УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 заявника ОСОБА_3 його захисника - адвоката ОСОБА_4 розглянувши скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови від 23.11.2023 року старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про відмову в задоволені клопотання від 17.11.2023 року в кримінальному провадженні №0000105 від 13.03.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до слідчого Київського районного суду м. Одеси зі скаргою про скасування постанови від 23.11.2023 року старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про відмову в задоволені клопотання від 17.11.2023 року в кримінальному провадженні №0000105 від 13.03.2023 року.

В обґрунтування скарги вказав, що слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000105 від 13.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України.

Заявник вказує, що звернувся до слідчого з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів на що отримав постанову від 23.11.2023 року про відмову в задоволенні клопотання, з якою він не згоден та просить скасувати.

В судовому засіданні заявник та його представник підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Слідчий до суду не з`явився, направив свої заперечення проти розгляду справи, в задоволені клопотання просив відмовити.

Вивчивши матеріали скарги та кримінального провадження, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.

Відповідно до ч. 1ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Встановлений статтею 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Скаржник у своїй скарзі просить скасувати постанову від 23.11.2023 року старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про відмову в задоволенні клопотання від 17.11.2023 року в кримінальному провадженні №0000105 від 13.03.2023 року.

Стаття 220 КПК України визначає, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Слідчий суддя, розглядаючи вказану скаргу зважає на те, що відповідно до ст. 36 КПК прокурор несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Згідно з ст. 36 КПК прокурор, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється.

Таким чином, при розгляді скарг на відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій слідчий суддя співвідносить вимоги ст. 220 КПК з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадження, зокрема встановленими ст. 36 КПК.

Крім того, у своєму узагальненні Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування (від 12 січня 2017 року №9-49/0/4-17) зазначає, що правова природа аналізованого виду проваджень, які здійснюються слідчим суддею, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, а й оцінки таких клопотань на предмет доцільності здійснення слідчих (розшукових) дій, що порушуються перед слідчим.

Так, предметом судового контролю під час розгляду аналізованої категорії скарг є не лише прийняте слідчим, дізнавачем, прокурором рішення стосовно задоволеного клопотання, а й дотримання інших процесуальних вимог щодо проведення відповідних слідчих (розшукових) дій, які ініціюються перед органами дізнання чи досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Розглядаючи скарги цієї категорії, слідчий суддя повинен враховувати те, що відповідно до частини першої статті 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Згідно з частиною п`ятою статті 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Таким чином, при розгляді скарг на відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій слідчим суддям необхідно співвідносити вимоги статті 220 КПК України з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадження, зокрема встановленими статтею 40 КПК України.

Саме тому необхідно брати до уваги те, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

Отже, слідчий суддя вважає, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

При цьому слідчий суддя враховує, що сторона захисту має повноваження для самостійного звернення із клопотанням про надання тимчасового доступу.

Враховуючи те, що заявником клопотання не доведено необхідність проведення вказаної слідчої дії, то слідчий суддя не знаходить підстав для скасування постанови прокурора та вважає дану постанова слідчого законною та обґрунтованою.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 220, 221, 303, 306 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування постанови від 23.11.2023 року старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про відмову в задоволені клопотання від 17.11.2023 року в кримінальному провадженні №0000105 від 13.03.2023 року - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1