Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 511/3006/23

Номер провадження: 1-кп/511/275/23

23 жовтня 2023 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Роздільна Одеської області кримінальне провадження № 000505 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.08.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Велико- плоське Великомихайлівського району Одеської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, одруженого, працюючого водієм ТОВ «Експрес-Т», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 виданий 27.03.2017 органом 2МDА,раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 08.08.2023 приблизно о 10.40 годин грубо порушив вимоги пунктів: 1.5., 2.3. б) та дорожніх знаків пріоритету 2.1 «Дати дорогу» і 2.5 «Перевага зустрічного руху» розділу 33 «Дорожні знаки» «Правил дорожнього руху», введені в; дію з 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306і від 10.10.2001 (далі Правила), що зобов`язують водія:

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) «Бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

Розділ 33. Дорожні знаки:

2. Знаки пріоритету:

2.1«Дати дорогу», «Водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі»;

2.5.«Перевага зустрічного руху», «Забороняється в`їзд на вузьку ділянку дороги, якщо це може утруднити зустрічний рух. Водій повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, що знаходяться на вузькій ділянці».

У зазначений день та час, обвинувачений ОСОБА_4 , керуючи власним технічно справним автомобілем «ВАЗ- 21063», номерний знак НОМЕР_2 , здійснював рух у денний час доби, в умовах дощу, по асфальтованому, мокрому дорожньому покриттю автомобільної дороги загального користування регіонального значення Р-33, сполученням«Вінниця - Турбів - Гайсин - Балта - Велика Михайлівка», що має відповідне обладнання дорожнього покриття та придорожньої зони, на якій організований двосторонній однорядних рух, протилежні смуги руху позначені горизонтальною дорожньою розміткою 1.1. (вузька суцільна лінія - позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено) і 1.5 (переривчаста лінія, яка розділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають дві смуги руху в обох напрямках і де дозволено виїжджати на смугу зустрічного руху).

В салоні автомобіля обвинувачений ОСОБА_4 перевозив на місці переднього пасажира свою дружину ОСОБА_5 , а на місці заднього пасажира - свою сестру ОСОБА_6

Рухаючись на 386 км цієї автодороги, на прямій, рівній ділянці горизонтального профілю, в селі Павлівка, на території Степанівської селищної об`єднаної територіальної громади Роздільнянського району Одеської області, з боку села Степанівка у бік села Кучурган, зі швидкістю близько 45-50 км/год, наближаючись до кількох тунелів, про що водіїв попереджав завчасно установлений на правому за ходом руху узбіччі дорожній знак 1.9. «Тунель» (наближення до споруди, що не має штучного освітлення, оглядовість в`їзного порталу якої обмежена або на під`їзді до неї звужена проїзна частина), водій ОСОБА_4 постійно за дорожньою обстановкою та її зміною не стежив, не переконався, що своїми діями він не загрожуватиме життю і здоров`ю пасажирів, не завдасть матеріальних збитків.

Також над в`їздом у перший за ходом руху тунель були установлені дорожні знаки пріоритету 5.1 «Дати дорогу» і 2.5 «Перевага зустрічного руху» Правил, видимість яких; з місця водія не обмежувалась, що зобов`язували водіїв, перед в`їздом у цей тунель, дати дорогу зустрічним транспортним засобам, що виїжджали з нього і знаходились на вузькій ділянці дороги, а у разі необхідності зупинитись перед тунелем, проте, обвинувачений ОСОБА_4 вкрай уважним не був, грубо проігнорував вимоги цих дорожніх знаків, своєчасних заходів, .що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації не вжив, чим проявив злочинну недбалість.

У той самий час, у зустрічному напрямку, зі швидкістю близько 30-34 км/год., з увімкненим ближнім світлом фар, рухався автомобіль «КАМАЗ- 53212», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який перевозив небезпечний вантаж - це 13 850 літрів дизельного палива, і, здійснюючи рух у тунелі, мав перевагу перед зустрічним транспортом, що йому надавав установлений перед в`їздом у тунель з його боку дорожній знак пріоритету 2.6. «Перевага перед зустрічним рухом» (вузька ділянка дороги, під час руху якою водій має перевагу стосовно зустрічних транспортних засобів).

Наблизившись до споруди, що не має штучного освітлення, оглядовість в`їзного порталу якої обмежена, а проїзна частина на під`їзді до неї звужена, водій ОСОБА_4 не переконався, що в тунелі немає зустрічних транспортних засобів, водії яких мають перевагу в русі, чим позбавив себе можливості уникнути аварійної ситуації.

Як наслідок, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру, обвинувачений ОСОБА_4 , під час в`їзду в тунель, грубо проігнорував вимоги дорожніх знаків пріоритету 2.1 «Дати дорогу» і 2.5 «Перевага зустрічного руху» Правил і допустив зіткнення передньою частиною автомобіля «ВАЗ-21063» з передньою лівою частиною автомобіля «КАМАЗ- 53212», під керуванням водія ОСОБА_7 , який, реагуючи на небезпеку в русі, встиг застосувати екстрене гальмування і майже зупинив свій автомобіль перед зіткненням, під час виїзду з тунелю, знаходячись ближче до правої межі проїзної частини за ходом свого руху.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілій ОСОБА_5 спричинене тілесне ушкодження, а саме: закрита травма грудної клітки, що представлена переломами переднього відділу 2-го правого ребра і верхньої третини (ділянка рукоятки) грудини зі зміщенням уламків, що не були небезпечними для життя, спричинили тривалий розлад здоров`я, строком понад 21 день, і відносяться до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості.

Діями обвинуваченого ОСОБА_4 вчинено злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

23.10.2023року потерпіла ОСОБА_5 подала письмове клопотання про примирення потерпілої з обвинуваченим, просила звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності, будь-яких претензій як матеріальних так і моральних до нього не має, та закрити провадження по справі згідно ст. 46 КК України (а.к.п.17).

Обвинувачений ОСОБА_4 наполягав на задоволенні клопотання потерпілої, оскільки обвинувачений повністю і беззастережно визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, який є нетяжким злочином, вперше притягується до кримінальної відповідальності, примирився з потерпілою, повністю відшкодував потерпілій завданні збитки, надавши письмову заяву з прохання звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілої (а.к.п.18).

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання потерпілої про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 та закриття провадження у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою.

Суд, давши оцінку заявленому клопотанню, заслухавши думку учасників судового процесу, приходить до висновку, що клопотання потерпілої про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України може бути задоволено з наступних підстав.

У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року, згідно яких, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України - якщо під час судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ст.46 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних злочинів, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину за ч.1 ст.286 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався (а.к.п.38), задовільно характеризується за місцем роботи (а.к.п.39), щиро розкаявся, примирився з потерпілою, у потерпілої відсутні претензії матеріального та морального характеру до обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_4 можливо звільнити від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням з потерпілою, а кримінальне провадження за його обвинуваченням підлягає закриттю.

Наслідки закриття провадження у справі у зв`язку з примиренням винного з потерпілим обвинуваченому роз`яснено.

Відповідно до ст.288 КПК суд своєю ухвалою закриває провадження по справі та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити клопотання потерпілої ОСОБА_5 і звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст.46 КК України,

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 09.08.2023 року було накладено арешт на тимчасово вилучене майно у вигляді заборони його відчуження, користування та розпорядження, а саме на:

- автомобіль «ВАЗ-21063», н/з НОМЕР_2 , 1986 року випуску, бежевого кольору, номер кузова: НОМЕР_4 , зареєстрований на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_5 від 15.10.2021 на ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 ;

- автомобіль «КАМАЗ-53212», н/з НОМЕР_3 , 1988 року випуску, сірого кольору, зареєстрований на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_6 від 21.09.2004 на ОСОБА_7 , АДРЕСА_2 .

У відповідності до ст. 174 ч. 4 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Суд вважає, що арешт, накладений на тимчасове вилучене майно підлягає скасуванню.

Процесуальні витрати по справі становлять 14099,82гривень на залучення експертів для проведення експертиз, з яких: за проведення судової автотехнічної експертизи № 23-4067 у розмірі 4301,64грн. (а.к.п.31), за проведення судової автотехнічної експертизи № 23-4066 у розмірі 3823,68грн. (а.к.п.32), за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи механізму зіткнення № 23-4065 у розмірі 3584,70грн. (а.к.п.33), судової автотехнічної експертизи № 23-4175 у розмірі 2389,80грн.(а.к.п.34), які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів по справі необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі ст.46 КК України, керуючись ст.ст.124, 284 -286, 288, 369, 372,395 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання потерпілої ОСОБА_5 про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою - задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України в зв`язку з примиренням винного з потерпілою.

Кримінальне провадження № 000505 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.08.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 ст.286 КК України,- закрити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Велико-плоське Великомихайлівського району Одеської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, одруженого, працюючого водієм ТОВ «Експрес-Т», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 виданий 27.03.2017 органом 2МDА, на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз у розмірі 14099,82гривень, з яких за проведення судової автотехнічної експертизи № 23-4067 у розмірі 4301,64грн., за проведення судової автотехнічної експертизи № 23-4066 у розмірі 3823,68грн., за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи механізму зіткнення № 23-4065 у розмірі 3584,70грн., судової автотехнічної експертизи № 23-4175 у розмірі 2389,80грн.

Скасувати арешт накладений ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 09.08.2023 року на тимчасово вилучене майно у вигляді заборони його відчуження, користування та розпорядження, а саме на: -автомобіль «ВАЗ-21063», н/з НОМЕР_2 , 1986 року випуску, бежевого кольору, номер кузова: НОМЕР_4 , зареєстрований на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_5 від 15.10.2021 на ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 ; - автомобіль «КАМАЗ-53212», н/з НОМЕР_3 , 1988 року випуску, сірого кольору, зареєстрований на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_6 від 21.09.2004 на ОСОБА_7 , АДРЕСА_2 .

Речові докази:

- автомобіль «ВАЗ-21063», н/з НОМЕР_2 , 1986 року випуску, бежевого кольору, номер кузова: НОМЕР_4 , зареєстрований на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_5 від 15.10.2021 на ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 , який зберігається у Роздільняґнському РВП ГУНП в Одеській області, за адресою: вул. Я.Мудрого, 5, м. Роздільна Одеської обласиі, після набрання вироком законної сили, повернути власнику ОСОБА_4 ;

- автомобіль «КАМАЗ-53212», н/з НОМЕР_3 , 1988 року випуску, сірого кольору, зареєстрований на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_6 від 21.09.2004 на ОСОБА_7 , АДРЕСА_2 , який зберігається у Роздільняґнському РВП ГУНП в Одеській області, за адресою: вул. Я.Мудрого, 5, м. Роздільна Одеської обласиі, після набрання вироком законної сили, повернути власнику ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1