Справа №591/9666/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/673/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - домашній арешт
УХВАЛА

Іменем України

13 грудня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 591/9666/23 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 25.10.2023 про застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_11 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою без можливості внесення застави, оскільки слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК, але залишено поза увагою висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння від 23.10.2022, згідно якого ОСОБА_9 перебував у стані алкогольного сп`яніння, при цьому останній підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

В запереченнях захисник підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_12 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

25.10.2023 до Зарічного районного суду м. Суми з клопотанням про застосування ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, погодженим із прокурором Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, звернувся слідчий Четвертого СВ (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, яке обґрунтував тим, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК, тобто в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує т/з у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого.

23.10.2023 до ЄРДР за № 0000510 були внесенні відомості про кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 286-1 КК, цього ж дня підозрюваного затримано та 24.10.2023 йому вручене повідомлення про підозру.

Зважаючи на те, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, існують ризики, передбачені п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК, то слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 25.10.2023 клопотання слідчого задоволено частково і відносно ОСОБА_9 застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною цілодобово залишати місце проживання до 21.12.2023 включно з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК. Своє рішення слідчий суддя умотивував тим, що стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого правопорушення та існування ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК, які не є істотними та можуть бути забезпечені шляхом застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи прокурора ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу, просив застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою, доводи підозрюваного ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 про залишення ухвали слідчого судді без змін, а апеляційної скарги прокурора без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, завданнями кримінального провадження, крім іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК), а згідно ст. 177 КПК підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті, тобто: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК (ч. 1 ст. 183 КПК).

Задовольняючи клопотання слідчого частково і постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення і що даний запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігатиме спробам переховуватися від органів досудового розслідування, суду та незаконно впливати на потерпілих, свідків, а прокурором при цьому не було доведено недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

Відповідні висновки слідчого судді, на думку колегії суддів, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, належним чином вмотивовані і ґрунтуються на вимогах КПК.

Так, при вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту слідчим суддею в повній мірі враховані всі суттєві обставини кримінального провадження як того і вимагають положення ст. 194 КПК, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК, яка підтверджується протоколами огляду місця ДТП, допиту підозрюваного, потерпілого, свідків, освідування особи, огляду трупа, висновком щодо результатів медичного огляду, а також існування ризиків переховування від органів досудового розслідування, суду і незаконного впливу на потерпілих, свідків, на які вказував слідчий у своєму клопотанні.

Слідчим суддею згідно ч. 1 ст. 178 КПК у повній мірі було взято до уваги тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_9 підозрюється, а також встановлене кримінальним законом покарання за це кримінальне правопорушення, наявність міцних соціальних зв`язків, позитивної репутації, відсутність судимостей, відомості про особу підозрюваного.

Враховуючи фактичні обставини кримінального провадження і мотиви клопотання слідчого, колегія суддів приходить до переконання, що підозрюваний у даній конкретній ситуації в силу свого віку, психологічного розвитку, зв`язків, поведінки під час провадження тощо не має реальної можливості переховуватися від розслідування та правосуддя, що дає підставу очікувати, що цей ризик не справдиться, а однієї лише «інформації» у клопотанні слідчого про це явно недостатньо для тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2009 у справі «Олександр Макаров проти Росії» (Aleksandr Makarov v. Russia), заява № 15217/07). При цьому питанню суворості покарання також не може надаватися надмірне (вирішальне) значення, оскільки потреба позбавлення волі підозрюваного не підлягає оцінюванню з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину (рішення ЄСПЛ від 01.06.2006 у справі «Мамедова проти Росії» (Mamedova v. Russia), заява № 7064/05), та повинна враховуватися у сукупності зі всіма іншими обставинами, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує застосування такого запобіжного заходу. При цьому слід враховувати характер підозрюваного, його моральні якості, наявні кошти (матеріальне становище), зв`язки з державою, у якій його переслідують за законом, і його міжнародні контакти, його заяви щодо прагнення виїхати на постійне місце проживання за кордон, наявність у нього кількох паспортів; наявність даних про те, що підозрюваний раніше ухилявся від розслідування і суду, тощо.

На користь обґрунтованості рішення слідчого судді та достатності застосованого до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту свідчить і той факт, що підозрюваний самостійно, за першою вимогою апеляційного суду та у визначений час з`явився в судове засідання для участі в розгляді вказаної вище апеляційної скарги прокурора, незважаючи на те, що в ній порушувалося питання про погіршення його процесуального становища і застосування до нього такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою.

Колегія суддів не може прийняти до уваги доводи апеляційної скарги прокурора про те, що жоден більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою не зможе запобігти встановленим слідчою суддею ризикам, оскільки у клопотанні про застосування запобіжного заходу не зазначено, а під час його розгляду як в суді першої інстанції, так і при перегляді постановленого за результатами його розгляду рішення слідчого судді в апеляційному суді, не було встановлено того, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, які б про це свідчили.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про можливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту із покладенням на нього певних, визначених кримінальним процесуальним законом обов`язків (ч. 5 ст. 194 КПК), оскільки тримання під вартою для суду повинно розглядатися як винятковий захід, який ніколи не повинен бути обов`язковим і використовуватися для цілей покарання (п.1 Рекомендації R (80) 11 Комітету Міністрів Ради Європи щодо досудового ув`язнення).

У зв`язку з цим, ухвалу слідчого судді про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, колегія суддів вважає законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга прокурора без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 25.10.2023 відносно ОСОБА_13 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4