Справа № 953/9257/23
н/п 1-кс/953/7720/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2023 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судовий засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м.Харкові клопотання старшої слідчої СВ Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001931 від 31.08.2023, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харкова, громадянину України, з середньою освітою, не одруженому, який офіційно не працевлаштований, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий 26.06.2015 Київським районним судом м.Харкова за ч.3 ст.185, ст.71, ст..72 КК України до трьох років одного місяця позбавлення волі, звільнений 29.03.2017 з Олексіївської виправної колонії №25 умовно достроково з невідбутим строком 11 місяців 2 дні,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

03 жовтня 2023 року до суду надійшло клопотання старшої слідчої СВ Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001931 від 31.08.2023про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідча вказує, що у провадженні Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001931 від 31.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Під час досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що 28.08.2023 приблизно об 11.00, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував у кімнаті будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклої неприязні, винник злочинний умисел на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 наніс два удари кулаком своєї правої руки у щелепу ОСОБА_7 .

Своїми діями ОСОБА_4 , спричинив потерпілому ОСОБА_7 наступні тілесні ушкодження: закрита тупа травма нижньої щелепи у вигляді перелому тіла (ліворуч) в ділянці 38 зубу, яка відповідно до висновку експерта №09-1339/2023 від 14.09.2023 до п.п. 2.2.1 а,б,в, і 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, відноситься до тілесних ушкоджень середньої ступеню тяжкості.

Слідча зазначає, що 26.09.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Крім того, на думку слідчої, в ході досудового розслідування було зібрано достатні докази, які вказують на факт вчинення ОСОБА_4 зазначеного злочину.

Метою застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є забезпечення його належної процесуальної поведінки шляхом запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) вчинити інше кримінальне правопорушення. Під час досудового розслідування встановлено, що вище перелічені ризики обґрунтовані та наявні. При цьому, саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 23 години по 05 годину на даній стадії кримінального процесу в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Сторона обвинувачення у судовому засіданні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підтримала. Прокурор зазначив, що зібрані на час розгляду клопотання докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та підтверджують наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні пред`явлену підозру визнав та не заперечував проти задоволення клопотання слідчої та обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в пвний час доби.

Слідча суддя, заслухавши позицію сторони обвинувачення та сторони захисту, дослідивши надані матеріали та докази у їх сукупності, прийшла до наступного висновку.

З наданих матеріалів встановлено, що Харківським районним управлінням поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001931 від 31.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

В межах розгляду даного клопотання встановлено, що ОСОБА_4 о 18 годині 30 хвилин 26 вересня 2023 року у кримінальному провадженні №0001931 від 31.08.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке що спричинило тривалий розлад здоров`я. Повідомлення про підозру та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки вручені особисто ОСОБА_4 , права підозрюваного оголошені та роз`яснені 26.09.2023.

Зазначений факт підтверджується особистим підписом ОСОБА_4 який міститься в підозрі та пам`ятці про процесуальні права та обов`язки підозрюваного та не заперечувався останнім в судовому засіданні.

З огляду на зазначене, слідча суддя приходить до висновку, що відповідно до вимог ст.42 КПК України, ОСОБА_4 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до статті 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно статті 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частина 1 стаття 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідча суддя зазначає наступне.

Відповідно до частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Слідчою суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, ОСОБА_4 є осудною особою, яка досягла 16-річного віку. Підозрюваний не працевлаштований.

За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів: даних, які містяться в рапорті про прийняття заяви ЄО №13471 від 30.08.2023; даних, які містяться в заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 ; показань потерпілого ОСОБА_7 , які містяться в протоколі допиту від 04.09.2023; даних, які містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.09.2023; показань свідка ОСОБА_8 , які містяться в протоколі допиту від 01.09.2023; даних, які містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.09.2023; висновків експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи №09-1339/2023 від 14.09.2023; даних, які містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 19.09.2023; висновків експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи №09-1358/2023 від 19.09.2023; даних, які містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 25.09.2023.

Крім того, слідча суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи практику Європейського суду з прав людини та положення кримінального процесуального закону, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідча суддя дійшла висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України слідча суддя зазначає наступне.

Слідча суддя враховує наявність ризиків, передбачених пунктами 1,5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваним: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Слідча суддя зазначає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду обумовлюється можливістю притягнення особи до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними наслідками, зокрема, суворістю передбаченого покарання. А в контексті з тим, що 24.02.2022 Російська Федерація розпочала військову агресію проти України, у зв`язку з чим цього ж дня Президентом України підписано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за № 64/2022, який триває до тепер, і на даний час, для громадян України існує реальна можливість спрощеного режиму перетину кордону та отримання дозволу на проживання в багатьох країнах світу, спроба переховуватися від органів досудового розслідування чи суду може виявлятися та підтверджуватися, наприклад, отриманням дозволу на проживання в певній країні, отриманням громадянства іншої країни або подання відповідних заяв і документів для активізації цього процесу, поданням документів на отримання статусу біженця тощо.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, які відповідно до ст.12 КК України, є не тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді виправних робіт на строк до двох років або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на строк до трьох років.

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідча суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочинів, в якому підозрюється ОСОБА_4 у сукупності з іншими обставинами.

Також достатньо обґрунтованим є ризик вчинення інших кримінальних правопорушень ОСОБА_4 , зважаючи на те, що він раніше неодноразово судимий, останній раз 26.06.2015 Київським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст.185, 71,72 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 29.03.2017 з Олексіївської виправної колонії (№25) умовно достроково з не відбутим строком 11 місяців 2 дні, має не зняті та не погашені судимості.

Згідно з вимогами статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (частина 2 статті 181 КПК України).

Разом з цим, пунктами 3, 4, 5, 8 частини 1 статті 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного.

Слідчою суддею встановлено дані щодо особи підозрюваного, який має середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб не має, має зареєстроване місце проживання, раніше судимий 26.06.2015 Київським районним судом м.Харкова за ч.3 ст.185, ст.71, ст..72 КК України до трьох років одного місяця позбавлення волі, звільнений 29.03.2017 з Олексіївської виправної колонії №25 умовно достроково з невідбутим строком 11 місяців 2 дні.

Дослідивши в сукупності докази надані як стороною обвинувачення, так і стороною захисту, а також дані щодо особи підозрюваного, слідча суддя прийшла до висновку, що прокурор довів шляхом доказування в судовому засіданні, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, у порівнянні з домашнім арештом не буде достатнім заходом забезпечення кримінального провадження.

Крім того, слідча суддя вважає за необхідне зазначити, що згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан. Відповідно до Закону №3275-IX (раніше законопроєкт №9532) "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

У зв`язку з тим, 24 лютого 2022 року Україна зазнала чергового акту збройної агресії з боку Російської Федерації. Відбулося широкомасштабне вторгнення в Україну збройних сил Росії, що триває і досі, на цей час місто Харків піддається ракетним ударам з боку Російської Федерації.

За викладених у сукупності обставин, слідча суддя дійшла висновку, що саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Враховуючи, що чинне законодавство надає можливість покладення додаткових обов`язків при обранні такого запобіжного заходу, як домашній арешт, слідча суддя вважає за необхідне покладення на підозрюваного додаткових обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора чи суду; не виїжджати за межі міста Харкова та Харківської області; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

З огляду на те, що стороною обвинувачення доведено неможливості застосування до підозрюваним іншого більш м`якого запобіжного заходу, слідча суддя приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем проживання, а саме заборонити підозрюваному залишати житло у період з 23-00 години до 05-00 години за адресою: АДРЕСА_2 , із покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України, оскільки такий запобіжний захід стане надійною запорукою дотримання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а покладення на нього додаткових обов`язків забезпечить дотримання вимог статті 2 та частини 2 статті 28 КПК України, щодо проведення досудового розслідування у розумні строки.

Враховуючи те, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001931 від 31.08.2023, закінчується 26.11.2023, то з урахуванням положень частини 1 статті 219 КПК України, строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом, а також виконання обов`язків належить визначити на 52 (п`ятдесят два) дні до 24 листопада 2023 року включно в межах строку досудового розслідування.

Керуючись статтями 177, 178, 181, 183, 194, 372, 376 ч.2 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшої слідчої СВ Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання, а саме заборонити підозрюваному залишати житло у період з 23-00 години до 05-00 години за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, суду в межах строку досудового розслідування, на 52 (п`ятдесят два) дні до 24 листопада 2023 року включно.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора чи суду; не виїжджати за межі міста Харкова та Харківської області; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Ухвалу направити для виконання органу поліції за місцем проживання підозрюваного через слідчу СВ ХРУП №1 ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_5 .

Встановити строк дії ухвали до 24.11.2023 включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним ОСОБА_4 в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідча суддя - ОСОБА_1