Справа № 373/2695/23
Номер провадження 1-кп/373/82/24
УХВАЛА

про продовження запобіжного заходу

22 лютого 2024 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні, ЄРДР № 0000474 від 14.10.2023, про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Романчуки Баринського району Сумської області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

установив:

З 17 січня 2024 р на розгляді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у тому, що 13.10.2023, приблизно о 02:00 год, перебуваючи в житловому будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_7 , 1957 р.н., з яким у нього виник конфлікт під час спільного вживання спиртних напоїв, взяв зі столу кухонний ніж та наніс два удари в область грудей потерпілого, чим спричинив проникаючі колото-різані рани. Після цього з метою доведення свого злочинного умислу до кінця ОСОБА_4 взяв невстановлений в ході досудового розслідування предмет, яким наніс не менше пяти ударів по голові та тулубу потерпілого. Смерть ОСОБА_7 настала на місці події в період часу з 02:05 год до 05:00 год 13.10.2023 від відкритої черепно-лицевої травми з переломом кісток обличчя, основи та склепіння черепа, крововиливами під оболонки шлуночка та речовину головного мозку.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів. Прокурор вказує, що термін дії запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого у підготовчому засіданні ухвалою суду від 04.01.2024 закінчується 03.03.2024, а тому є потреба продовжити йому раніше обраний запобіжний захід, оскільки судовий розгляд ще не закінчено, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на досудовому розслідуванні та під час підготовчого засідання не зменшились та продовжують існувати до тепер.

В судовому засіданні прокурор вказав , що тримання обвинуваченого необхідне, з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та для запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконного впливу на свідків, а також для усунення можливості вчинення іншого кримінального правопорушення ( пункти 1, 3 та 5 ч.1 ст. 177 КПК України).

Підставою вважати наявність ризику переховування обвинуваченого від суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК) прокурор зазначає той факт, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя і здоров`я людини (ч.1 ст. 115 КК України), за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. Обвинувачений змінив свою позицію, що була на досудовому розслідуванні, і не визнає своєї винуватості. Тому, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання у виді позбавлення волі, у випадку доведеності його вини, обвинувачений може вдатись до спроб переховування від суду, що є реальним з огляду на відсутність у нього сім`ї, роботи або інших та міцних соціальних зав`язків. Крім того, з огляду на насильницький та жорстокий характер вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінуються ОСОБА_4 , останній в силу своїх психологічних особливостей та зловживання алкогольними напоями, перебуваючи на волі, може впливати, як прямо, так і опосередковано на свідків, які йому відомі та, які можуть обґрунтовано побоюватись свідчити проти нього в суді у випадку якщо ОСОБА_4 не буде ізольований від них (п.3 ч.1 ст. 177 КПК), що у свою чергу породжує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення (п.5 ч.1 ст. 177 КПК).

Також прокурор звернув увагу, що окрім запобігання вищевказаним ризикам, запобіжний захід відносно особи, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, має відповідати суспільному інтересу, що незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Обвинувачений заперечив свою винуватість в інкримінованому йому злочині - вбивстві ОСОБА_7 та повідомив, що досудове розслідування не має достатніх доказів його вини. Прямих свідків кримінального правопорушення не має, а також немає інших вагомих доказів його винуватості. Обвинувачення побудоване лише на його показаннях, наданих на досудовому розслідуванні та під час слідчого експерименту, які він буде спростовувати в суді. Просив не продовжувати тримання його під вартою, оскільки переховуватись від суду у нього немає сенсу.

Захисник ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні клопотання як необґрунтованого в частині обвинувачення так і в частині ризиків. Вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде достатньо.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали в частині, що стосується клопотання прокурора, суд дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

14.10.2023614.10.2023 об 11:00 год ОСОБА_4 був затриманий працівниками поліції за підозрою у вчиненні вбивства ОСОБА_7 , 1957 р.н.

14.10.2023 о 14:10 год ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч.1.ст. 115 КК України

На досудовому розслідуванні ухвалами слідчого судді до підозрюваного ОСОБА_4 з моменту його затримання було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який після надходження обвинувального акта до суду продовжено ухвалою суду від 04.01.2024 до 03.03.2024.

17.01.2024 розпочато судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_4 та встановлено порядок з`ясування обставин справи і перевірки їх доказами. Першою стадією судового розгляду суд визначив дослідження матеріалів (письмових доказів) досудового розслідування, що ще не закінчено судом.

Відповідно до положень ст. 131 КПК запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

За правилами ч.3 ст. 331 КПК України за наявності клопотання суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

При розгляді таких клопотань суд додержується правил, визначених Р. II цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 злочину, відомості про особу обвинуваченого та викладені в обвинувальному акті обставини за яких настала смерть потерпілого, свідчать про наявність, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України підстав для застосування до обвинуваченого такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Обґрунтованість висунутої ОСОБА_4 підозри за ч.1 ст. 115 КК України, встановлена слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу, не оскаржена стороною захисту та додатково підтверджується змістом обвинувального акта та доданим до нього реєстром матеріалів досудового розслідування, де серед іншого містяться відомості про затримання ОСОБА_4 наступного дня після вбивства, про невідкладений огляд місця події, вилучення речей та пред`явлення їх для впізнання, про допит свідків та участь обвинуваченого у слідчому експерименті від 14.10.2023 тощо.

Судом встановлено, що у обвинуваченого відсутні міцні соціальні зв`язки, оскільки: він не перебуває у сімейних відносинах, офіційно не працевлаштований та не має осіб, які б перебували на його утриманні. Доказів протилежного сторона захисту не надала, а сам обвинувачений не заперечував таких обставин.

ОСОБА_4 інкримінується особливо тяжкий злочин , що вчинений при обтяжуючій обставині в стані алкогольного сп`яніння та, як вбачається зі змісту обвинувального акта щодо особи похилого віку, а тому у випадку доведення винуватості йому загрожує реальна міра покарання у виді позбавлення волі, що породжує ризик переховування обвинуваченого від суду (п.1 ч.1 ст. 177 КПК). При цьому, суд звертає увагу, що ОСОБА_4 утримується під вартою з наступного дня після вбивства, що усуває його спроби втечі від слідства та/або суду. А тому у суду немає підстав вважати, що ризик втечі обвинуваченого від суду зменшився. Крім цього, доказів високої правосвідомості, внутрішньої організації та дисциплінованості обвинуваченого немає.

Викладені в обвинувальному акті обставини, умови та спосіб вчинення кримінального правопорушення, характер насильницьких дій та їх жорстокість по відношенню до потерпілого, а також заперечення обвинуваченим своїх попередніх показань вказує на те, що існує високий ризик психологічного та/або фізичного впливу обвинуваченого на свідків-односельців, в тому числі понятих, які були присутні під час слідчого експерименту з його участю (п. 3 ч.1 ст. 177 КПК). Усунення такого ризику шляхом ізоляції обвинуваченого від свідків сприятиме наданню ними відвертих та правдивих показань без остраху.

Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що існує підвищений ступінь можливості (ризик) ухилення обвинуваченого ОСОБА_4 від суду, а також існує реальний ризик впливу обвинуваченого на свідків, в тому числі в насильницький спосіб, що може мати наслідком окремий склад кримінального правопорушення ( п.5 ч.1 ст. 177 КПК).

Запобігти усім вищеназваним ризикам можливо лише шляхом застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання його під вартою, що одночасно забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків під час судового провадження.

Таким чином, прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених частиною 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про: обґрунтованість підозри; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання таким ризикам.

Не визнання обвинуваченим своєї винуватості з посиланням на недостатність та недопустимість доказів не усуває вищенаведених ризиків та не свідчить про необґрунтованість обвинувачення, оскільки судовий розгляд ще не закінчено: докази у повній мірі не досліджені, свідки не допитані.

Для досягнення цілей та завдань кримінального провадження, визначених у ст. 2 КПК України та забезпечення дієвості цього провадження під час судового розгляду, суд вважає за необхідне продовжити застосування до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання його під вартою.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 193, 194, 195, 196 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 21 квітня 2024 року, утримуючи його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали з моменту її винесення до 21.04.2024.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1