Справа № 754/5725/22
У Х В А Л А

Іменем України

20 грудня 2023 року

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000042 від 08 січня 2022 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Саатли Азербайджанської Республіки, азербайджанця, громадянина Азербайджанської Республіки, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Деснянського районного суду м. Києва на стадії судового розгляду перебуває кримінальне провадження № 0000042 від 08 січня 2022 року відносно ОСОБА_3 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Прокурором в судовому засіданні заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 , з підстав наявності ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику того, що обвинувачений з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватись від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, є громадянином іншої держави, може безперешкодно перетнути кордон України на виїзд з держави та не повернутись, не має будь-якого місця роботи чи джерела прибутку.

Захисник, позицію якого підтримав обвинувачений, просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора та змінити запобіжний захід з тримання під вартою на інший більш м`який, а саме на домашній арешт в нічний час доби з останнього місця проживання обвинуваченого, з підстав того, що ризик, на який посилається прокурор в своєму клопотанні, не підтверджений жодним доказом.

Суд вислухавши прокурора, сторону захисту, дослідивши клопотання прокурора, матеріали судового провадження, приходить до такого висновку.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 10 листопада 2023 року обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено строк тримання під вартою на 60 діб до 08 січня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

За змістом положень ч.1 та ч.2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Так, вирішуючи питання за клопотанням прокурора про продовження обвинуваченому строку дії тримання під вартою, суд враховує: конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , та яке має досить високий ступінь суспільної небезпеки. Так, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, відповідальність за вчинення якого передбачена виключно у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. Крім того, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, без визначеного місця проживання, непрацевлаштований, без стабільного джерела доходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішення наголошував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Конкретні обставини кримінального провадження, ступінь суспільної небезпеки інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого свідчать про неможливість застосування щодо обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу, оскільки він не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду даного кримінального провадження.

Суд наголошує, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 має досить високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого, а тому з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт, про що клопоче сторона захисту, оскільки саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 під час розгляду даного кримінального провадження.

Посилання захисника на те, що обвинувачений раніше не судимий, має місце проживання, не можуть слугувати безумовною підставою для зміни існуючого запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197, 331, 350, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів, до 17 лютого 2024 року (включно).

Ухвалу суду направити до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України для виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляції до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий