СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

пр. № 1-кс/759/6327/23

ун. № 759/20358/23

19 жовтня 2023 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_6 , яке погоджено з прокурором другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подане у кримінальному провадженні №0000759 внесеного до ЄРДР 10.08.2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

До слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва надійшло вищезгадане клопотання у якому суб`єктом звернення порушено питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , подане у кримінальному провадженні №0000759 внесеного до ЄРДР 10.08.2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що Головним слідчим управлінням НП України (м. Київ, бул. Кольцова, 22-А) здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000759 від 10.08.2022, за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185 КК України; ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

18 жовтня 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Стражгород Теплицького району Вінницької області, громадянину України, українцю, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 повідомлено про підозру в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану та за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.07.2022 року машиніст тепловозу цеху експлуатації ВП «Локомотивне депо «Христинівка» регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» ОСОБА_5 на тепловозі 2ТЕ10У/т № 059 згідно робочого маршруту, виїхавши з виробничого підрозділу «Локомотивне депо «Христинівка» регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця», що за адресою: Черкаська область, Уманський район, м. Христинівка, вул. Володимирська, 12-А, прибув до відокремленого структурного підрозділу «Вапнярська колійна машинна станція №128» регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця», що за адресою: Вінницька область, Тульчинський район, смт. Вапнярка, вул. Островського, 1-а.

Надалі ОСОБА_5 , в ході телефонних розмов зі ОСОБА_8 домовились про здійснення таємного викрадення дизельного палива з паливної системи тепловозу у відокремленому структурному підрозділі «Вапнярська колійна машинна станція №128», на що ОСОБА_8 в ході телефонних розмов повідомив ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про необхідність виїзду к зазначеному структурному підрозділу для здійснення крадіжки дизельного палива.

Після чого, приблизно в 22.30 годин 23.07.2022, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , реалізовуючи спільний злочинний умисел спрямований на таємне викрадення дизельного палива, діючи умисно, попередньо завантаживши до невстановленого в ході досудового розслідування автомобіля з причепом порожні ємкості (каністри), призначені для викраденого дизельного палива та шланги, необхідні для його зливу з тепловозу, виїхали в напрямку відокремленого структурного підрозділу «Вапнярська колійна машинна станція № 128» АТ «Укрзалізниця», за адресою: Вінницька область, Тульчинський район, смт. Ванярка, вул. Островського 1-А.

Прибувши, приблизно в 22.40 годин 23.07.2022, до попередньо обумовленого з вищевказаними учасниками злочину місця, а саме на ділянку лісосмуги, яка прилягає до території структурного підрозділу «Вапнярська колійна машинна станція № 128» АТ «Укрзалізниця», ОСОБА_8 припаркував автомобіль з причепом поблизу паркану, що огороджує територію «Вапнярської колійної машинної станції № 128», по ту сторону якого знаходився тепловоз 2ТЕ10У/т № 059.

Надалі у період часу приблизно з 22.50 годин до 23.50 хвилин 23.07.2022, реалізовуючи спільний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення дизельного палива, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , згідно раніше розробленого плану, діючи умисно, шляхом несанкціонованого під`єднання шланг до паливної системи тепловозу, забезпечили подачу дизельного палива та здійснили його переливання до заздалегідь привезених ємкостей (каністр).

В результаті вищевказаних дій, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи умисно, в умовах запровадженого в Україні воєнного стану, з корисливих мотивів, здійснили злив дизельного палива у кількості 945 л. з тепловозу 2ТЕ10У/т № 059, тим самим таємно викрали чуже майно, належне АТ «Українська залізниця», а саме дизельне паливо у кількості 780,6 кг. (945 л.), вартістю 48 670,43 гривень, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши АТ «Українська залізниця» матеріальний збиток на зазначену суму.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану та за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраною у кримінальному провадженні сукупністю доказів, а саме: протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 15.12.2022; протоколом огляду та добровільної видачі від 16.12.2022; протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 23.12.2022; протоколом огляду та добровільної видачі від 25.12.2022; протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 23.08.2023; протоколом огляду та добровільної видачі від 23.08.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 02.06.2023; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_19 від 03.09.2023; актом комплексної перевірки схоронності паливо-енергетичних ресурсів по виробничому підрозділу «Локомотивне депо Христинівка» від 08.09.2023; висновком судової експертизи № СЕ-19/111-23/712-ФХД від 18.01.2023; протоколами про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж у відношенні ОСОБА_8 від 20.09.2022, 01.02.2023, 16.05.2023, 27.07.2023; протоколами про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж у відношенні ОСОБА_9 від 02.03.2023, 16.05.2023, 27.07.2023; протоколами про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж у відношенні ОСОБА_10 від 02.03.2023, 16.05.2023, 27.07.2023; протоколами про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж у відношенні ОСОБА_20 від 02.03.2023, 16.05.2023, 27.07.2023; протоколами про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж у відношенні ОСОБА_21 від 02.03.2023, 16.05.2023; протоколам про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж у відношенні ОСОБА_5 від 02.03.2023, 16.05.2023; протоколами про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж у відношенні ОСОБА_13 від 02.03.2023, 16.05.2023, 27.07.2023; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж у відношенні ОСОБА_22 від 16.05.2023; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж у відношенні ОСОБА_16 від 16.05.2023; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем у відношенні ОСОБА_18 від 01.02.2023; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо, відеоконтроль особи у відношенні ОСОБА_18 від 01.02.2023; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо, відеоконтроль особи у відношенні ОСОБА_8 від 01.02.2023; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо, відеоконтроль особи у відношенні ОСОБА_10 від 01.02.2023; протоколами про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину від 01.02.2023; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - візуальне спостереження за особою у відношенні ОСОБА_10 від 28.12.2022; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - візуальне спостереження за особою у відношенні ОСОБА_8 від 28.12.2022; протоколом обшуку автомобіля «Wolksvagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 від 02.09.2023; протоколом обшуку причепу д.н.з. НОМЕР_2 від 03.09.2023; протоколом обшуку відокремленого структурного підрозділу «Вапнярська колійна машинна станція №128» від 03.09.2023; протоколом обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 від 03.09.2023; протоколом обшуку за місцем мешкання ОСОБА_9 від 03.09.2023 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності, які містять достатні дані, що дають підстави вважати ОСОБА_5 причетним до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень та обґрунтовують повідомлення про підозру.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що підозрюваний може:

переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

знищити, сховати документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

незаконно впливати на свідків та потерпілих, у цьому ж кримінальному провадженні;

вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, а тому, з метою забезпечення кримінального провадження та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідність обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор, підтримав дане клопотання з зазначених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник - адвокат ОСОБА_4 , у судовому засіданні заперечували проти поданого клопотання, надавши пояснення, що підозрюваний не переховуватиметься від слідства, останній має на утриманні дружину пенсіонерку з інвалідністю, та зважаючи, що прокурором не доведено неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу просили обрати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджуються зібраною у кримінальному провадженні сукупністю вищезгаданих доказів.

18 жовтня 2023 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану та за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Частиною першою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 1 статті 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

У справі Маккей проти Об`єднаного Королівства Європейський суд з прав людини зазначив, що основна мета статті 5 Конвенції полягає у запобіганні свавільного або безпідставного позбавлення волі особи.

Європейський суд з прав людини під час вирішення справи Медведев та інші проти Франції зауважив, що право на свободу і особисту недоторканість має першочергове значення у демократичному суспільстві у значенні, передбаченому Конвенцією.

Відповідно до п. с ст. 5 Конвенції, законними є арешт або затримання, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

У той же час, Європейський суд зазначає, що національний суд, який вирішує питання про взяття особи під варту, повинен визначити, чи виправдовують інші підстави, наведені органом досудового розслідування, позбавлення особи свободи.

Суд у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Так, відповідно до п. 54 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Зенцов і інші проти Російської Федерації», до визнання винним обвинувачений повинен вважатися невинним, і мета даного положення, по суті, вимагає попереднього звільнення, якщо тривале утримання під вартою більш не являється обґрунтованим.

Особа, обвинувачувана у вчиненні злочину, має бути завжди звільнена до суду, за винятком випадків, коли Держава може довести, що існують істотні і достатні причини для обґрунтування безперервного утримання під вартою.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами певною мірою підтверджується наявність ознак кримінального правопорушення в діях підозрюваного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що такі дії цілком ймовірними з огляду на покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення.

Разом з тим, слідчий суддя враховує, що підозрюваний має постійне місце проживання, має намір співпрацювати з органом досудового розслідування та стати на шлях виправлення, має на утриманні дружину з інвалідністю, а стороною обвинувачення не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, що дає дійти висновку про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Сукупність встановлених у судовому засіданні обставин з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та підозрюваним і його захисником свідчить, що прокурором доведена наявність обставин, передбачених п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, однак не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, що дає право слідчому судді застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.

Врахування зазначених обставин у сукупності з покаранням, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, існуючі ризики, приводить слідчого суддю до переконання, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного може більш м`який запобіжний захід, ніж ініційований стороною обвинувачення, у виді домашнього арешту в певний час доби з покладенням відповідних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 179, 181, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 369, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_6 , яке погоджено з прокурором другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подане у кримінальному провадженні №0000759 внесеного до ЄРДР 10.08.2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби, заборонивши йому з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці до 19 грудня 2023 року включно в межах строку досудового розслідування, за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги та прослідування до укриття цивільного захисту населення.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

заборонити підозрюваному залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Визначити термін дії обов`язків до 19 грудня 2023 року включно, але в межах строку досудового розслідування.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

У разі невиконання обов`язків до підозрюваного може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і може бути покладено грошове стягнення.

Виконання ухвали покласти на працівників органів Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора в даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали слідчого судді визначити по 19 грудня 2023 року включно, але в межах строку досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1