ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3321/23 Справа № 184/1611/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року м.Кривий Ріг

01 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг в режимі відео конференції апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2023 року, якою подання задоволено та звільнено умовно-достроково засуджену ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання у виді обмеження волі, невідбута частина якого складає 11 місяців 2 дні, -

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до ухвали Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2023 року, 14 серпня 2023 року до Орджонікідзевського міського суду надійшло подання начальника ДУ «Покровський виправний центр (№ 79)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_6 .

Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2023 року, подання задоволено та звільнено умовно-достроково засуджену ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання у виді обмеження волі, невідбута частина якого складає 11 місяців 2 дні.

На вказану ухвалу суду прокурором ОСОБА_7 подана апеляційна скарга, в якій він просить ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2023 рокускасувати та постановити ухвалу, якою в задоволенні подання начальника ДУ «Покровський виправний центр № 79» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання у виді обмеження волі, відмовити.

Від засудженої ОСОБА_6 надійшли заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких вона зазначає, що ухвала суду першої інстанції є законною та скасуванню не підлягає. Просить ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення. Вважає, що судом не допущено ніяких порушень вимог КПК України, які б тягнули за собою скасування ухвала, дана оцінка всім доказам, перевірені всі доводи прокурора, про що докладно викладено в ухвалі.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_5 , яка підтримала доводи своєї апеляційної скарги та наполягала на її задоволенні, думку засудженої ОСОБА_6 , яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 засуджена Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 366, ч. 2, 3 ст. 191, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з управлінням і розпорядженням грошовими коштами та матеріальними цінностями на підприємствах, установах і організаціях всіх форм власності строком на 3 роки.

Станом на момент розгляду справи засуджена відбула, визначені п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України 2/3 призначеного судом строку покарання. Невідбута частина покарання складає 11 місяців 2 дніобмеження волі.

Засуджена ОСОБА_6 відбуває покарання з 30 липня 2021 року по теперішній час в ДУ «Покровський ВЦ (№ 79)».

За час відбування покарання засуджена ОСОБА_6 характеризується позитивно, дотримується вимог, які визначають порядок і умови відбування покарання, порушень не допускає, три рази була заохочена правами начальника відділення, при цьому на протязі лише 2022 року.

Наразі, п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України передбачає можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання після фактичного відбуття засудженим, зокрема не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, а також порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Засуджена ОСОБА_6 відбуває покарання у виді 3 років обмеження волі за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 70 КК України.

Колегія суддів вважає, що судом І інстанції не в повній мірі перевірена можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відносно засуджених, які вчинили корупційні умисні тяжкі кримінальні правопорушення, відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України однією із основних підстав для застосування умовно дострокового звільнення від відбування покарання є наявність даних, які свідчать про те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Так, підставою умовно дострокового звільнення від відбування покарання є: фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведенням засудженим свого виправлення. Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових кримінальних правопорушень.

Виправлення засудженого/ї має бути підтверджене сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Пленум ВСУ у п. 17 Постанови від 26.04.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», вказав на те, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Верховний Суд України та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ неодноразово звертали увагу судів на те, що під час вирішення питання про сумлінну поведінку та ставлення до праці в разі вирішення питання про можливість застосування до засудженого ст. 81 КК України, слід відрізняти пристосовування засуджених до вимог адміністрації колонії з метою отримання пільг або уникнення покарання від виправлення засуджених.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора, що в порушення вказаних вимог закону, суд І інстанції помилково не взяв до уваги, що останнє заохочення у виді подяки правами начальника відділення надано засудженій 31.12.2022 року, тобто на протязі 8 місяців 2023 року засуджена не мала жодного заохочення. Відсутність у засудженої заохочень за сумлінне ставлення до праці на протязі 2023 року, документально не підтверджує сумлінного ставлення засудженої до праці, що є обов`язковою складовою, яку необхідно встановлювати при розгляді справ вказаної категорії, а лише участь в художній самодіяльності та прослуховування лекцій, не свідчить про беззаперечне виправлення засудженої та можливість її звільнення від подальшого відбування покарання.

Колегія суддів також погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора, що судом І інстанції не взято до уваги, що за вчинений злочин, передбачений ч. 3 ст. 191 КК України ОСОБА_6 вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.04.2021 призначено мінімальний строк покарання у виді 3 років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з управлінням і розпорядженням грошовими коштами та матеріальними цінностями на підприємствах, установах і організаціях всіх форм власності строком на 3 роки.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора, що суд І інстанції дійшов до передчасного висновку про можливість застосування умовно-дострокового звільнення до засудженої ОСОБА_6 , оскільки з її дій не вбачається, що вона виправилась та заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора є слушною та обґрунтованою, а ухвала суду І інстанції про звільнення засудженої умовно-достроково підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід відмовити в задоволенні подання начальника ДУ «Покровський виправний центр № 79» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання у виді обмеження волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2023 року відносно ОСОБА_6 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні подання начальника ДУ «Покровський виправний центр № 79» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання у виді обмеження волі відмовити.

Ухвалу є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: