24.01.2024
Справа № 331/5700/23
Провадження № 1-кп/331/270/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«24» січня 2024 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участі: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5 в режимі відеоконференції

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000696 від 19.07.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта професійно-технічна середня, сімейний стан неодружений, дітей на утриманні не має, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, веденого на території України згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 року, 18 липня 2023 року, приблизно о 13 годині 30 хвилин, знаходячись біля будинку № 44 по вул. Франка в м. Запоріжжі, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, розуміючи, що його дії носять відкритий характер, з корисливих мотивів, йдучи на зустріч потерпілому ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу витягнув з нагрудної кишені ОСОБА_6 належний йому мобільний телефон «Motorola» в корпусі білого кольору з ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку експерта становить 2648 гривень 00 копійок. Після чого, утримуючи при собі зазначене майно, почав рухатися у бік вул. Олександрівської в м. Запоріжжя, ігноруючи вимоги ОСОБА_6 зупинитися і повернути належне йому майно, після чого зник з місця вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю визнав, у вчиненому щиро розкаявся та пояснив суду, що вказане кримінальне правопорушення він вчинив у зв`язку з тим, що перебував у скрутному матеріальному становищі, викликаному певними подіями в його житті.

Так, 18.07.2023 року, приблизно о 13-30 годині, проходячи в районі буд. 44 по вул. Франка в м. Запоріжжі, він звернув увагу на раніше незнайомого йому потерпілого ОСОБА_6 , який йшов йому на зустріч і в нагрудному кармані якого, він побачив мобільний телефон. В цей час у нього виник умисел на заволодіння мобільним телефоном потерпілого. Тому він підійшов до ОСОБА_6 , витягнув з нагрудної кишені належний йому мобільний телефон «Motorola», після чого, утримуючи його при собі, почав швидким кроком рухатись в інший бік. Після того, як потерпілий та випадковий очевидець подій почали йому кричати, щоб він повернув мобільний телефон, він зупинився, передав очевидцю свій мобільний телефон, щоб вона його передала потерпілому та покинув місце події. Через деякий час, коли йому стало відомо про те, що його розшукують працівники поліції, він добровільно з`явився до відділу поліції із зізнанням.

Окрім цього додав, що йому соромно за вчинене, він усвідомив свою протиправну поведінку, зробив для себе відповідні висновки, в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження заподіяна шкода усунута шляхом повернення викраденого майна, приніс вибачення потерпілому за свої протиправні дії, влаштувався на роботу, у зв`язку з чим не має наміру в подальшому продовжувати злочинну діяльність.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд даного кримінального провадження без його участі, претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченого не має, покарання обвинуваченому просив призначити на розсуд суду (а.п. 32).

У зв`язку з тим, що обвинувачений повністю визнав свою провину, у суду немає сумнівів щодо добровільності та істинності його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів стосовно вартості викраденого майна, матеріалів судового провадження, які характеризують особу обвинуваченого та документів, що підтверджують наявність речових доказів.

Висновком експерта № 3883 від 29.08.2023 року встановлено, що ринкова вартість мобільного телефону «Motorola G4 ХТ1642» у корпусі білого кольору на 16 ГБ, який був придбаний в 2014 році, на момент вчинення кримінального правопорушення становить 2648 гривень (а.п. 59-65).

Аналізуючи досліджені докази по даному кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена в ході судового розгляду, а його дії необхідно кваліфікувати за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обвинувачений ОСОБА_4 не має судимості, вчинив тяжкий злочин, не одружений, проживає однією сім`єю разом з матір`ю, яка потребує стороннього догляду у зв`язку із наявністю тяжкого онкологічного захворювання, має місце постійного проживання, яке збігається з місцем його реєстрації, офіційно не працевлаштований, проте має стабільне джерело доходу, працюючи вантажником на приватному підприємстві, як за місцем проживання, так і за місцем роботи характеризуєтеся виключно з позитивного боку, під наглядом лікаря-психіатру та лікаря-нарколога не перебуває (а.п. 70-79).

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає те, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями активно сприяв розкриттю злочину, з`явився до правоохоронних органів із зізнанням, усвідомив свою протиправну поведінку, зробив відповідні висновки, став на шлях виправлення, влаштувався на роботу, у зв`язку з чим не має наміру продовжувати злочинну діяльність, заподіяна шкода усунута шляхом повернення викраденого майна, у зв`язку з чим реальних матеріальних збитків потерпілому не завдано, приніс потерпілому вибачення за свої протиправні дії.

Обставин, які обтяжують покарання, суд не вбачає.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, наявність обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, беручи до уваги, що вчинене обвинуваченим суспільно небезпечне діяння не потягло тяжких наслідків, оскільки його дії не були поєднані із застосуванням будь-якого насильства, заподіяна шкода усунута шляхом повернення викраденого майна, у зв`язку з чим потерпілий не має до обвинуваченого претензій матеріального характеру, враховуючи другорядну роль кари як мети покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покаранняіз застосуванням положень ст. ст. 69, 75 КК України без ізоляції його від суспільства, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України і призначити йому покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 3 (трьох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки згідно ст. 76 КК України.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

- мобільний телефон «Motorola» в корпусі білого кольору, який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити у потерпілого ОСОБА_6 за належністю (а.п. 66-67);

- мобільний телефон «Nokia 1280», який переданий на зберігання до камери схову речових доказів Відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області повернути ОСОБА_4 (а.п. 68-69).

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1