Справа № 592/1784/24
Провадження № 1-кс/592/818/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , прокурора Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_3 , без фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів, розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Сумській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який офіційно ніде не працевлаштований та ніде не працює, громадянина України, українця, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

01.02.2024 року старший слідчий в ОВС відділу СУ ГУНП в Сумській області майор поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням, погодженим прокурором Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, в якому він зазначив про те, що Сумським РУП ГУНП в Сумській області у групі з слідчим управлінням здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 06.02.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України. Досудовим розслідуванням було встановлено наступне. Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні , затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану , було введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб. У подальшому, Указами Президента України строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 06.11.2023 року, яким строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався, останній раз з 05 години 30 хвилин 06.11.2023 року строком на 90 діб. Відповідно п. 2-1 Правил перетинання державного кордону громадянами України, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України , у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану, перетинати державний кордон мають право чітко визначені вказаним пунктом категорії осіб. Досудовим розслідуванням було встановлено, що у невстановлений в ході досудового розслідування день та час у ОСОБА_5 , який був обізнаний про обмеження щодо виїзду військовозобов`язаних осіб через державний корон України у зв`язку з введенням на території України військового стану та проведенням мобілізаційних заходів, з метою особистого збагачення, виник злочинний умисел, направлений на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння вчиненню таких дії порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод. Усвідомлюючи неможливість реалізації задуманого злочинного умислу одноособово, ОСОБА_5 вирішив залучити до своєї протиправної діяльності раніше знайомих осіб, а саме: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з якими він вступив у попередню змову щодо вчинення такого злочину. Так, в грудні 2022 року, ОСОБА_5 , діючи узгоджено з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , підшукали ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мав намір перетнути державний кордон України, однак був обмежений у такому праві на період дії правового режиму воєнного стану. Будучи обізнаними про встановлений порядок перетину державного кордону України та на виконання свого злочинного наміру, направленого на сприяння у незаконному переправленні особи через державний кордон України, ОСОБА_5 , діючи узгоджено з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , запропонували свої послуги у організації перетину державного кордону ОСОБА_8 та повідомили його про те, що він зможе перетнути державний кордон України за їх сприяння як водій транспортного засобу, який здійснює міжнародні перевезення, із внесенням таких відомостей до системи Шлях , у разі сплати їм за такі послуги грошових коштів у сумі 7000 доларів США. У подальшому, ОСОБА_6 , діючи узгоджено з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, при спілкуванні з ОСОБА_8 вказали на необхідність внесення авансу в розмірі 1500 доларів США шляхом перерахунку коштів на банківську картку АТ КБ ПриватБанк № НОМЕР_1 , а іншу частину в сумі 5500 доларів США необхідно передати безпосередньо перед перетином кордону особі, яка надасть транспортний засіб для проїзду до Польщі та заздалегідь виготовлені документи, в яких будуть зазначені неправдиві відомості з підставами для перетину державного кордону України. На виконання досягнутої домовленості, 09.05.2023 року о 15 годині 14 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи у відділенні АТ КБ ПриватБанк , розташованому за адресою: м. Суми, вул. Петропавлівська, буд. 76, за допомогою терміналу вказаного банку, здійснив переказ грошових коштів у сумі 56700 грн. , що відповідно до курсу Національного банку України еквівалентно 1500 доларів США, на картку № НОМЕР_1 , в якості авансу за сприяння у перетині державного кордону України. Після чого ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_6 про виконаний ним переказ грошових коштів. Так, 21.05.2023 року близько 20 години 38 хвилин ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_7 за допомогою мобільного додатку WhatsApp з метою обговорення деталей переправлення через державний кордон України. У ході спілкування ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_8 про те, що йому найближчим часом необхідно прибути до м. Тернопіль, взяти транспортний засіб, на якому буде можливість перетнути державний кордон та отримати подальші вказівки для подальшого незаконного переправлення. Під час спілкування ОСОБА_7 переконав ОСОБА_8 у безпечності та законності таких дій, на що останній погодився. На виконання вказівки ОСОБА_7 , 24.05.2023 року близько 14 години 00 хвилин, ОСОБА_8 прибув до м. Тернопіль, де його зустрів ОСОБА_7 та при спілкуванні повідомив про те, що вартість переміщення через державний кордон України до Польщі буде коштувати 5500 доларів США і грошові кошти він має передати йому. Наступного дня, 25.05.2023 року близько 14 години 03 хвилини, ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_8 у месенджері Whatsapp та зазначив про те, щоб ОСОБА_8 у вказаному месенджері надіслав йому фотознімки свого паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду закордон та реєстраційного номеру облікової картки платника податків. 25.05.2023 року близько 16 години 05 хвилин ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 . Під час зустрічі ОСОБА_7 повідомив про те, що протягом 20 хвилин ОСОБА_8 потрібно зібрати свої речі та вирушити на МАПП Устилуг Володимирського району Волинської області, де він зможе безперешкодно перетнути державний кордон України, в спосіб, який був раніше обумовлений між ними, тобто використовуючи заздалегідь виготовлені документи, в яких містяться неправдиві відомості про останнього. Згодом, діючи за вказівкою ОСОБА_7 , 25.05.2023 року близько 16 години 41 хвилини, ОСОБА_8 зібрав речі та вийшов на стоянку поблизу готелю Версаль , що розташований за адресою: м. Тернопіль, вул. Львівська, буд. 34, де зустрівся із ОСОБА_7 в його особистому автомобілі Infinity QX50 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . У вказаному автомобілі ОСОБА_7 , діючи умисно, на виконання злочинного плану, направленого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України на територію Польщі, передав ОСОБА_8 документи для безперешкодного перетину державного кордону України, а саме: трудовий договір між ОСОБА_8 та ФОП ОСОБА_9 , посвідчення про відрядження до Франції, видане ФОП ОСОБА_9 , запит від французької компанії Valeo на отримання вантажу, довіреність на експлуатацію ОСОБА_8 транспортного засобу VOLKSWAGEN LT35, реєстраційний номер НОМЕР_3 , карту міжнародного автомобільного страхування, страховий поліс, протокол перевірки технічного стану транспортного засобу. Також ОСОБА_7 наказав ОСОБА_8 видалити листування з месенджерів безпосередньо з ним та невстановленими в ході досудового розслідування особами для подальшому унеможливлення викриття їх протиправних дій правоохоронними органами в ході можливих перевірок під час перетину державного кордону України. Після цього, ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_8 про те, що проїзд до території Польщі буде здійснюватись на автомобілі, належному ФОП ОСОБА_9 VOLKSWAGEN LT35 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , та перевіз ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 , до вказаного транспортного засобу. 25.05.2023 року близько 17 години 00 хвилин, перебуваючи біля автомобіля VOLKSWAGEN LT35 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , поблизу адреси: м. Тернопіль, вул. Підволочиське шосе, буд. 5, ОСОБА_8 , на виконання вимог ОСОБА_7 , передав йому грошові кошти в сумі 5500 доларів США в якості оплати за сприяння у перетині державного кордону України. У подальшому, ОСОБА_7 , діючи умисно, на виконання злочинного плану, направленого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України на територію Польщі, вказав ОСОБА_8 напрямок руху до МАПП Устилуг Володимирського району Волинської області та надав детальні вказівки і поради щодо перетину державного кордону України. Рухаючись за заздалегідь визначеним ОСОБА_7 маршрутом, автомобіль VOLKSWAGEN LT35, реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_8 26.05.2023 року близько 02 години 30 хвилин прибув до МАПП Устилуг Володимирського району Волинської області, де ОСОБА_8 безперешкодно пройшов паспортний контроль та переїхав до МАПП Зосин Польщі, тим самим перетнув державний кордон України. У свою чергу, на виконання досягнутої домовленості, 26.06.2023 року о 07 годині 24 хвилин ОСОБА_6 за допомогою мобільного додатку Приват 24 здійснив переказ частину грошових коштів, які попередньо йому переказав ОСОБА_8 в якості авансу за сприяння у перетині державного кордону України, у сумі 37990 грн. на банківську картку АТ УНІВЕРСАЛ БАНК № НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_5 . На підставі викладеного, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у тому, що своїми умисними протиправними діями, які виразилися у організації незаконного переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України, сприяння вчиненню таких дії порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчиненому за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є за попередньою змовою групою осіб , вчинене з корисливих мотивів . Продовжуючи свою злочинну діяльність щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон України, діючи повторно, у невстановлений в ході досудового розслідування день та час, на початку травня 2023 року, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи узгоджено з ОСОБА_5 , умисно, повторно, підшукали ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мав намір перетнути державний кордон України, однак був обмежений у такому праві на період дії правового режиму воєнного стану, встановленого Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні та продовженого Указом Президента України № 154/2023 від 01.05.2023 року. ОСОБА_6 , діючи узгоджено з ОСОБА_5 , будучи обізнаними про встановлений порядок перетину державного кордону України та на виконання свого злочинного наміру, направленого на сприяння у незаконному переправленні особи через державний кордон України, з метою особистого збагачення, запропонували свої послуги у організації перетину державного кордону ОСОБА_10 та повідомили його про те, що він зможе перетнути державний кордон України за їх сприяння як водій транспортного засобу, який здійснює міжнародні перевезення, із внесенням таких відомостей до системи Шлях , у разі сплати їм за такі послуги грошових коштів у сумі 7000 доларів США. Діючи з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , при спілкуванні з ОСОБА_10 , вказали на необхідність внесення авансу в розмірі 1500 доларів США шляхом перерахунку коштів на банківську картку АТ УНІВЕРСАЛ БАНК № НОМЕР_5 , а іншу частину в сумі 5500 доларів США необхідно передати безпосередньо перед перетином кордону особі, яка надасть транспортний засіб для перетину державного кордону та заздалегідь виготовлені документи, в яких будуть зазначені неправдиві відомості з підставами для перетину державного кордону України. У подальшому, на виконання досягнутої домовленості, 04.08.2023 року о 18 годині 11 хвилин ОСОБА_10 , перебуваючи у ТЦ Лавина , розташованому за адресою: м. Суми, пр-т Михайла Лушпи, буд. 4, за допомогою терміналу EasyPay , здійснив переказ грошових коштів у сумі 5000 грн. на картку АТ УНІВЕРСАЛ БАНК № НОМЕР_5 , яка належить ОСОБА_6 . Потім, 04.08.2023 року о 18 годині 56 хвилин ОСОБА_10 , перебуваючи у власному легковому автомобілі, який знаходився за адресою: м. Суми, вул. Харківська, буд. 3, за допомогою мобільного терміналу та додатку Приват 24 , здійснив переказ грошових коштів у сумі 29000 грн. на картку АТ УНІВЕРСАЛ БАНК № НОМЕР_5 , яка належить ОСОБА_6 . Наступного дня, 05.08.2023 року о 11 годині 41 хвилин ОСОБА_10 , перебуваючи у власному легковому автомобілі, за допомогою мобільного терміналу та додатку Приват 24 , здійснив переказ грошових коштів у сумі 21500 грн. на картку АТ УНІВЕРСАЛ БАНК № НОМЕР_5 , яка належить ОСОБА_6 . Загалом, ОСОБА_10 переказав на визначений співучасниками рахунок грошові кошти у сумі 55500 грн. , що відповідно до курсу Національного банку України еквівалентно 1500 доларів США, в якості авансу за сприяння у перетині державного кордону України, про що повідомив останнім. Так, 12.08.2023 року близько 17 години 10 хвилин ОСОБА_10 зателефонував ОСОБА_7 за допомогою мобільного додатку Viber для того, щоб дізнатися про деталі переправлення його через державний кордон України. У ході спілкування ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_10 про те, що йому найближчим часом необхідно прибути до м. Тернопіль, взяти транспортний засіб, на якому буде можливість перетнути державний кордон та отримати подальші вказівки для подальшого незаконного переправлення через кордон України. Під час спілкування ОСОБА_7 переконав ОСОБА_10 у безпечності та законності таких дій, на що останній погодився. В подальшому під час розмови з ОСОБА_10 , ОСОБА_7 повідомив про зміну раніше оговорених планів та необхідності до 13 години 00 хвилин 16.08.2023 року прибути до м. Одеса, де він надасть подальші вказівки. Окрім цього, 15.08.2023 року ОСОБА_7 у телефонній розмові з ОСОБА_10 наказав йому переказати на особисту банківську картку ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 8000 грн. , що і було виконано ОСОБА_10 . На виконання вказівки ОСОБА_7 близько 12 години 00 хвилин 16.08.2023 року, ОСОБА_10 прибув до м. Одеси, де після попередньої телефонної розмови його зустрів ОСОБА_7 та при спілкуванні повідомив про те, що вартість переміщення через державний кордон України до Республіка Молдова буде коштуватиме 5500 доларів США і грошові кошти він має передати наступним чином, а саме: 1800 доларів США ОСОБА_10 має надати ОСОБА_7 відразу, а решту грошових коштів в сумі 3500 доларів США іншим особам, які на виконання вказівки ОСОБА_7 будуть здійснювати транспортування ОСОБА_10 до Республіки Молдова. 16.08.2023 року приблизно о 13 годині 24 хвилини ОСОБА_7 , знаходячись в м. Одеса по вул. Розумовська, буд. 60, на території ресторану швидкого харчування МакДоналдс , отримав від ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 1800 доларів, як оплату за організацію незаконного переправлення останнього через державний кордон України, після чого протиправна діяльність ОСОБА_7 була припинена працівниками правоохоронних органів. На підставі викладеного, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у тому, що своїми умисними протиправними діями, які виразилися у організації незаконного переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України, сприяння вчиненню таких дії порадами, вказівками, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є вчинене повторно , за попередньою змовою групою осіб , вчинене з корисливих мотивів . Встановивши наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінальних правопорушень, 06.06.2023 року було повідомлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, який не працює та не навчається, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого, про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто у організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння вчиненню таких дії порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, кваліфікуючими ознаками якого є вчинено повторно , за попередньою змовою групою осіб , вчинено з корисливих мотивів . Обставини, викладені у повідомленій ОСОБА_5 підозрі у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, повністю підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме: 1. Протоколами за результатами проведення негласних слідчих розшукових дій від 20.07.2023 року, 17.08.2023 року, 28.08.2023 року, 18.05.2023 року, 02.06.2023 року; 2. Протоколами за результатами контролю за вчинення злочину від 10.05.2023 року, 02.06.2023 року; 3. Протоколами допиту свідка ОСОБА_10 від 11.09.2023 року та ОСОБА_8 від 01.06.2023 року; 4. Іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності. Постановою слідчого від 01.02.2024 року підозрюваного ОСОБА_5 з огляду на те, що він виїхав поза межі території України, було оголошено у міжнародний розшук. Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті. Вищевикладений обсяг доказів, який представлений у додатках до клопотання, який не є вичерпним, дає підстави стверджувати, що повідомлення про підозру, вручене ОСОБА_5 , повністю відповідає вимогам, які висуває кримінальне процесуальне законодавство України та Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях до обґрунтованої підозри, тобто що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Він звертає увагу слідчого судді на те, що вимога обґрунтованої підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження особи, оскільки на даному етапі досудове розслідування триває, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук і Йонкало проти України ) . ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна. Окрім вищевикладеного, під час досудового розслідування було встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Це ризики: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується наступним. Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна. На теперішній час, сторона обвинувачення має достатньо підстав вважати, що, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлює невідворотність покарання за вчинене ним кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності, а в подальшому й покарання, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Досудове розслідування як процедура, пов`язана з притягненням особи до відповідальності, не є статичною, що обумовлює можливість непрогнозованої зміни поведінки такої особи, адже співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у перспективі робить цей ризик достатньо високим. Отже, оцінюючи можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, та суду, такі дії спрямовані на переховування останнього є цілком вірогідними в будь-який момент кримінального провадження. Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з прав людини, слід зазначити про те, що ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення Європейського суду з прав людини у справі Панченко проти Росії (Panchenko v. Russia ) ) . Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення Європейського суду з прав людини у справі Бекчиєв проти Молдови (Becciev v. Moldova ) ) . Оцінюючи ризик переховування ОСОБА_5 , необхідно зазначити про те, що за місцем реєстрації та мешкання, а саме: за адресою: АДРЕСА_4 , підозрюваний ОСОБА_5 станом на 06.01.2023 рік не проживає, а взагалі покинув територію України, виїхавши через пункт пропуску Устилуг в напрямку Польського кордону, тому він вже покинув територію України з метою уникнення покарання та може продовжити вчинювати інкримінований злочин на території як непідконтрольній владі України, так і на території держави-агресора. Окрім цього, належний контроль виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків органом досудового розслідування, який знаходиться поза межами території України, буде неможливим. Враховуючи те, що ОСОБА_5 притягується до кримінальної відповідальності щодо тяжкого злочину, то відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається. Враховуючи викладене, він вважає, що ОСОБА_5 , з метою уникнення покарання, яке йому загрожує у разі визнання його вини, може здійснити спроби переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, тобто існує реальний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Ризик незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, обґрунтовується наступним. Під час проведення досудового розслідування були встановлені свідки, які викрили підозрюваних ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 у причетності до організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, мають з останнім контакти, як безпосередньо, так і через інших підозрюваних, а також те, що підозрюваний ОСОБА_5 , не маючи відповідних обов`язків та контролю зі сторони правоохоронного органу, може їх порушувати та намагатиметься для уникнення відповідальності шляхом вмовляння, підкупу або погроз схиляти свідків, до дачі неправдивих показань, відмови від показів чи уникнення явки останніх до органу досудового органу чи суду для дачі показів, що негативно вплине на хід досудового розслідування та судового розгляду тобто наявні таки ризики. Ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Крім того, не будучи обмеженим у вільному доступі до інших осіб, підозрюваний ОСОБА_5 може здійснювати на них вплив у тому числі вплив на інших підозрюваних з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі. Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, вказує на його готовність до схиляння осіб для задоволення власних інтересів зокрема шляхом підкупу. Він вважає, що вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_5 може здійснити незаконний вплив на свідків, інших підозрюваних, тобто наявний реальний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обґрунтовується наступним. ОСОБА_5 на даний час підозрюється у вчиненні умисного корисливого злочину, який є тяжким. Досудовим розслідуванням не здобуто відомостей про наявність у підозрюваного офіційного місця роботи, що свідчить про відсутність законного достатнього джерела доходу, який здатен забезпечити рівень життя ОСОБА_5 , а, відтак, є всі підстави вважати, що підозрюваний, у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, може вчинити інші, в тому числі корисливі кримінальні правопорушення. Він вважає, що вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, тобто наявний реальний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Встановлені в ході досудового розслідування та відображені у цьому клопотанні обставини вчинення кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, обґрунтування та ступінь вираженості наведених ризиків, а також обґрунтованість такого ризику як переховування від органів досудового розслідування та суду та наявності факту виїзду поза межі території України, дають підстави вважати, що жодні інші запобіжні заходи, окрім тримання під вартою, не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування до підозрюваного. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до підозрюваного як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Враховуючи час повідомлення про підозру і обсяг процесуальних дій, які необхідно здійснити у кримінальному провадженні з метою встановлення та перевірки фактів і обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, є необхідність у визначенні строку тримання під вартою у 60 діб. При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , який оголошений у міжнародний розшук, розмір застави не визначається. Беручи до уваги вищевикладене та обставини, які свідчить про неможливість запобігання зазначеним вище ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, керуючись вимогами ст. ст. 36, 131, 132, 176-178, 182, 183, 184, 194 КПК України, він просив задовольнити клопотання та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, який не працює та не навчається, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого, строком на 60 днів з моменту затримання (вхідний № 4316/24 від 01.02.2024 року) (а. п. 1-6) .

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у ньому, та просив клопотання задовольнити.

Оголосивши клопотання слідчого, перевіривши документи та копії документів, доданих до клопотання, вислухавши думку та пояснення прокурора, прихожу до наступного висновку.

У відповідності до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

ОСОБА_5 дійсно обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, що підтверджується наступними доказами: - протоколами за результатами проведення негласних слідчих розшукових дій від 20.07.2023 року, 17.08.2023 року, 28.08.2023 року, 18.05.2023 року, 02.06.2023 року; - протоколами за результатами контролю за вчинення злочину від 10.05.2023 року, 02.06.2023 року; - протоколами допиту свідка ОСОБА_10 від 11.09.2023 року та ОСОБА_8 від 01.06.2023 року.

Постановою слідчого від 01.02.2024 року підозрюваного ОСОБА_5 з огляду на те, що він виїхав поза межі території України, було оголошено у міжнародний розшук (а. п. 61) .

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні Чеботарь проти Молдови зазначив в п. 48 про те, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності до ст. 5 § 1 (с) , поліція не зобов`язана мати у своєму розпорядженні докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, не в момент арешту, не під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були в кінцевому рахунку пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа постала перед судом. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозри, які були підставою для затримання. Слова обґрунтована підозра означають наявність фактів або інформації, які могли б впевнити об`єктивного спостерігача, що особа можливо, вчинила злочин.

Ч. 5 ст. 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Аналіз наданих стороною обвинувачення доказів свідчить про те, що вони об`єктивно зв`язують підозрюваного з кримінальними правопорушеннями, відтак погоджуюся із доводами слідчого, прокурора про те, що пред`явлена ОСОБА_5 підозра на даному етапі досудового розслідування є обґрунтованою, що також узгоджується з вимогами Європейського суду з прав людини, зокрема, позицією висловленою в п. 175 рішення у справі Нечипорук і Йонкало проти України (заява № 42310/04) від 21.04.2011 року.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи невинності у вчиненні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу, а саме: судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа злочин, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеним в п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 офіційно ніде не працевлаштований та ніде не працює, отже, постійного джерела доходів він не має, він не має стійких соціальних зв`язків, раніше він не судимий, він обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину.

Відтак, прихожу до висновку про те, що він може: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; - незаконно впливати на інших підозрюваних, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; - вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, прихожу до висновку про те, що більш м`які запобіжні заходи, передбачені ч. 1 ст. 176 КПК України, в тому числі і цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю, з урахуванням відомостей про особу не будуть запобігати ризикам її ухилення від слідства та суду, впливати на інших підозрюваних та на свідків, не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінюю в сукупності всі обставини, у тому числі: - вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення (наявні) ; - тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється (умисний тяжкий злочин у сфері охорони державної таємниці, недоторканості державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації) ; - вік та стан здоров`я підозрюваного (молодий вік, про стан здоров`я доказів не було надано) ; - міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці її постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців (документально не підтверджено) ; - наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання (відсутні) ; - репутацію підозрюваного (документально не підтверджено) ; - майновий стан підозрюваного (незадовільний) ; - наявність судимостей у підозрюваного (раніше не судимий) ; - наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення (наявні) ; - розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини (наявні) .

Крім того, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 оголошений у міжнародний розшук, відтак вважаю за необхідне на підставі положень абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 375, 376, 615 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Сумській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів з моменту затримання, задовольнити частково.

Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Після затримання ОСОБА_5 і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження за його участю розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід у встановленому законом порядку.

Під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні.

Апеляційна скарга подається на ухвалу слідчого судді безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1