УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2024 року

м. Київ

Справа № 991/6352/23

Провадження № 51-53ск24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 28 липня 2023 року та ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 29 грудня 2023 року,

встановив:

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ухвалою від 28 липня 2023 року залишив без розгляду заяву про відвід іншого слідчого судді цього суду, який 24 липня 2023 року розглянув скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України, що полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Оскільки ОСОБА_4 звернувся із заявою про відвід лише 25 липня 2023 року, тобто після розгляду його скарги слідчим суддею, то цю заяву було залишено без розгляду.

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду в особі судді-доповідача ухвалою від 29 грудня 2023 року відмовила у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на зазначену ухвалу слідчого.

У касаційній скарзі скаржник ставить вимогу про скасування вищевказаних судових рішень та призначення нового розгляду у суді першої інстанції. Зокрема, вказує на те, що Вищий антикорупційний суд порушив порядок вирішення відводу слідчого судді, а також посилається на порушення його права на доступ до правосуддя, що допустили суди обох інстанцій.

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та додані до неї копії судових рішень, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

У ч. 1 ст. 309 КПК міститься вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування.

Частиною 2 ст. 309 КПК передбачено, що під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 91 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

У ч. 3 ст. 309 КПК визначено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

До переліку, встановленого у ст. 309 КПК, не включено рішення слідчого судді про залишення без розгляду заяви про відвід слідчого судді, а тому таке рішення не може бути предметом апеляційного оскарження.

Суд апеляційної інстанції відповідно до вимог кримінального процесуального закону обґрунтовано відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою, оскільки її подано на рішення слідчого судді, яке не підлягає оскарженню.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, які він обґрунтовує недотриманням апеляційним судом загальних засад кримінального провадження, є непереконливими.

Загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу, застосовуються коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження (ч. 6 ст. 9 КПК).

Однак, у цьому випадку перед апеляційним судом не поставали питання, які були би не врегульовані кримінальним процесуальним законом і потребували застосування ч. 1 ст. 7 КПК. Тому немає підстав вважати, що апеляційний суд, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, не дотримався загальних засад кримінального провадження щодо забезпечення права ОСОБА_4 на оскарження процесуальних рішень.

Разом із цим слід зазначити, що відповідно до ст. 424 КПК ухвала слідчого судді оскарженню в касаційному порядку не підлягає, отже, ухвала Вищого антикорупційного суду від 28 липня 2023 року не може бути предметом перегляду суду касаційної інстанції.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги скаржника.

Враховуючи викладене і керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 28 липня 2023 року та ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 29 грудня 2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3