Справа № 559/2412/23
Провадження № 1-кп/559/218/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубно об`єднані кримінальні провадження №0000316 від 24.05.2023 та 0000517 від 09.08.2023 щодо у обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Острів, Дубенського району, Рівненської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, з освітою 8 класів, одруженого, має двох неповнолітніх дітей, не працює, судимий, -

з участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , за згодою потерпілої ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства стосовно своєї співмешканки ОСОБА_5 постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 18.11.2021 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 (ста семидесяти) гривень; постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 07.06.2022 його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді 15 діб адміністративного арешту, належних висновків для себе не зробив і вчинив систематичне домашнє насильство стосовно своєї співмешканки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до п.b) статті 3 Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами (Стамбульська конвенція) (далі - Конвенція) «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні. Згідно ст.3, 28, 29, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню; кожна людина має право на особисту недоторканість; кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України. За ст.43 Конвенції відповідальність за правопорушення, установлені відповідно до цієї Конвенції, настає незалежно від характеру відносин між жертвою та правопорушником.

1.Так, всупереч вищезазначених норм, ОСОБА_3 13.05.2023 близько 13 год. 20 хв., перебуваючи за місцем проживання співмешканки ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив щодо останньої дії психологічного насильства, а саме: ображав її нецензурною лайкою, шарпав за одяг, намагався вчинити бійку, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 стан сильного емоційного хвилювання, що зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №941466 від 13.05.2023 за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

2.Також, ОСОБА_3 21.06.2023 близько 22 год. 40 хв., перебуваючи за місцем проживання співмешканки ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив щодо останньої дії психологічного насильства, а саме: ображав її нецензурною лайкою, шарпав за одяг, виганяв з будинку, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 погіршення якості життя та психологічних страждань, що зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №859731 від 22.06.2023 за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

3.Продовжуючи свої систематичні дії, 24.06.2023 близько 11 год. 30 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , будучи належним чином повідомленим про зобов`язання, передбачені терміновим забороненим приписом, серії АА №247667 від 22.06.2023, в якому визначені зобов`язання обов`язкові для виконання ОСОБА_3 , зокрема, залишити місце проживання постраждалої особи, заборона на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи, заборона в будь-який спосіб контактувати з потерпілою особою, умови термінового забороненого припису не виконав, чим вчинив щодо співмешканки ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що призвело до погіршення якості життя потерпілої та психологічних страждань, що зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №940403 від 24.06.2023 за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

4. ОСОБА_3 21.07.2023 близько 15 год. 30 хв., перебуваючи за місцем проживання співмешканки ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій вчинив щодо останньої дії психологічного насильства, а саме: ображав її нецензурною лайкою, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 стан сильного емоційного хвилювання, погіршення якості життя потерпілої.

5.Також ОСОБА_3 27.08.2023 близько 19 год. 00 хв., перебуваючи за місцем проживання співмешканки ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, вчинив щодо останньої дії психологічного насильства, а саме: ображав її нецензурною лайкою, словесно виганяв з будинку, чим завдав потерпілій погіршення якості життя та психологічних страждань.

6.Продовжуючи свої систематичні дії, ОСОБА_3 28.08.2023 близько 11 год. 30 хв., перебуваючи за місцем проживання співмешканки ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, вчинив щодо останньої дії психологічного насильства, а саме: ображав її нецензурною лайкою, чим завдав потерпілій погіршення якості життя.

Допитаний у судовому засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєному визнав у повному обсязі, щиро розкаюється. Підтвердив фактичні обставини справи, потерпіла до нього претензій не має, але вже жити з нею не буде. Він офіційно одружений, має двох дітей, але з дружиною не живе. Потерпіла - це його співмешканка, з якою живе як чоловік і жінка разом в її хаті біля 8 років, у них фактично шлюбні відносини. Скандали виникали, бо вона зловживає алкогольними напоями і до приходить пізно п`яна, то в серпні повернулась не додому, а до сусіда на 3-4 дні і кола пришла до хати, то він сказав іти де жила в нецензурній формі. В травні-серпні 2023 він закривав хату, нецензурно лаявся до неї, стукав іу вікно і розбив шибку, він зауваження робить криком і в нецензурній формі, а вона викликає поліцію. Штраф платив, громадські роботи відпрацював, адмінарешт 15 діб відбув, чому продовжував вчиняти психологічне насильство і навіть коли вже обвинувальний акт був у суді - пояснити не може, не контролював себе. П`є час від часу, востаннє вчора 100 грамів горілки, підробляє по людям. Розкаюється і обіцяє, що більше не вчинятиме домашнього насильства.

Потерпіла подала до суду кілька заяву про проведення судового засіданні без її участі, будь-яких претензій до обвинуваченого не має. Не заперечує щодо застосування ч.3 ст. 349 КПК України і при обранні міри покарання покладається на розсуд суду.

За клопотанням прокурора, з урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, подальший судовий розгляд обмежено дослідженням документів, що характеризують особу ОСОБА_3 .

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України: домашнє насильства, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи, скоїв кримінальне правопорушення. передбачене ст.126-1 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України є нетяжким злочином. Також дані про особу винного, який згідно характеристики за місцем проживання дебоширить, зловживає алкогольними напоями, на диспансерному обліку в лікарів психіатра чи нарколога не перебуває, проте перебуває на профілактичному обліку в Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області як кривдник. Притягався до адміністративної відповідальності і відбув 15 діб адміністративного арешту. Судимий вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 22.05.2022 №559/742/22 за ч.1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт і призначене стягнення відбув 19.08.2022 та 22.08.2022 знятий з обліку уповноваженим органом з питань пробації в зв`язку з відбуттям покарання. Оскільки після відбуття покарання в виді громадських робіт не минув один рік і вже 13.05.2023 ОСОБА_3 вчинив нове кримінальне правопорушення, то строки погашення судимості перервались згідно ч.5 ст. 90 КК України і ОСОБА_3 має відбуте покарання, але непогашену судимість згідно п.5 ч.1 ст. 89 КК України, таким чином ОСОБА_3 судимий. Також суд враховує характер правопорушення, що домашнє насильство вчинялось систематично і навіть після того, як перший обвинувальний акт в цій об`єднаній справі надійшов до суду 17.07.2023, ОСОБА_3 продовжував вчиняти домашнє насильство над тією ж потерпілою ОСОБА_5 , з якою проживав разом як чоловік і жінка, 21.07.2023, 27.08.2023 та 28.08.2023. За таких умов обставиною, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Щодо щирого каяття, то така пом`якшуюча обставина відсутня, оскільки формальне визнання вини, коли особа не робить належних висновків, не є щирим каяттям. Обставини, що обтяжуються покарання - відсутні. Обставину, що обтяжує покарання, судом не встановлено. Беручи до уваги вказані вище обставини в їх сукупності, суд робить висновок, що необхідно призначити покарання у виді обмеження волі, що є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нового злочину. А також суд вважає за необхідне в цій ситуації застосувати ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, і направити ОСОБА_3 на проходження програми пробації, поклавши відповідний обов`язок її пройти згідно ст. 76 КК України, оскільки йому потрібна психологічна допомога. Таким чином ОСОБА_3 буде під контролем уповноваженого органу пробації, що дасть можливість досягти мети покарання, що полягає не лише в карі, а й у виправленні особи і запобіганні подальшим кримінальним правопорушенням згідно ч.2 ст. 50 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому обирався у виді особистого зобов`язання і дію якого необхідно залишити до набрання вироком законної сили. Судові витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 366-371, 373-376, 615 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, і призначити покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік із покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; 3) направити для проходження пробаційної програми і зобов`язати виконати заходи пробаційної програми терміном 2 (два місяці).

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_3 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

На вирок може бути подано апеляцію до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Прокурору, обвинуваченому та потерпілій повний текст вироку вручається в день проголошення його резолютивної частини в умовах дії воєнного стану згідно ч.15 ст. 615 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1