Справа № 522/1813/24
Провадження № 1-кс/522/850/24
УХВАЛА

16 лютого 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000104 від 05.02.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділення відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження за №0000104 від 05.02.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділенням відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000104 від 05.02.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.02.2024 приблизно о 19 годині 25 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 знаходився за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кімнаті, яка розташована у підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_1 , де разом мали намір відпочити та вжити алкогольні напої. Під час бесіди між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , який в цей час, стоячи біля столу, принесеним з собою предметом, зовні схожим на розкладний ніж, відкривав консерви, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_5 виник злочинний намір, направлений на умисне позбавлення життя ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із застосуванням предмету, зовні схожого на розкладний ніж, яким він відкривав консерви.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на умисне позбавлення життя ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , тримаючи у правій руці предмет, зовні схожий на розкладний ніж, та діючи з прямим умислом направленим на умисне вбивство двох осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілогоих та свідомо припускаючи їх настання, підійшов до ОСОБА_6 , який знаходився поруч біля столу та не чинив опору і умисно лезом предмету, зовні схожого на розкладний ніж, який він тримав у правій руці, наніс йому один удар в область шиї, внаслідок чого ОСОБА_6 відстрибнув від ОСОБА_5 .

В подальшому, продовжуючи свої протиправні дії, направлені на умисне вбивство ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ОСОБА_5 повторно підійшов до ОСОБА_6 та продовжив в хаотичному порядку наносити удари лезом предмета, зовні схожого на розкладний ніж, в області верхньої частини тулуба, тим самим ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани шиї з наскрізним пораненням загальної сонної артерії та пересіченням хребтової артерії, дві рани лівого плеча, кровотечу.

Крім того, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на умисне вбивство двох та більше осіб, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілих та свідомо припускаючи їх настання, наблизився до ОСОБА_7 , яка намагалась завадити йому наносити тілесні ушкодження ОСОБА_6 та умисно лезом предмету, зовні схожого на розкладний ніж, який тримав у правій руці, наніс їй декілька ударів у область шиї, у область щоки та лівої кісті, тим самим ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаної рани шиї та множинні колото-різані рани правої щоки та лівої кисті, геморагічний шок II-го ступеню.

Однак, ОСОБА_5 , вважаючи, що він виконав усі дії, які необхідні для доведення злочину до кінця, а саме направлені на умисне вбивство двох або більше осіб, довести до кінця свій злочинний намір, направлений на умисне вбивство ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не зміг з незалежних від його волі причин, у зв`язку з тим, що потерпілі почали кричати та кликати на допомогу сторонніх осіб, які знаходились у сусідній кімнаті підвального приміщення, та злякавшись, що він може бути затриманим за скоєні ним особливо тяжкі злочини, та намагаючись уникнути кримінальної відповідальності, з місця вчинення кримінального правопорушення втік в невідомому напрямку, а потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були терміново доставлені до КНП «МКЛ №1» ОМР, де їм було надано невідкладну медичну допомогу.

У вчинені даного кримінального правопорушення, підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець смт. Овідіополь Овідіопольського району Одеської області, громадянин України, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий, відносно якого 07.02.2024 погоджено повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого: ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, яке кваліфікується, як - закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті двох або більше осіб.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 після скоєння кримінального правопорушення втік, місце знаходження його встановити не вдалось можливим, то повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, 07.02.2024 у відповідності з вимогами КПК України вручене його матері ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В ході проведення досудового розслідування свідок ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є матір`ю підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до заяви добровільно видала мобільний телефон марки э «SAMSUNG» моделі «Galaxy S23 Ultra», IMEI: НОМЕР_1 із sim-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_2 , належний підозрюваному ОСОБА_5 .

Зазначений телефон містить інформацію, яка потребує дослідження в ході проведення досудового розслідування, у тому числі експертного, можливо використовувався причетною особою в ході вчинення кримінального правопорушення.

На зазначене майно слідчий з метою збереження речових доказів просить слідчого суддю накласти арешт.

Крім того, на підставі ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий просив розгляд даного клопотання здійснити за відсутністю власника майна, так як існує загроза його подальшого продажу, знищення.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій клопотання підтримав та просив судове засідання провести за його відсутності.

Власник майна до суду не викликався на підставі ч. 1 ст. 172 КПК України.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до ст.ст. 214, 223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів. Повідомлення про підозру, відповідно до ст. 276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування вищевказаного кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення вищевказаного клопотання та накладення арешту на мобільний телефон марки э «SAMSUNG» моделі «Galaxy S23 Ultra», IMEI: НОМЕР_1 із sim-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_2 , належний підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Керуючись ст.ст. 170, 173, 309, 372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000104 від 05.02.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, задовольнити.

В рамках кримінального провадження №0000104 від 05.02.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, накласти арешт на майно, а саме на:

-мобільний телефон марки э «SAMSUNG» моделі «Galaxy S23 Ultra», IMEI: НОМЕР_1 із sim-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_2 , належний підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Майно, на яке накладено арешт зберігати у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду на протязі 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1