Справа № 442/3367/17
Провадження № 1-кп/442/7/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі об`єднане кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000429 від 24.03.2017 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Лішня Дрогобицького району Львівської області, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, вдови, раніше не судимої, зареєстрованої на АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , -

- обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, -

- з участю прокурора - ОСОБА_4 ,

- обвинуваченої - ОСОБА_3 ,

- потерпілого ОСОБА_5

встановив:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 КК України, достовірно знаючи про те, що згідно із рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.12.2002 та виконавчого листа № 2-3407, виданого 27.12.2002 цим же судом, зобов`язана сплачувати аліменти в користь ОСОБА_6 на утримання їх спільної дитини ОСОБА_5 в розмірі частин із всіх видів заробітку, але не менше як неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину щомісячно, починаючи з 09.08.2002 і до його повноліття, діючи умисно, злісно ухилялась з 01 серпня 2005 року по 24 травня 2016 року від сплати вказаних аліментів, що призвело до виникнення заборгованості на загальну суму 96518 гривень 44 копійок.

Таким чином, ОСОБА_3 , своїми умисними протиправними діями, які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю. Пояснила, що спочатку не сплачувала аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_7 по домовленості з потерпілим, оскільки тоді б у них не виходила субсидія. Неодноразово намагалась зустрітись з сином, приходила до них, однак колишній чоловік не допускав її до нього. Також причиною несплати аліментів було скрутне матеріальне становище та те, що у неї на утриманні знаходилась малолітня донька ОСОБА_8 . У 2020 році у неї згоріла квартира, вона не мала де жити, проживала у посторонніх людей. У 2023 році помер чоловік, тому не мала змоги погасити заборгованість по аліментах. У вчиненому щиросердечно розкаялась, просила суворо її не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 просив призначити обвинуваченій покарання у виді обмеження волі.

Крім повного визнання своєї винності обвинуваченою, її винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

При цьому, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України. ЇЇ дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.164 КК України, оскільки вона злісно ухилилась від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченої в суду не викликає сумнівів. Наведені вище докази винності у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце.

При призначенні покарання обвинуваченій суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

В даній справі, суд, призначаючи покарання ОСОБА_3 при виборі заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховує дані про особу обвинуваченої та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

При цьому до обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття.

Також суд враховує те, що обвинувачена усвідомлює про настання наслідків, які завдані кримінальним правопорушенням.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, а також обставин, які пом`якшують покарання, аналізу особи винної як у загально-соціальному плані, так і в плані її потенційної суспільної небезпеки, посередню характеристику, те, що ОСОБА_3 раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, її син ОСОБА_5 , на даний час є повнолітнім ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), з часу вчинення правопорушення пройшов значний проміжок часу, відсутні негативні наслідки, те, що дії обвинуваченої суб`єктивно не були направленні на заподіяння шкоди суспільним інтересам. Тому на підставі встановлених судом конкретних обставин події, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст. 164 КК України у виді громадських робіт у максимальному розмірі.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення нею кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов не пред`являвся. Запобіжний захід не обирався. Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 164 КК України і призначити їй покарання у виді 120 (сто двадцять годин) громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Засудженій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1