Справа № 457/1897/23
провадження №1-кп/457/27/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2024 року м.Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Трускавці кримінальне провадження № 457/1897/23 (провадження1-кп/457/27/24) про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000327 від 20.12.2023 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем міста Стрий, Львівської області, українцем, громадянином України, зареєстрованим та проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, тимчасово не працюючим, неодруженим, раніше не судимим,-

за участю: прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 03 грудня 2023 року приблизно о 08 год 00 хв, перебуваючи на території стадіону СЗШ №3 на вулиці Стебницькій, 92 в місті Трускавці Львівської області, виявив рюкзак, що належить ОСОБА_5 , в якому серед інших особистих речей ОСОБА_5 була банківська карта на його ім`я банку «Монобанк» № НОМЕР_1 , яка відповідно до положень ст.1 Закону України « Про інформацію» № 2657-ХП від 02.10.1992, п.п. 1.27, 1.31 ст.1, п. 15.2 ст.15 Закону України « Про платіжні системи коштів в Україні «№ 2346- ІІІ від 05.04.2001, ч .4 ст.51 Закону України « Про банки та банківську діяльність» №-2121-111 від 07.12.2000, Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління НБУ від 08.10.1998 № 414, а також примітки до статті 358 Кримінального кодексу України є офіційним документом, яку ОСОБА_3 , керуючись корисливим мотивом, привласнив шляхом знайдення з метою її подальшого використання в особистих цілях.

Після цього ОСОБА_3 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, відніс знайдений рюкзак із особистими речами та банківською картою на ім`я ОСОБА_5 банку «Монобанк» № НОМЕР_1 , до місця свого проживання, а саме до квартири АДРЕСА_2 , де зберігав до 05.12.2023.

Після цього, 05.12.2023 року приблизно о 10 год 28 хв ОСОБА_3 , керуючись корисливим мотивом, маючи умисел спрямований на незаконне збагачення за чужий рахунок, перебуваючи в приміщені аптеки «Подорожник» яка знаходиться на вулиці Стебницькій, 23А у місті Трускавці Львівської області, намагався здійснити розрахунок за допомогою попередньо привласненої банківської карти на ім`я ОСОБА_5 банку «Монобанк» № НОМЕР_1 , для придбання медичних препаратів, однак не зміг здійснити розрахунок, оскільки вищевказана банківська карта була заблокована.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у привласненні офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

21 грудня 2023 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 була укладена угода про примирення відповідно до вимог ст. ст. 468, 469, 471, 473 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений повністю визнав свою вину в обсязі пред`явленого обвинувачення, щодо якого сторони дійшли згоди та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 357 КК України.

Крім того, сторони погодились на призначення узгодженого покарання ОСОБА_3 в межах санкції ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд приходить до наступного висновку.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку.

В даному кримінальному провадженні потерпілий ОСОБА_5 претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 не має.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому - судом не встановлено.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та надав згоду на призначення узгодженого сторонами угоди про примирення покарання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення, оскільки вона відповідає вимогам закону.

Потерпілий підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення.

Захисник обвинуваченого в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення, оскільки вона відповідає вимогам закону.

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про примирення, відповідає санкції ч. 1 ст. 357 КК України.

Суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є очевидно можливим.

Виходячи з викладеного, враховуючи особу винного, який визнає свою вину повністю та щиро покаявся у вчиненому, раніше не судимий, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Арешт на майно накладений згідно ухвали слідчого судді Трускавецького міського суду Львівської області від 06.12.2023 року необхідно скасувати часткового.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ч. 1 ст. 357 КК України, ст. ст. 314, 368, 370, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 21.12.2023 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України, та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 (п`ятсот десять) грн.

Скасувати арешт накладений на банківську картку «Монобанк» № НОМЕР_1 , згідно ухвали слідчого судді Трускавецького міського суду Львівської області від 06.12.2023 року.

Речовий доказ: банківську картку «Монобанк» № НОМЕР_1 , яка в зберігається в камері схову ВП №2 Дрогобицького ВРП ГУ НП у Львівській області - повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Речовий доказ: куртка фіолетового кольору з капюшоном із штучного хутра, яка належить ОСОБА_3 , яка знаходиться на зберіганні в ОСОБА_3 - повернути ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Трускавецький міський суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1