Справа № 383/1557/23
Номер провадження 1-кс/383/359/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року слідчий суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови про закриття кримінального провадження №0000068 від 02.09.2023 року, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення компенсації за витрачений заробіток, -

ВСТАНОВИ В:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження №0000068 від 02.09.2023 року, зобов`язання вчинити певні дії, в якій просив її скасувати та зобов`язати надати йому статус потерпілого, пам`ятку про його процесуальні права та обов`язки, провести допит сторін, в тому числі його як заявника, працівників пошти, їх керівника ОСОБА_5 , проведення очної ставки між сторонами, зобов`язати з`ясувати обставини конфлікту.

В обґрунтування скарги посилається на необґрунтованість та передчасність прийнятого дізнавачем рішення, оскільки розслідування обставин події не проводилось, не було всебічним та об`єктивним, заявника не допитали взагалі, дізнавач посилається лише на подані ним з власної ініціативи письмові пояснення, процесуального статусу потерпілого йому не надали, очних ставок не проведено, не встановлено причину відмови працівниками пошти виконувати свої посадові обов`язки щодо нього, не надано правової оцінки поведінці працівників пошти.

ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що ознайомився з оскаржуваною постановою після його звернення до слідчого судді з даною скаргою, з якої вбачається, що при винесенні оскаржуваної постанови дізнавачем не відібрано від нього пояснення, зокрема щодо спричинення йому можливим кримінальним правопорушенням шкоди, її характеру, а тому слідчий не міг встановити чи є вона значною. Водночас стверджує про заподіяння його інтересам значної шкоди. Не допитано керівника поштового відділення Запорожець, яка також була учасницею конфлікту, на дії якої він також скаржиться в своїй заяві про можливе кримінальне правопорушення, дізнавачем не встановлено за викликом якої особи прибули на місце події працівники поліції, а саме скаржника чи працівників пошти, дізнавачем в оскаржуваній постанові не усунуто протиріччя між обставинами, викладеними в поясненнях свідків від 14.09.2023 року та від 24.09.2023 року, присутня фальсифікація даних в поясненнях ОСОБА_6 , не було проведено очної ставки свідків між собою та із потерпілим, не допитано працівники поліції, які прибули на місце події та стали очевидцями конфлікту, свідки не допитані на предмет того чи мав ОСОБА_7 право запитати чи прийшла йому кореспонденція, дізнавачем не встановлено причину ненадання йому належним чином послуг.

Дізнавач в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги, оскільки значної шкоди ОСОБА_3 не завдано, останній також не допитувався оскільки самостійно надав свої пояснення.

Вислухавши особу, що подала скаргу, дізнавача, дослідивши матеріали скарги, додатки до неї, матеріалами кримінального провадження, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Як вбачається з матеріалів скарги, 02.09.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000068 внесено відомості про можливе кримінальне правопорушення, з попередньою правовою кваліфікацією за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, про те, що 01.09.2023 року до відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області надійшла ухвала Бобринецького районного суду Кіровоградської області №383/1398/23 від 31.08.2023 року за зверненням ОСОБА_3 про те, що працівник «Укрпошта» самовільно, всупереч установленому законом порядку вчинив дії, яким заподіяно шкоду та які оспорюються громадянином.

20.09.2023 року старшим дізнавачем сектору дізнання відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000068 від 02.09.2023 року за ст.356 КК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального проступку.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч.4 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до ст.284 КПК України однією з підстав закриття кримінального провадження є встановлення відсутності в діянні особи складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим, дізнавачем всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до ст.110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Слідчий, дізнавач, прокурор під час досудового розслідування зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

Тобто постанова про закриття кримінального провадження має бути вмотивована, однак ці вимоги процесуального закону при закриття провадження дотримані не були, оскільки в оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження не надано оцінку всім обставинам, здобутим під час досудового розслідування та доводам заявника.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно ч.1 ст.60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

При винесенні постанови про закриття кримінального провадження дізнавачем не наведено та не перевірено доводи ОСОБА_3 щодо спричинення йому значної шкоди його інтересам та ОСОБА_3 не допитано з цього приводу. Оскаржувана постанова не містить викладу показань кожного свідка та їх аналіз, оцінки аргументів заявника щодо суперечності в показаннях свідків, не допитано керівника поштового відділення Запорожець, яка з пояснень ОСОБА_3 також була учасницею конфлікту, не надано оцінку показань свідка ОСОБА_6 зокрема на предмет їх достовірності, не надано оцінку суперечностям між поясненнями ОСОБА_3 і допитаних свідків про обставини самої події, та не усунуто їх шляхом одночасного допиту.

Отже, твердження оскаржуваної постанови про відсутність в діянні невстановленого працівника поштового відділення АТ «Укрпошта» складу кримінального проступку, за наявності вказаних вище недоліків дізнання щодо всебічності і повноти дослідження обставин можливого кримінального правопорушення, є передчасним, а доводи особи, якою подано скаргу, про не забезпечення органом дізнання повного та всебічного розслідування в даному кримінальному провадженні слушні.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути постановлена ухвала про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора, зобов`язання вчинити певну дію (ч.2 ст.307 КПК України).

Заявник має право на повний і всебічний розгляд факту можливого кримінального правопорушення. За вказаних вище обставин висновки дізнавача про відсутність в діях складу кримінального правопорушення є передчасними, а рішення про закриття кримінального провадження незаконним та необгрунтованим. Ці положення кримінального процесуального закону фактично були порушені дізнавачем при прийнятті процесуального рішення про закриття кримінального провадження. Отже скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження досудове розслідування у кримінальному провадженні проведено без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки дізнавачем всіх зібраних доказів та доводів заявника, тому висновок дізнавача про закриття кримінального провадження є передчасним, а постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню для продовження досудового розслідування.

Матеріали справи не місять доказу отримання ОСОБА_3 оскаржуваної постанови, отже строк на її оскарження не пропущено.

Статтею 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.

Згідно ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України, сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів, в тому числі, ініціювання проведення слідчих та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

За правилами ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Крім того, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником (п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України).

Скаржник передчасно звернувся до слідчого судді з вимогами про зобов`язання надати йому статус потерпілого, пам`ятку про його процесуальні права та обов`язки, провести допит сторін, в тому числі його як заявника, працівників пошти, їх керівника ОСОБА_5 , проведення очної ставки між сторонами, зобов`язати з`ясувати обставини конфлікту, з огляду на що задоволенню не підлягають, адже не надав доказів звернення до дізнавача з вказаними клопотаннями та їх розгляд дізнавачем з прийняттям ним постанови про відмову в задоволенні клопотань.

Вимоги про компенсацію витрат, пов`язаних з участю у судових засідання також задоволенню не підлягають виходячи із наступного.

Пунктом 2 ч.1 ст.118 КПК України витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження віднесено до процесуальних витрат .

Згідно ч.1 ст. 121 КПК України витрати, пов`язані із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження, - це витрати обвинуваченого, підозрюваного, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, його захисника, представника потерпілого, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту, найманням житла, виплатою добових (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також втрачений заробіток чи витрати у зв`язку із відривом від звичайних занять.

Абзацом 2 ч.1 ст. 121 КПК України визначено, що компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати.

Пунктами 5, 24 ч.1 ст.3 КПК України визначено, що досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження; судове провадження - кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч.1 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Згідно ч.1 ст.125 КПК України суд за клопотанням осіб має право визначити грошовий розмір процесуальних витрат, які повинні бути їм компенсовані.

Згідно ч.1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Згідно пунктів 1, 2 ч.4 ст.374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначаються: рішення щодо процесуальних витрат; рішення про відшкодування процесуальних витрат.

За правилом п.18, 22 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду; Суд першої інстанції - місцевий загальний суд, який має право ухвалити вирок або постановити ухвалу про закриття кримінального провадження, а також Вищий антикорупційний суд у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до його підсудності цим Кодексом, а також апеляційний суд у випадку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, зі змісту статей 118-126 КПК України вбачається, що прийняття рішення щодо процесуальних витрат чи їх компенсацію уповноважений лише суд, тобто прийняття таких рішень не належить до повноважень слідчого судді, тому заявлені вимоги щодо витрат скаржника також задоволенню не підлягають.

Керуючись ч.1 ст. 214, п.1 ч.1 ст.303 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови про закриття кримінального провадження №0000068 від 02.09.2023 року, зобов`язання вчинити певні дії, та стягнення компенсації за витрачений заробіток задовольнити частково.

Постанову старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_4 від 20.09.2023 року про закриття кримінального провадження №0000068 від 02.09.2023 року, з попередньою правовою кваліфікацією за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, скасувати.

В задоволенні іншої частини вимог скарги відмовити.

Відповідно до ст.309 КПК України, ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1