Пр-ня по справі № 1-кп/521/1191/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ЧАСТИНА:

Дата і місце постановлення вироку:

19 лютого 2024 року, м. Одеса.

Назва та склад суду, секретар судового засідання:

Малиновський районний суд м. Одеси у складі судді ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2

Найменування (номер) кримінального провадження:

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000829 від 10.03.2023 року.

Прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання, заняття, освіта, сімейний стан та інші відомості про особу обвинуваченого, що мають значення для справи:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Нєфтєюганськ, Російської Федерації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштована, з середньою освітою, не заміжня.

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа:

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

Прокурор - ОСОБА_4 , обвинувачена - ОСОБА_3 , захисник - ОСОБА_5

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення:

ОСОБА_3 , 09.12.2023 року, о 17 годині 24 хвилини, перебуваючи у супермаркеті «АТБ», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Бугаївська, 23, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, який на момент скоєння злочину діяв на підставі Указу Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.11.2023 року №734/2023, таємно викрала мобільний телефон Galaxy A30, бірюзового кольору, в чохлі малинового кольору, з сім картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_1 та ТОВ «Лайфселл» № НОМЕР_2 , завдавши ОСОБА_6 матеріальну шкоду у сумі 5799 гривень.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений:

Частина ч.4 ст. 185 КК України- таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів:

Суд з`ясував обставини та перевіряв їх іншими доказами, шляхом дослідження допиту осіб, документів, наданих сторонами, відповідно до яких:

- обвинувачена ОСОБА_3 провину у скоєнні кримінального правопорушення визнала, підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті, від дачі пояснень відмовилася. Щиро розкаялася;

- мобільний телефон Galaxy A30, бірюзового кольору, в чохлі малинового кольору, з сім картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_1 та ТОВ «Лайфселл» № НОМЕР_2 визнаний речовим доказом, на нього накладено арешт та він повернути потерпілій (постанова про визнання речових доказів від 10.12.2023 року; ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 18.12.2023 року; протокол повернення речових доказів від 18.12.2023 року);

- відеозапис камер спостереження на DVD-R диску визнаний речовим доказом (постанова про визнання речовим доказом та долучення до матеріалів кримінального провадження від 12.12.2023 року);

- обвинувачена раніше не судима (вимога від 12.12.2023 року); на обліку в КУ «ООМЦПЗ» не перебуває (запит).

Інших доказів сторони не надавали. Клопотань щодо визнання доказів недопустимими не заявляли.

При цьому суд керується рішенням ВС (справа №521/11693/16-к провадження №51-380 км 17), в якому у мотивувальній частині вироку зазначено Висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме «Відповідно до ч 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Однак дана норма не звільняє суд від обов`язку встановити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадження та визначені ст. 91 КПК України. Тобто законодавець зобов`язує суд встановити усі обставини, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 349 КПК України лише визначає обсяг та порядок дослідження доказів на підтвердження цих обставин».

Вказаний висновок був зроблений в зв`язку з тим, що на думку ВС місцевий суд при формулюванні обвинувачення, визнаного доведеним, допустив невиправдане спрощення, усупереч ст. 374 КПК України не зазначив чіткого місця вчинення злочину (м. Одеса), а також спосіб проникнення до житла та перелік викраденого майна, тобто, не зазначив обставин, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та які, незважаючи на розгляд кримінального провадження у порядку ч.3 ст. 349 КПК України, мають бути встановлені в рішенні суду.

В даному випадку у формулюванні обвинувачення, визнаного доведеним суд на підставі наданих сторонами доказів встановив всі відомості відповідно до вимог ст. 374 КПК України та в такому випадку ані законодавець, ані позиція ВС, ані загальні засади кримінального провадження не зобов`язує суд вимагати від прокурора надання додаткових доказів на підтвердження правової позиції.

Принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п.15 ч.1 ст. 7 та ст. 22 КПК України) та диспозитивності (п.19 ч.1 ст. 7 та ст. 26 КПК України), а також ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини забороняє вимагати від сторін подання доказів на підтвердження правової позиції та вимагає від суду прийняття рішення на підставі наданих доказів. Під час розгляду кримінального провадження - це рішення у разі визнання особи виправданою або визнання особи винуватою.

Суд, дослідивши обставини кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що вони є достатніми для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_3 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання:

Відповідно до ст. 66 КК України суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обвинувальним актом не встановлено обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, а суд відповідно до ст. 337 КПК України позбавлений можливості зазначати вказані обставини у вироку.

Мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання:

Призначаючи покарання суд керується вимогами ч.2 ст. 65 КК, якою встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення (постанова Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі N 298/95/16-к провадження N 51-2501км18).

Крім того, суд керується загальними засадами кримінального провадження: змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п.15 ч.1 ст. 7 та ст. 22 КПК України) та диспозитивність (п.19 ч.1 ст. 7 та ст. 26 КПК України).

При визначені виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення - згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину; особу винного, а саме те, що вона раніше не судима; її вік - 54 роки та соціальне положення - не заміжня; характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, які встановлені в ході судового розгляду справи та викладені вище, а також наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання та вважає можливим призначити ОСОБА_3 покарання за ч.4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі та вважає можливим звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

При цьому, звільняючи обвинувачену від відбування покарання з випробувальним строком, суд виходить з того, що обвинувачена визнала свою вину, щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, добровільно відшкодувала завданий збиток.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд:

Суд вважає за необхідне, з урахуванням поведінки обвинуваченої (явка в судові засідання), звільнення обвинуваченої від призначеного покарання з випробуванням та відсутності клопотань з боку сторін, запобіжний захід не обирати.

Суд вважає за необхідне арешт, накладений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 18.12.2023 року скасувати та відповідно до ст. 100 КПК України частину речових доказів вважати повернутою, частину речових доказів зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА:

Прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність:

ОСОБА_3 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом:

Призначити за ч.4 ст. 185 КК України покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років.

В силу ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробувальним строком на три роки, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки, які передбачені п.1 та п.2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок строку відбування покарання:

Строк відбування покарання рахувати з моменту оголошення вироку, а саме з 19.02.2024 року.

Рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації:

Речові докази -відеозапис камер спостереження на DVD-R диску - зберігати при матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон Galaxy A30, бірюзового кольору, в чохлі малинового кольору, з сім картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_1 та ТОВ «Лайфселл» № НОМЕР_2 -вважати повернутим.

Рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження:

Запобіжний захід не обирати.

Арешт, накладений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 18.12.2023 року - скасувати.

Строк і порядок набрання вироком законної сили та його оскарження:

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Порядок отримання копій вироку та інші відомості:

Копію вироку вручити обвинуваченому, прокурору, направити потерпілому.

Суддя: ОСОБА_1