КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №755/1306/23Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/3228/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000238, по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 11.08.2016 вироком Костянтиніського міськрайонного суду Донецької області за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, 17.04.2020 звільнений по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 24 березня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 24 березня 2023 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік та покладено на нього обов`язки, передбаченні ст.76 цього Кодексу.

У кримінальному провадженні вирішено питання про речові докази.

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у тому, що він, 22.01.2023 приблизно о 12 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «АТБ» за адресою: м.Київ, проспект Гагаріна, 3, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, під час дії умов воєнного стану, намагався винести з приміщення магазину належні ТОВ «АТБ-маркет» товари на загальну суму 592 грн. 40 коп., проте не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони.

В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини кримінального провадження та правову кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок скасувати, через неправильне застосуванням судом положень ст.75 КК України та невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі обвинуваченого, внаслідок м`якості.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що, звільняючи обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, суд належним чином не мотивував свій висновок про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства. За доводами прокурора, звільняючи обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, суд не надав належної оцінки тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, який раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, відбував покарання у виді позбавлення волі, проте належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин, що свідчить про неможливість його виправлення без реального відбування покарання.

За результатами апеляційного розгляду просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. В решті вирок суду просить залишити без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , які заперечували проти поданої апеляційної скарги та вважали вирок суду законним і справедливим, перевіривши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши апеляційні доводи, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Суд першої інстанції, діючи у відповідності до положень ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу винного.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого злочину та правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України учасниками судового провадження не оспорюються та не оскаржуються, а тому у відповідності до положень ст.404 КПК України апеляційною інстанцією не перевіряються.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання по ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнав його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Врахувавши зазначені обставини в сукупності, суд першої інстанції дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому на підставі положень ст.75 КК України звільнив його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду про можливість звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, з огляду на наступне.

Статтею 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до положень ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Ухвалюючи рішення про звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують, а тому обґрунтовано та на законних підставах дійшов висновку, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Погоджуючись з рішенням суду першої інстанції про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, колегія суддів також враховує тяжкість вчиненого ОСОБА_8 злочину, який є незакінченим кримінальним правопорушенням, та його наслідки, які не потягли за собою настання матеріальної шкоди, оскільки викрадений товар було повернуто власнику, а також те, що предметом посягання були речі першої необхідності, а саме їжа.

Крім цього, в суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_8 повідомив, що він щиро кається та шкодує про вчинене, скоїв злочин внаслідок збігу важких життєвих обставин, на даний час неофіційно працює та став на шлях виправлення.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при розгляді даного провадження дотримався загальних засад призначення покарання, принципу його індивідуалізації, врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу ОСОБА_8 , а тому призначив покарання, яке є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Обґрунтовано та на законних підставах суд також звільнив обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Цим самим спростовуються доводи апеляційної скарги прокурора про незаконність вироку суду через неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

З огляду на те, що оскаржуваний вирок суду є законним, обґрунтованим та вмотивованим, колегія суддів залишає його без змін, а подану апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 24 березня 2023 року, ухвалений щодо ОСОБА_8 , залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 - без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:

________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4