Справа № 734/1017/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/843/23
Категорія - ч.1 ст. 122 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000134 від 01 березня 2023 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 18 вересня 2023 року,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рудьківка Бобровицького району Чернігівської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Апеляційного суду Чернігівської області від 04 липня 2018 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, який був звільнений 10 серпня 2022 року по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.

Як установив суд, 27 лютого 2023 року, близько 16 год., у житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , після вживання спиртних напоїв між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , виникла сварка, яка переросла у бійку, під час якої ОСОБА_6 з мотивів раптово виниклих особистих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання наслідків, схопив до рук металевий лом, який знаходився у коридорі будинку, та завдав ОСОБА_7 множинних ударів по тілу та руках, чим заподіяв тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 4 п`ясткової кістки правої кисті зі зміщенням, забійні рани лівого ліктьового суглоба, лівої кисті, правого передпліччя, правої кисті; забій м`яких тканин лівого плеча, обох передпліч та кистей.

Усі наявні тілесні ушкодження в комплексі в своєму клінічному перебігу за ознакою тривалості розладу здоров`я на строк більше ніж 21 добу, відповідно до п. 2.2.1в, 2.2.2, 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду змінити, пом`якшити покарання, врахувати, що він не переховувався від органу досудового розслідування та суду, розкаявся у вчиненому, повністю визнав свою вину, надав першу допомогу потерпілому, викликав швидку та поліцію, а також не відмовляється від піклування про потерпілого та в наданні йому підтримки.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого, який просив пом`якшити призначене йому покарання, врахувавши усі пом`якшуючі обставини та його поведінку після вчинення кримінального правопорушення та під час досудового розслідування та судового розгляду, потерпілого, який підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого, вказуючи, що пробачив обвинуваченого та просив не позбавляти того волі, прокурора, який заперечив проти доводів обвинуваченого, вказав, що судом були враховані усі вказані в апеляційній скарзі обставини, що і дало підстави для призначення такого мінімального строку покарання, зважаючи на характер вчиненого кримінального правопорушення, наявність обтяжуючої обставини та особи винного, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 в спричиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_7 відповідають фактичним обставинам справи та зібраним доказам. Розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції відбувався за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен призначити його у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини КК України та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції в повній мірі врахував ступінь суспільної небезпеки, вчиненого кримінального правопорушення, обставини, за яких воно було вчинене, тяжкість та характер нанесених потерпілому тілесних ушкоджень, дані про особу винного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та лише в серпні 2022 року звільнився з місць позбавлення волі, його сімейний та матеріальний стан, негативну характеристику за місцем проживання, прийняв до уваги наявність пом`якшуючих та обтяжуючих вину обставин, і призначив покарання, яке є необхідним та достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Вказуючи на суворість призначеного судом покарання, обвинувачений не наводить жодної обставини, яка б спростувала висновки суду в цій частині.

ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, лише 10 серпня 2022 року звільнився з місць позбавлення, але не зробив для себе належних висновків, на шлях виправлення не став, не влаштувався на роботу, продовжив зловживати алкогольними напоями, та вже у лютому 2023 року вчинив нове кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість виправлення обвинуваченого при призначення більш м`якого покарання ніж позбавлення волі.

При цьому, суттєвим фактором є наявність обтяжуючих вину обставин - вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.

За встановлених обставин вчинення кримінального правопорушення, які в судовому засіданні підтвердив і обвинувачений, в ході спільного розпиття алкогольних напоїв між ним та потерпілим виникла сварка, і замість того, щоб вирішити конфлікт, обвинувачений вдався до застосування металевого лому, який знаходився в коридорі будинку. Така поведінка обвинуваченого свідчить про неможливість вирішення ним конфліктів, під час перебування у стані алкогольного сп`яніння він може становити небезпеку для суспільства та окремих його громадян, адже діє імпульсивно та в своїх діях застосовує предмети, які можуть принести значну шкоду здоров`ю та життю.

Зміст досудової доповіді вказує на неможливість виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк. Ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, а також ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, оцінюється як: Високий.

Усі перелічені обвинуваченим в апеляційній сказі обставини суд першої інстанції врахував, в тому числі, визнав обставиною, що пом`якшує покарання надання допомоги потерпілому безпосереднього після вчинення кримінального правопорушення, щирість його каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що і дало підстави для призначення покарання у виді позбавлення волі у межах мінімального строку, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 122 КК України.

На думку колегії суддів, призначення ОСОБА_6 більш м`якого виду покарання, як про це просить сторона захисту, не буде дієвим у даному випадку, не сприятиме виправленню винного та не буде ефективним у досягненні мети покарання, не сприятиме виправленню винного та запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 18 вересня 2023 року щодо ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набирає законної сили після проголошення й може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11