Справа № 592/1042/24
Провадження № 1-кс/592/479/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року м.Суми

слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , прокурора Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_3 , слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми клопотання слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_3 , про продовження строку застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В :

22.01.2024 року від слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 надійшло клопотання, погоджене прокурором Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_3 , про продовження строку застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку ОСОБА_5 , в якому він просив п родовжити запобіжний захід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку, в межах строку досудового розслідування (вхідний № 2612/24 від 22.01.2024 року) .

В судовому засіданні прокурор Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_3 клопотання підтримала з підстав, наведених в ньому. Вона просила клопотання задовольнити та продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, в межах строку досудового розслідування до 28.02.2024 року включно.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення вказаного клопотання.

В судовому засіданні ОСОБА_5 заперечував проти задоволення вказаного клопотання.

Оголосивши клопотання, вислухавши думку прокурора, думку захисника, думку підозрюваного, дослідивши матеріали судового провадження, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: 1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; 2) поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку. Передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби. Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно п. 7.2. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України" № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року до особи, щодо якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, судом може бути застосовано такі запобіжні заходи: 1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; 2) поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку (ч. 1 ст. 508 КПК України) . Такі види запобіжних заходів застосовуються у порядку, передбаченому гл. 18 КПК України, тільки за наявності належним чином встановленого факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби особи.

В п. п. 63, 64 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Герцегфалви проти Австрії" ("Herczegfalvy v. Austria" ) , заява № 10533/83, від 24.09.1992 року, зазначено про те, щоб тримання під вартою було виправданим, той факт, що особа є психічно хворою, має бути переконливо обґрунтований, за винятком надзвичайних випадків. Неупереджений медичний висновок повинен продемонструвати компетентним національним органам наявність дійсного психічного розладу, характер або ступінь якого виправдовують таке позбавлення свободи, яке не може продовжуватися з припиненням психічного розладу. Однак потрібно усвідомлювати, що національні органи мають право вирішувати на власний розсуд, чи підлягає особа триманню під вартою як психічно хвора, оскільки саме вони оцінюють подані їм докази в конкретній справі; завдання Суду полягає в перегляді їхніх рішень під кутом зору Конвенції. Суд вважає, що австрійські суди дотрималися відповідних норм національного права в цій справі, зокрема пункту 4 статті 429 Кримінально-процесуального кодексу, що надалі теж були підставою для оскаржуваного тримання під вартою. Не було це тримання й свавільним, оскільки, ухвалюючи рішення від 10 січня 1979 року, регіональний суд спирався на висновки трьох експертів, які одностайно стверджували, що заявник страждав на параноїдну роздратованість, серйозність якої давала підстави вважати її психічною хворобою, небезпечною для оточення; попередні факти засудження заявника також підтверджували такий висновок.

В. п. п. 77, 78 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гайдн проти Німеччини" ("Haidn v. Germany" ) , заява № 6587/04, від 13.01.2011 року, зазначено про те, що для досягнення завдань підпункту "е" пункту 1 статті 5 Конвенції особа може бути позбавлена волі як душевнохворий тільки у разі наявності наступних трьох мінімальних умов: по-перше, має бути достовірно встановлено, що вона є душевнохворою, тобто реальний психічний розлад має бути встановлено компетентним органом на підставі об`єктивної медичної експертизи, по-друге, психічний розлад мусить мати стадію, що вимагає обов`язкової ізоляції, по-третє, дійсність продовження ізоляції залежить від збереження такого розладу. Крім того, повинен бути якийсь взаємозв`язок між згаданою підставою допустимого позбавлення волі та місцем і умовами утримання. Власне "тримання під вартою" особи як душевнохворого є "законним" для досягнення мети підпункту "е" пункту 1, якщо воно здійснюється в лікарні, клініці чи іншому відповідному закладі.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що клопотання слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_3 , про продовження строку застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку ОСОБА_5 , на строк до 28.02.2024 року включно.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 176-179, 194, 196, 375, 376, 507, 508 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_3 , про продовження строку застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку ОСОБА_5 , задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, на строк до 28.02.2024 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Слідчий суддя: ОСОБА_1