Житомирський апеляційний суд
Справа №295/1301/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 26 січня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Житомирської області, Червоноармійського району, с. Івановичі, громадянина України, українця, освіта середня, військовослужбовця, в/ч НОМЕР_1 , раніше не судимого, одруженого, має на вихованні неповнолітніх дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22 березня 2024 року без визначення розміру застави,-

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати більш м`який запобіжний захід. Зазначає, що ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, прокурором не доведено. Вказує, що ОСОБА_8 є військовослужбовцем, приймав участь у бойових діях, нагороджений «Золотим хрестом», раніше не судимий, має суттєві проблеми зі здоров`ям, одружений, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей та матір - інваліда 3-ї групи, має постійне місце проживання, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків. Посилається на те, що підозрюваний не заперечує завдану потерпілому матеріальну шкоду, внаслідок скоєного ним ДТП та бажає її відшкодувати. Вважає, що підозра, яка оголошена ОСОБА_8 , є необґрунтованою, оскільки у ній не зазначено обов`язкових елементів, які б утворювали склад злочину, крім того, покази потерпілого та свідків є суперечливими.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 , в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000214 від 23.01.2024 р. подав клопотання до Богунського районного суду м. Житомира про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 в обґрунтування якого вказав, що відповідно до наказу №34-РС від 31.10.2023 старшого солдата ОСОБА_8 було призначено на посаду оператора 1 групи 6 роти 3 загону військової частини НОМЕР_1 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що старший солдат ОСОБА_8 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Військової присяги, вимог статутів Збройних Сил України бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей.

23.01.2024 приблизно о 21 год 35 хв, ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території загального користування, біля багатоповерхового житлового будинку, розташованого за адресою: м. Житомир, вул. Героїв Чорнобиля, 6, що являється громадським місцем, керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Outlander» в кузові сірого кольору, д.р.н. НОМЕР_2 , здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем марки «Toyota RAV 4» білого кольору д.р.н. НОМЕР_3 . Після чого, потерпілий ОСОБА_12 , який проживає за адресою : АДРЕСА_2 , будучи занепокоєний за можливе пошкодження ОСОБА_8 його автомобіля Nisan Altima, д. p. н. НОМЕР_4 , вийшов у двір вказаного будинку де перебував останній.

ОСОБА_8 , перебуваючи у вказаний день та місці, о 21.50 год, діючи з прямим умислом, з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві правил поведінки і норм моралі, через нікчемний привід, який виразився у питанні ОСОБА_12 до ОСОБА_8 про стан здоров`я останнього, демонструючи власну зверхність, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, знаходячись за кермом автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», д. p. н. НОМЕР_2 , почав виражатися нецензурною лайкою в бік ОСОБА_12 та дістав із підлокітника вказаного автомобіля, спеціально пристосований та заздалегідь заготовлений ОСОБА_8 для нанесення тілесних ушкоджень предмет - зовні схожий на «Пістолет Макарова» № НОМЕР_5 , який направив в сторону потерпілого.

В свою чергу ОСОБА_12 , бажаючи уникнути негативних наслідків для себе, враховуючи обставини, що склалися, а саме стан алкогольного сп`яніння, в якому знаходився ОСОБА_8 , його агресивну поведінку, а також демонстрацію ним предмета, візуально схожого на вогнепальну зброю, яку потерпілий сприйняв як реальну загрозу його життю, відійшов в сторону під`їзду № 4 будинку АДРЕСА_2 .

Продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, направленого на грубе порушення громадського прядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, ОСОБА_8 вийшов із свого автомобіля «Mitsubishi Outlander», д. p. н. НОМЕР_2 та направивши в бік ОСОБА_12 заздалегідь підготовлений предмет для нанесенням тілесних ушкоджень, зовні схожий на ПМ № НОМЕР_5 , знаходячись на відстані близько 3 м, здійснив постріл в сторону потерпілого. Водночас ОСОБА_12 , скориставшись власною реакцією для самозбереження, негайно залишив місце вчинення злочину, таким чином уникнувши спричинення йому тілесних ушкоджень.

23.01.2024 ОСОБА_8 було затримано в порядку ст.208 КПК України та 24.01.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Слідчій вважав, що оскільки ОСОБА_8 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, та під тяжкістю можливого покарання, яке йому загрожує у випадку визнання його винуватим, може переховуватися від органу досудового розслідування, прокурора чи суду, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків, а тому більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе запобігти вказаним ризика.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчій суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого останньому кримінального правопорушення та доведеність прокурором ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а тому вважав, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе запобігти вказаним ризикам. Крім того, слідчій суддя вважав неможливим застосування застави, враховуючи суспільно-небезпечну поведінку підозрюваного та те, що кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 , вчинено із застосуванням насильства.

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , слідчим суддею враховані вимоги ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000214 від 23.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

23.01.2024 ОСОБА_8 було затримано в порядку ст.208 КПК України та 24.01.2024 у відповідності до вимог ст.ст.276-278 КПК України останнього повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, яке відноситься до категорії тяжкого злочину та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Доводи захисника про необґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки обґрунтованість підозри підтверджується доказами, які містяться в матеріалах провадження: протоколом заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.01.2024; протоколами огляду місця події від 23.01.2024; постановою про визнання та приєднання речових доказів у кримінальному проваджені від 24.01.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 від 23.01.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 23.01.2024 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 23.01.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 23.01.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 23.01.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 23.01.2024; протоколом обшуку від 23.01.2024; протоколом затримання ОСОБА_8 , за підозрою у вчиненні злочину; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 24.01.2024; протоколом огляду предмету від 24.01.2024; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Також, слідчим суддею враховано особу підозрюваного ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, військовослужбовець, одружений, має на вихованні двох неповнолітніх дітей, доведеність прокурором наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Ризик можливого переховування ОСОБА_8 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тяжкістю можливого покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Ризик можливого незаконного впливу на потерпілого та свідків обґрунтований тим, що підозрюваний ОСОБА_8 є військовослужбовцем, має значний та тривалий досвід застосування зброї, з урахуванням способу вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, а саме з особливою зухвалістю, неповагою до суспільства та застосуванням предмету, ззовні схожого на пістолет Макарова та перебуваючи на волі, шляхом погроз вбивством чи заподіяння тілесних ушкоджень, матиме можливість вплинути на свідків та потерпілого. Крім того, слідчій суддя вважав наявним ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що з огляду на тяжкість покарання, передбаченого за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 даних про особу останнього та доведеності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є достатні підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, доводи захисника про недоведеність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на переконання колегії суддів, є необґрунтованими.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 статті 183 КПК України передбачено, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Проте, як встановлено під час судового засідання та підтверджено прокурором, підозрюваний ОСОБА_8 здійснив постріл, направлений у землю, а не в сторону потерпілого.

Крім того, апеляційний суд враховує особу підозрюваного ОСОБА_8 , який є діючим військовослужбовцем, учасником бойових дій, раніше не судимий, відзначений почесним нагрудним знаком Головнокомандувача ЗСУ «Золотий хрест», має зареєстроване місце проживання, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, стан його здоров`я та вважає, що підозрюваному ОСОБА_8 можливо визначити розмір застави, в межах, передбачених ч.5 ст.182 КПК України, який буде достатнім для забезпечення виконання останнім своїх процесуальних обов`язків.

Посилання захисника на те, що командир загону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_19 бажає взяти ОСОБА_8 на поруки, про що на адресу апеляційного суду 12.02.2024 надійшла відповідна заява, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

В ході апеляційного розгляду захисник підтвердила, що на даний час командир загону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_19 перебуває за межами м. Житомир в зоні активних бойових дій і не має можливості прибути до суду особисто.

Таким чином, вказані обставини унеможливлюють належне виконання ОСОБА_19 зобов`язань поручителя, а тому підстав для задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у виді особистої поруки колегія суддів не вбачає, як не вбачає підстав і для застосування домашнього арешту, про який клопотав захисник, оскільки ОСОБА_8 є діючим військовослужбовцем.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню в частині відмови у визначенні розміру застави з постановленням нової ухвали в цій частині.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 26 січня 2024 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 22 березня 2024 року включно без визначення розміру застави -скасувати в частині відмови у визначенні розміру застави.

Постановити нову ухвалу в цій частині, якою клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити частково.

Відповідно до ч.5 ст.182, ч.3 ст.183 КПК України визначити підозрюваному ОСОБА_8 заставу у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 87 600 (вісімдесят сім тисяч сімсот) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою на відповідний депозитний рахунок (Одержувач коштів: Житомирський апеляційний суд, код одержувача: 42261525, МФО: 820172, Банк: ДКСУ у м. Києві, рахунок: UA0085932).

3 моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_8 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_8 такі обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, що здійснюватимуть досудове розслідування у даному кримінальному провадженні за першим викликом та до суду за кожною вимогою;

-утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади (Державної міграційної служби України її підрозділу) свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

У разі внесення застави підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Строк дії ухвали до 22.03.2024.

В іншій частині ухвалу слідчого судді залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: