Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

21 грудня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000331 від 08.11.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 298 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернулася з клопотанням про арешт майна, а саме нежитлової будівлі (літ. А2) загальною площею 1859,3 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання його автор зазначив, що слідчими СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000331 від 08.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 298 КК України.

За версією органу досудового розслідування, невстановлені особи умисно пошкоджують об`єкт культурної спадщини, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, наказом Міністерства культури України від 15.10.2014 № 869 торговий дім та будинок житловий Торгівельного дому ХІХ століття за вказаною адресою занесені до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Вказані будинки являють собою єдиний комплекс різноповерхових житлових та торгівельних споруд, мають єдину поштову та технічну адресу.

Так, ярмаркові традиції зародилися на Подолі ще в давнину - двічі на рік до Житнього ринку стікалися тисячі людей з найвіддаленіших куточків. Далі ці ярмарки, ймовірно, злилися зі знаменитими Контрактами. Згодом щільна забудова фактично відокремила ринок від Контрактової площі, і таким чином з`явилася Житньоторзька площа. Ця назва офіційно закріпилася на міській карті в 1869 році.

У першій половині - середині XIX століття сторона площі навпроти ринку була забудована переважно купецькими будинками. Серед них і комплекс будівель, відомий як «Торговий дім», за адресою Житньоторзька площа 10.

У вказаній будівлі довгий час був торговий дім зі складськими приміщеннями, в якому жили купці. У 1945 році будівлі ввели в експлуатацію фабрику з виробництва стоматологічних борів, перевезену по репарації з німецького міста Потсдама. У 1953 році відкрилося спеціальне конструкторське бюро діагностичного обладнання, яке було частиною заводу «Медапаратура».

Таким чином, будинок з середини XX століття став частиною заводу. В середині двору є великий корпус, який з припиненням роботи заводу на початку 1990-х років став приходити в запустіння.

В подальшому, у 2013 році вказані будівлі придбані ТОВ «Тандіні».

Влітку 2016 року представники Управління охорони культурної спадщини КМДА звернулися до власника із вимогою укласти охоронний договір на будинок. Однак, товариство ігнорувало законні вимоги Управління, будинки залишались у занедбаному стані.

У лютому 2023 року Подільською окружною прокуратурою міста Києва на адресу Департаменту охорони культурної спадщини КМДА скерувався лист із викладенням обставин про руйнування вказаного об`єкту культурної спадщини та необхідністю вжиття заходів Департаментом з метою збереження пам`ятки, оскільки власник будівель із 2013 року не вживає заходів щодо їх збереження.

Так, на вказаний лист Департамент повідомив прокуратуру, що між Департаментом та ТОВ «Тандіні» укладені охоронні договори від 27.02.2023 №4968 та 27.02.2023 № 4969 на пам`ятки культурної спадщини Торговий дім та будинок житловий Торгівельного дома, що розташовуються за адресою: вул.Житньоторгзька, 10, відповідно до якої власником взято низку зобов`язань щодо охорони та збереження належних йому пам`яток.

Зокрема, відповідно до пункту 13 вищевказаних охоронних договорів ТОВ «Тандіні» має протягом 2023-2025 років виконати ремонтно- реставраційні роботи на вказані пам`ятки згідно із науково-проєктною документацією, розробленою та погодженою у встановленому порядку.

Крім того, спеціалістами Департаменту протягом 2020-2022 років за результатами проведення чисельних обстежень пам`яток зафіксовано незадовільний стан, будинки мають ознаки руйнування і потребують проведення комплексу заходів по їх збереженню, у зв`язку із чим Департаментом на адресу ТОВ «Тандіні» скерований припис від 04.08.2022 № 535/п щодо укладення охоронних договорів.

Станом на листопад 2023 року вказані пам`ятки продовжують перебувати у незадовільному стані, ознаки проведення початку реставраційних робіт відсутні.

Натомість, відповідно до даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 31.10.2023 право власності на вказані будинки передані ТОВ «Подільський» на підставі актів приймання-передачі від 31.10.2023 № 6540, 6541.

Крім того, охоронні договори на вказані будівлі між ТОВ «Подільський» та Департаментом охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не укладались, наміри власника щодо збереження пам`ятки не прослідковується.

Таким чином, пам`ятки архітектури місцевого значення торговий дім та будинок житловий Торгівельного дому ХІХ століття на вул.Житньоторзькій, 10 у м. Києві перебувають у вкрай занедбаному стані, руйнуються під загрозою знищення, попередній власник протягом 10 років не вжив заходів щодо їх збереження, що беззаперечно свідчить про необхідність вжиття заходу забезпечення кримінального провадження арешту будівель з метою попередження їх відчуження та подальшого руйнування.

Відповідно до пунктів 6, 9, 13 частини першої статті 6 Закону передбачено, що забезпечення захисту об?єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження; погодження відповідних програм та проєктів містобудівних, архітектурних ландшафтних перетворень, меліоративних, шляхових, земляних робіт, реалізація яких може позначитися на стані пам?яток місцевого значення, їх територій і зон охорони; надання дозволів на проведення робіт на пам?ятках місцевого значення (крім пам?яток археології належить до повноважень органів охорони культурної спадщини Київської міської державної адміністрації.

На фізичну або юридичну особу, діяльність якої негативно позначається на стані пам?ятки (створює загрозу знищення, руйнування, пошкодження, спотворення пам?ятки), покладається обов?язок вжити заходів, погоджених з відповідним органом охорони культурної спадщини, для запобігання такій загрозі та підтримання пам?ятки в належному стані за власні кошти (стаття 29 Закону).

В даному випадку майно, на яке необхідно накласти арешт, на думку сторони обвинувачення, є предметом, що був об`єктом кримінально -протиправних дій.

Постановою прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва від 15.11.2023 зазначені будинки визнані речовим доказами у кримінальному провадженні № 0000331, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 298 КК України.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У зв`язку із викладеним, а також те, що на даний час існують обставини, які підтверджують, що незастосування заборони розпорядження майном призведе до приховування, пошкодження, відчуження, знищення, перетворення вказаного майна.

Просить накласти арешт на майно з позбавленням права його відчуження.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з наведених у ньому підстав, просив таке задовольнити.

Представник власника майна проти задоволення клопотання заперечив з мотивів його необґрунтованості, які викладено в письмовому запереченні.

Дослідивши доводи та матеріали клопотання, а також заперечення проти нього слідчий суддя дійшов до такого.

Арешт майна є одним заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді або суду (ч. 2 ст. 131, ч. 1 ст. 132 Кримінально процесуального кодексу України (далі - КПК).

За приписами ч. 3 ст. 132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна (ч.1 ст.170 КПК).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (ч. 2 ст. 170 КПК).

Метою арешту, згідно з положеннями ч. 2 ст. 170 КПК, є забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК з метою забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто є речовими доказами, тобто матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З`ясовано, що слідчими СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000331 від 08.11.2023 за фактом того, що невстановлені особи умисно знищують пам`ятку архітектури місцевого значення торговий дім та будинок житловий Торгівельного дому 19 століття за адресою: м. Київ, вул.Житньоторзька, 10, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 298 КК України.

Згідно інформації Департаменту охорони культурної спадщини КМДА від 01.03.2023 Торговий дім та будинок житловий Торгівельного дому за адресою: м. Київ, вул. Житньоторзька, 10, наказом Міністерства культури України від 15.10.2014 № 869, занесені до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, як пам`ятка архітектури місцевого значення, охоронні № 943-Кв та № 944-Кв. Вказані будинки являють собою єдиний комплекс різноповерхових житлових та торгівельних споруд, мають єдину поштову та технічну адреси. За результатами проведення численних обстежень пам`яток протягом 2020-2022 років встановлено, що вони мають ознаки руйнування і потребують проведення комплексу заходів по їх збереження.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав від 15.11.2023 нежитлова будівля (літера А2), загальною площею 1859,3 кв. м., за адресою м. Київ, вул.Житньоторзька, 10 належить на праві власності ТОВ «ПОДІЛЬСЬКИЙ» ().

Постановою прокурора від 15.11.2023 зазначене майно визнано речовим доказом, оскільки воно могло зберегти сліди злочину, а також містити інші відомості, які мають значення у кримінальному провадженні.

За таких обставин у слідчого судді є об`єктивні підстави вважати, що майно стосовно якого подано клопотання про його арешт може містити сліди кримінального правопорушення, передбаченого ст. 298 КК України, а тому відповідає ознакам речового доказу, наведеним в ст. 98 КПК.

Накладення арешту з забороною права відчужувати майно забезпечить уникнення відповідного ризику.

Доводи представника власника майна з приводу того, що нежитлова будівля (літ. А2), яка була виокремлена після поділу не відноситься до об`єктів культурної спадщини, підлягають перевірці слідчим, прокурором в ході проведення досудового розслідування. З наявних матеріалів клопотання слідчий суддя не може з достовірністю встановити зазначену обставину, враховуючи спосіб індивідуалізації відповідних об`єктів в наказі Міністерства культури України № 869 від 15.10.2014 та відсутності актуальних відомостей з даного приводу від компетентних органів влади.

Недостатня вмотивованість процесуального рішення прокурора про визнання майна речовим в частині зазначення конкретної ознаки ст. 98 КПК, в даному випадку не спростовує висновків, що під час розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ст. 298 КК України, відповідний об`єкт нерухомості може містити сліди кримінального правопорушення, пов`язані з їх знищенням, руйнуванням або пошкодженням.

Розгляд інших доводів, викладених у запереченні на клопотання, які фактично зводяться до доведення відсутності складу кримінального правопорушення, не є предметом розгляду слідчого судді на даній стадії.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав. Хоча власник обмежується у реалізації окремої правомочності права власності, проте такий захід є тимчасовим. Отже, відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Таким чином, клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309 КПК, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000331 від 08.11.2023 задовольнити.

Накласти арешт на нежитлову будівлю (літ. А2) загальною площею 1859,3 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у формі заборони її відчуження.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна у порядку, передбаченому частиною 1 статті 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1