У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.10.23 суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу представника Головного управлянні Пенсійного фонду України у Київській області ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 від 24.03.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000547 від 03.02.2023 року,

В С Т А Н О В И В:

20.10.2023 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла скарга представника Головного управляння Пенсійного фонду України у Київській області ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 від 24.03.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000547 від 03.02.2023 року.

В обґрунтування скарги зазначено, що 03.02.2023 року слідчим відділенням Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області було розпочато досудове розслідування №0000547 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

24.03.2023 року старшим слідчим відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Скаржник звертає увагу на те, що винесена слідчим постанова не обгрунтована, без урахування обставин справи, висновок про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення є передчасним, що призвело до прийняття незаконного процесуального рішення про закриття кримінального провадження.

Вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки фактично, на думку скаржника, в постанові слідчого не зазначено зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обгрунтування, не були зазначені які слідчі дії здійсненні слідчим для встановлення об`єктивних обставин кримінального провадження, які докази були ним дослідженні в ході досудового розслідування та на підставі яких він прийшов до висновку про відсутність складу кримінального правопорушення та закриття кримінального провадження що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Крім того, скаржник звернувся з клопотанням про поновлення строку на подання скарги на постанову про закриття кримінального провадження. Зазначає, що вказану постанову про закриття кримінального провадження управлянням Пенсійного фонду України у Київській області було отримано 25.08.2023 року. Дану постанову представником ПФУ було оскаржено до Білоцерківської окружної прокуратури Київської області 31.08.2023 року. Таращанським відділом Білоцерківської окружної прокуратури надіслано лист, який надійшов до управління ПФУ в Київській області 25.09.2023 року, яким повідомлено, що достатніх підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження не встановлено.

Дослідивши клопотанн, скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

З матеріалів скарги вбачається, що заявник звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області зі скаргою 20.10.2023 року, на постанову про закриття кримінального провадження від 24.03.2023 року. Зазначену постанову скаржником отримано 25.08.2023 року, тобто скаржником порушено строк звернення зі скаргою. Також заявником ставиться питання про поновлення пропущеного строку, при цьому зазначається, що скаржник оскаржував постанову про закриття кримінального провадження до Білоцерківської окружної прокуратури Київської області, а тому строк звернення зі скаргою пропущений з поважних причин.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява № 32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).

Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо його пропущено з поважних причин. Отже, в ініційованому учасником кримінального провадження клопотанні про поновлення процесуального строку має бути наведено причини, через які цей строк пропущено.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.

Слідчий суддя не може погодитись із указаними у клопотанні доводами щодо поважності причин пропуску строку на подання скарги та вважає їх неспроможними, оскільки маючи реальну можливість скористатися своїм правом подати скаргу, в установлений законом 10-денний строк, заявник не скористався наданим йому законом процесуальним правом з причин, які не є поважними. Клопотання скаржника не містить доводів та обставин, які були б об`єктивно непереборними, тобто не залежали від його волевиявлення, які були б пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасно звернутися зі скаргою до суду.

Слідчий суддя не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючі всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.

Звернення скаржника до Білоцерківської окружної прокуратури Київської області зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження, не може бути визнано поважною причиною пропуску скаржником процесуального строку, передбаченого ч. 2 ст. 304 КПК України для звернення з вказаною скаргою до суду.

Інших доказів поважності причин пропуску скаржником процесуального строку, передбаченого ч.1 ст. 304 КПК України, для звернення останнього з вказаною скаргою, матеріали скарги не містять і скаржником слідчому судді не надано.

Таким чином слідчий суддя не знаходить підстав для поновлення строку на подання скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, крім іншого, у випадку, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Таким чином, скарга представника Головного управлянні Пенсійного фонду України у Київській області ОСОБА_2 підлягає поверненню на підставі п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України.

Керуючись статтями 303-305, 309 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні клопотання представника Головного управлянні Пенсійного фонду України у Київській області ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 від 24.03.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000547 від 03.02.2023 року.

Скаргу представника Головного управлянні Пенсійного фонду України у Київській області ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 від 24.03.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000547 від 03.02.2023 року повернути особі, яка її подала разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 діб з моменту її оголошення.

СуддяОСОБА_1