печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління протидії кримінальним правопорушенням у сфері кібербезпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту, -

ВСТАНОВИВ:

до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління протидії кримінальним правопорушенням у сфері кібербезпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було вилучено 21.11.2023 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження №0001779 від 19.08.2019.

Вказане клопотання обґрунтовує тим, що Офісом Генеральної прокуратури здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до ЄРДР за № 0001779 від 19.08.2019 від 19.08.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 361, частиною четвертою статті 189, частиною третьою статті 209, частиною другою статті 361-1 Кримінального кодексу України

Здійснення досудового розслідування у вказаному провадженні доручено слідчим Головного слідчого управління Національної поліції України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що організатор організованої групи ОСОБА_4 , діючи умисно, спільно з учасниками організованої групи ОСОБА_5 , невстановленою особою з псевдонімом « ОСОБА_6 » та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, з метою власного незаконного збагачення, в період часу з 08.02.2019 по 12.03.2019, несанкціоновано втрутилися в роботу електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), автоматизованих систем та комп`ютерної мережі «AD» компанії «Hexion Holding B.V.» (країна реєстрації Королівство Нідерландів), розповсюдили на невстановлену на даний час кількість ЕОМ шкідливе програмне забезпечення «LockerGOGA», та шляхом його віддаленого запуску здійснили блокування файлів, які містили інформацію щодо діяльності підприємства, що унеможливило здійснення компанією «Hexion Holding B.V.» господарської діяльності.

В подальшому учасники організованої групи пред`явили незаконну майнову вимогу здійснити переказ віртуальних активів у розмірі 500 «Біткоїнів», вартість яких станом на 13.03.2019 становила 50 922 692, 50 гривень, на підконтрольний учасникам організованої групи гаманець віртуальних активів, в обмін на програмне забезпечення, так званий «декриптор» спеціальний програмний засіб, за допомогою якого користувачі зашифрованих ЕОМ зможуть отримати доступ до заблокованих файлів. Вказана незаконна майнова вимога представниками потерпілої компанії «Hexion Holding B.V.» була виконана, та 21.03.2019 о 15:25 год. останні здійснили переказ віртуальних активів у розмірі 450 «Біткоїнів», вартість яких станом на 21.03.2019 становила 48 670 448,40 гривень, внаслідок чого компанії «Hexion Holding B.V.», правонаступником якої є компанія «Westlake Epoxy B.V.» (країна реєстрації Королівство Нідерландів) завдано шкоди у вказаному розмірі.

Окрім цього, організатор організованої групи ОСОБА_4 , діючи спільно з учасниками організованої групи ОСОБА_7 , невстановленою особи з псевдонімом « ОСОБА_6 », невстановленою особи з псевдонімом « ОСОБА_8 » та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, діючи умисно, з метою власного незаконного збагачення, в період часу з 05.12.2018 по 19.03.2019, несанкціоновано втрутилися в роботу електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), автоматизованих систем та комп`ютерної мережі «AD» компанії «Norsk Hydro ASA» (країна реєстрації Королівство Норвегія), розповсюдили на 4086 ЕОМ шкідливе програмне забезпечення «LockerGOGA», та шляхом його віддаленого запуску здійснили блокування файлів, які містили інформацію щодо діяльності підприємства, що унеможливило здійснення компанією «Norsk Hydro ASA» господарської діяльності.

В подальшому учасники організованої групи пред`явили незаконну майнову вимогу здійснити переказ віртуальних активів у розмірі 2500 «Біткоїнів», вартість яких станом на 17.04.2019 становила 347 894 400, 00 гривень, на підконтрольний учасникам організованої групи гаманець віртуальних активів, в обмін на програмне забезпечення, так званий «декриптор» спеціальний програмний засіб, за допомогою якого користувачі зашифрованих ЕОМ зможуть отримати доступ до заблокованих файлів. Протиправна вимога представника потерпілої компанії «Norsk Hydro ASA» виконана не була та внаслідок вчинення протиправних дій останнім завдано шкоди у розмірі 8 940 000 Євро (275 262 600,00 гривень).

У вказаному кримінальному провадженні створені спільну міжнародну слідчу групу, зі складом компетентних органів Франції, Норвегії, Великобританії та України.

Під час спільного розслідування, проведення процесуальних дій за відомостями отриманими в ході виконання доручення слідчого від Департаменту кіберполіції Національної поліції України та за повідомленнями компетентних органів Франції, Норвегії та інших країн установлено, що до вчинення кримінальних правопорушень причетний:

- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживає АДРЕСА_2 .Користується транспортним засобом «BMW X4» д.н.з. НОМЕР_1 .

Встановлено, що ОСОБА_10 причетний до вчинення кібератак на іноземні компанії, використовуючи нікнейм « ОСОБА_11 », а також до легалізації коштів, отриманих злочинним шляхом.

В матеріалах кримінального провадження міститься достатньо фактичних даних, які свідчать про те, що ОСОБА_9 причетний до вчинення тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, що мають високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками, спричиненою шкодою у особливо великих розмірах, санкції яких передбачають: покарання у вигляді позбавлення волі: на строк від восьми до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією коштів або іншого майна, одержаних злочинним шляхом, та з конфіскацією майна - за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України; від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна - за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України; на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією програмних та технічних засобів, за допомогою яких було вчинено несанкціоноване втручання, які є власністю винної особи - за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361 КК України.

21.11.2023 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого виявлено та вилучено ряд речових доказів, серед яких: грошові кошти в сумі 1800 доларів США, 350 Євро та 4720 гривень, які належать ОСОБА_9 .

Відповідно до ч.7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Грошові кошти, які вилучені 21.11.2023 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , є тимчасово вилученим майном, оскільки в ухвалі суду про надання дозволу на проведення обшуку не надано прямо дозволу на їх виявлення та вилучення.

22.11.2023 постановою слідчого грошові кошти, які вилучені 21.11.2023 під час проведення обшуку визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001779 від 19.08.2019.

В судове засідання слідчий, прокурор не з`явився, про причини своєї неявки не повідомили. Прокурор подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність та зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі.

В судове засідання власник майна не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся шляхом вручення повістки слідчому, про причини своєї неявки не повідомив, власну правову позицію не виклав.

Фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України не здійснювалась.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Частиною 10 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно абзацу 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України, випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до частини 1 статті 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Дослідивши надані матеріали, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.361, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 361-1 КК України, наявність даних про належність майна, на яке прокурор просить накласти арешт, з метою забезпечення відшкодування завданої злочином шкоди та збереження речових доказів, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання, накласти арешт на майно, оскільки вважає наявні передбачені ст. 170 КПК України підстави для його накладення, та заборонити розпоряджатися та використовувати зазначене майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління протидії кримінальним правопорушенням у сфері кібербезпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 21.11.2023 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження №0001779 від 19.08.2019, а саме: грошові кошти в загальній сумі: 1800 доларів США, 350 Євро та 4720 гривень та належать ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1