Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/1266/23
Провадження № 1-кп/689/99/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2023 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ярмолинці кримінальне провадження, відомості про яке 09 березня 2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000084 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Хмельницького Хмельницької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з повною середньою освітою, раніше не судимого, розлученого, від шлюбу має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , 2010 р.н., та ОСОБА_7 , 2006 р.н., військовослужбовця за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «старший солдат», у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого частиною п`ятою статті 407 Кримінального кодексу України,

встановив:

Військовослужбовець за мобілізацією старший солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби за мобілізацією на посаді старшого хіміка відділення РХБЗ 36 окремого стрілецького батальйону оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_1 , що дислокується в АДРЕСА_2 , у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст.ст. 1, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 131, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір ухилитись від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану 05.11.2022 р. самовільно залишив пункт постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , що дислокується в АДРЕСА_2 та поїхав за місцем свого проживання в с. Нижні Вовківці Хмельницького району Хмельницької області, де проводив службовий час на власний розсуд, що не був пов`язаний з проходження військової служби до 19.12.2022 р.

Цими діями ОСОБА_4 вчинив самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною п`ятою статті 407 КК України.

Обвинувачений в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, що йому інкримінується, зазначив, що кається. Пояснив, що мобілізувався добровільно в літку 2022 року; брав безпосередню участь в бойових діях в Харківській області; наприкінці жовтня 2022 року у зв`язку з ротацією прибув з Харківської області до військової частини в АДРЕСА_2 ; 5 листопада залишив самовільно військову частину та поїхав в АДРЕСА_3 (місце проживання батьків), де проживав до 19 грудня 2022 р; у подальшому добровільно з`явився у військову службу правопорядку; розкаюється у вчиненому; бажає продовжити військову службу та готовий використати свій бойовий досвід за призначенням.

Аналізуючи показання обвинуваченого, оцінюючи інші наявні у справі докази окремо та усі докази разом у сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується сукупністю зібраних стороною обвинувачення та дослідженими судом під час судового розгляду таких доказів: показаннями обвинуваченого, актом службового розслідування від 06.11.2022 р, наказами командира військової частини НОМЕР_1 від 02.09.2022 р. №161 та від 14.10.2022 р №203, військовим квитком (ДР а.с. 18-21, 25-29, 30-32, 34, 52, 56, 70).

Фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені вірно.

Ухвалюючи вирок, суд вважає, що мало місце діяння, яке інкримінується обвинуваченому. Це діяння містить склад злочину, передбаченого п`ятою статті 407 КК України за ознаками: самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

Призначаючи покарання, суд виходить з меж, установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання відповідно до статті 66 КК України щире каяття або активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Він визнав вину одразу, надав пояснення як підозрюваний та у якості обвинуваченого; самостійно з`явився у військову службу правопорядку після скоєного. Пом`якшуючою обставиною також слід визнати фактичну участь обвинуваченого у бойових діях. Обставин, які обтяжують покарання відповідно до статті 67 КК України, не було встановлено.

Враховуючи обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу винного, те, що він під спостереженням у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; за місцем служби характеризується посередньо, бажає продовжувати службу у військах, суд вважає, що досягти мети покарання та виправлення обвинуваченого можливо шляхом призначення покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до частини другої статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

У зв`язку із наявністю кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, який раніше проявив громадянську свідомість та самопожертву, виконав наступний бойовий наказ та брав участь у бойових діях, має намір продовжувати виконувати обов`язки військовослужбовця, суд вважає за можливе на підставі статті 69 КК України перейти до більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції частини п`ятої статті 407 КК України, але подібного виду пов`язаного з ізоляцією від суспільства, і властивого статусу військовослужбовця арешту з відбуванням на гауптвахті.

Цивільний позов не заявлявся. Судові витрати у справі відсутні. Речові докази у справі відсутні.

Запобіжний захід не обирався. В той же час судом встановлено, що ухвалою суду від 25.05.2023 р призначено підготовче судове засідання на 05.06.2023 р., в якому був присутній ОСОБА_4 . Йому роз`яснено права та обов`язки та під розписку вручено пам`ятку, повідомлено дату чергового засідання 12 червня 2023 року, про що свідчить розписка. Однак, у подальші судові засідання 12.06.2023, 22.06.2023, 02.08.2023, 22.08.2023, 30.08.2023, 03.10.2023, 16.10.2023 він не з`являвся, оголені приводи не дали результату, а тому ухвалою від 16.10.2023 обвинувачений був оголошений у розшук. З`явився у засідання 24.10.2023 та у подальшому свої процесуальні обов`язки виконував належним чином.

Не дивлячись на щире каяття обвинуваченого, у певні моменти його процесуальна поведінка була не належною, а тому, керуючись статтями 177, 182, 183 та 194 КПК України, суд вважає, що після призначення покарання у вигляді арешту існує ризик, що обвинувачений зможе переховуватись від суду (до набуття вироком законної сили, у тому числі у разі апеляційного провадження) або він призначеного покарання. З цих підстав інші запобіжні заходи не сприятимуть усуненню означених ризиків, а тому суд застосовує запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взявши обвинуваченого під варту в залі суду. Крім цього, суд визначає мінімальний розмір застави, враховуючи серед іншого матеріальний стан особи.

На підставі наведеного, керуючись статтями 368 та 374 Кримінального процесуального кодексу України,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною п`ятою статті 407 Кримінального кодексу України та із застосуванням частини першої статті 69 КК України призначити покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці із відбуванням на гауптвахті.

Застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взявши його під варту в залі суду.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Зарахувати на підставі частини п`ятої статті 72 Кримінального кодексу України у строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з моменту фактичного затримання 03 листопада 2023 року в залі суду на виконання цього вироку до дня набрання вироком законної сили із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Визначити ОСОБА_4 розмір застави - 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень, яка може бути внесена як обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу протягом дії цієї ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає (місто Хельницький) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи (за наявності).

Роз`яснити, що у разі внесення застави оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави ОСОБА_4 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити право обвинуваченого подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження негайно після його проголошення. Відсутні під час оголошення вироку особи мають право отримати копію вироку в загальному порядку.

Суддя ОСОБА_8