Справа № 496/1056/24
Провадження № 1-кс/496/565/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біляївка клопотання тимчасово виконуючого обов`язки дізнавача СД Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000154 від 10.02.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Т.в.о. дізнавача звернувся до суду з вказаним вище клопотанням. При цьому посилається на те, що 09.02.2024 до ЧЧ надійшло телефонне повідомлення зі спец-лінії 102 від працівника СБУ про те, що громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пред`явив на паспортний контроль тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 16.09.22 та довідку ВЛК № 70/138 від 01.09.22, видані ІНФОРМАЦІЯ_2 на власне ім`я з ознаками підробки (ЄО-2055). В подальшому, на підставі вищевказаного повідомлення про скоєне кримінальне правопорушення слідчим СВ ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області каптаном поліції ОСОБА_5 09.02.2024 у період часу з 18 години 33 хвилини по 18 годину 38 хвилину, за участі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проведено огляд місця події на території контрольно - прикордонного посту « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який розташований на 49 км. автошляху М-15 (Одеса - Рені), в ході якого виявлено та вилучено: довідку ВЛК № 70/138 від 01.09.22, видану ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповнену на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 16.09.22, видане ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповнене на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вищевказані вилучені документи під час проведення зазначеного вище огляду місця події запаковано до сейф пакету Національної поліції України за № RIC2000526. Допитаний як свідок співробітник СБУ ОСОБА_6 пояснив, що 09.02.2024 за адресою: АДРЕСА_1 - Рені на пункті пропуску під час перевірки документів у ОСОБА_4 , який пред`явив тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та довідку ВЛК, видані ІНФОРМАЦІЯ_2 на його ім`я та під час перевірки було встановлено, що вказані документи мають ознаки підробки. А саме, при огляді співробітником СБУ наданих документів встановлено, що даний громадянин не перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 та ніякі документи йому не видавалися. Беручи до уваги той факт, що вищевказані виявлені та вилучені документи містять сліди скоєння кримінального правопорушення, а також містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, 10.02.2024 дізнавачем винесено постанову про визнання вищевказаних документів речовими доказами під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Т.в.о. дізнавача звернувся до суду з вказаним клопотанням, з метою недопущення пошкодження, знищення, псування, перетворення, відчуження вищевказаних вилучених документів, які визнано речовими доказами, задля виконання завдання та дотримання загальних засад кримінального провадження, виявлення та фіксації слідів вчинення кримінального правопорушення за допомогою проведення відповідних слідчих дій, судових експертиз, з метою забезпечення збереження речових доказів, які можуть бути використані для встановлення об`єктивної істини у вказаному кримінальному провадженні.

13.02.2024 року, на електронну адресу суду, від представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із зайнятістю в іншому провадженні в Господарському суді Одеської області.

Судом було задоволено клопотання адвоката та відкладено розгляд справи на 14.02.2024 року.

В судове засідання т.в.о. дізнавача та прокурор не з`явилися, але в прохальній частині клопотання т.в.о. дізнавача просив провести розгляд справи у відсутність дізнавача та прокурора. Їх неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, відповідно до положень ч. 1 ст. 172 КПК України.

ОСОБА_4 та його представник до судового засідання не з`явилися, при цьому представник адвокат ОСОБА_7 надав до суду клопотання, в якому просив відмовити в задоволенні клопотання т.в.о. дізнавача про арешт майна. Також просив долучити до матеріалів справи відповідь ІНФОРМАЦІЯ_5 на адвокатський запит щодо вказаних в клопотанні документів.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється, згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у цього Кодексу.

Так, ч. 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Судом досліджено надані адвокатом ОСОБА_7 документи, та як вбачається з відповіді ІНФОРМАЦІЯ_6 за вих. № 0013589 від 13.02.2024 року, на адвокатський запит адвоката ОСОБА_7 № 61/13787 від 12.02.2024 року, відповідно до якого 16.09.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 відбулась заміна тимчасового посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 16.09.2022 року, за процедурою втрати попереднього. Згідно відомостей, на 13.02.2024 року, ОСОБА_4 знятий з військового обліку за станом здоров`я.

Дослідивши клопотання т.в.о. дізнавача з додатками, а також надані представником ОСОБА_4 документи, судом було встановлено, що останньому, згідно відповіді ІНФОРМАЦІЯ_6 за вих. № 0013589 від 13.02.2024 року, документи видавались, а тому підстав для накладення арешту на вказані документи слідчий суддя не вбачає.

Згідно ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання тимчасово виконуючого обов`язки дізнавача СД Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

Повернути вилучене майно власнику.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1