ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 593/1248/16-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/280/23 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.1 ст. 119, ч.1 ст.115 КК України
У Х В А Л А

08 листопада 2023 р.

Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернопільського апеляційного суду матеріали кримінального провадження №0000150 від 27 червня 2016 р. за апеляційними скаргами прокурора Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_8 та представника потерпілої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 на вирок Бережанського районного суду Тернопільської області від 10 липня 2023 року відносно ОСОБА_11

в с т а н о в и л а:

До початку апеляційного розгляду представник потерпілої ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 подала заяву про відвід судді ОСОБА_2 .

В обґрунтування вказаної заяви зазначила, що у вказаному кримінальному провадженні задоволено самовідводи суддів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , з підстав їх попередньої участі у розгляді даного кримінального провадження.

Звертає увагу, що суддя ОСОБА_2 також брав участь у розгляді даного кримінального провадження і приймав відповідні процесуальні рішення, що унеможливлює його участь у розгляді апеляційних скарг на вирок Бережанського районного суду Тернопільської області від 10 липня 2023 року відносно ОСОБА_11 .

Заслухавши думку прокурора та захисника обвинуваченого ОСОБА_16 Адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану представником потерпілої заяву про відвід судді ОСОБА_2 та вважають, що за наведених обставин, з підстав передбачених п.4 ч.1 ст.75 КК України, суддя не вправі брати участь у даному кримінальному провадженні, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.ст.75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Згідно п.4 ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні і підлягає відводу за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

У п.2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, а бо в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах Фей проти Австрії, Ветштайн проти Швейцарії).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткові гарантії надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі Пуллар проти Сполученого Королівства). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість, тобто має не лише здійснюватися правосуддя, ще має бути видно, що воно здійснюється. Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість.

Як вбачатися з матеріалів провадження, суддя ОСОБА_2 приймав участь у розгляді даного кримінального провадження під час перегляду вироку Зборівського районного суду Тернопільської області від 12 квітня 2018 року, за результатами якого ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 29 липня 2020 року вирок скасовано з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

При цьому, у вказаній ухвалі колегією суддів висловлювалась думку з приводу оцінки доказів та їх допустимості, що в подальшому стало предметом доводів апеляційних скарг прокурора та представника потерпілої.

Наведені обставини, в силу вказаних вище вимог КПК України та практики Європейського суду з прав людини, на переконання колегії суддів є такими, що виключають участь судді ОСОБА_2 у розгляді даного кримінального провадження з метою недопущення в учасників процесу сумнівів щодо наявності у нього упередженого ставлення до результату розгляду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що заяву представника потерпілої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 про відвід судді ОСОБА_2 слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.75, 80, 81 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Заяву представника потерпілої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 про відвід судді ОСОБА_2 задовольнити.

Доручити проведення повторного автоматизовного визначення колегії суддів у кримінальному провадженні № 0000150 за апеляційними скаргами прокурора Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_8 та представника потерпілої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 на вирок Бережанського районного суду Тернопільської області від 10 липня 2023 року відносно ОСОБА_11 .

Судді :

_______________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4