Справа № 761/4425/23
Провадження №1-кп/761/2501/2023
В И Р О К

іменем України

17 серпня 2023 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Шевченківського районного суду міста Києва, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002551, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2022, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 07.06.2017 Шевченківським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 296 КК України до позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, на підставі ст. 75 КК України, звільнений з іспитовим строком на 2 (два) роки,

- 03.11.2022 Шевченківським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 345 КК України до позбавлення волі строком на 3 (три) роки, на підставі ст. 75 КК України, звільнений з іспитовим строком на 2 (два) роки,

за обвинуваченням, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

установив:

І. Історія провадження.

06.02.2023 у провадження до судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 від прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002551, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2022, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2023 визначено головуючого суддю Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 .

Ухвалою судді від 07.02.2023 у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання, на розгляд у якому винесено питання, регламентовані ст.ст.314-316 КПК України.

Ухвалою судді від 09.03.2023 у даному кримінальному провадженні призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

ІІ. Формулювання обвинувачення за обвинувальним актом.

09.09.2022, приблизно о 12 год. 35 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи у громадському транспорті, а саме у тролейбусі № 5-Д, вступив у словесний конфлікт з раніше незнайомим йому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В ході словесного конфлікту, у ОСОБА_3 сформувались особисті неприязні відносини та виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень середньої тяжкості ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень середньої тяжкості, з мотиву раптово виниклих особистих неприязних стосунків, ОСОБА_3 , 09.09.2022, приблизно о 12 год. 40 хв., перебуваючи у громадському транспорті, а саме тролейбусі № 5-Д, який рухався по вул. Д. Щербаківського у місті Києві, наблизився до ОСОБА_6 , який в цей час стояв та тримався за поручень, та наніс два удари своєю рукою в область обличчя, а саме носа та щелепи.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_6 тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості, яке не є небезпечним для життя, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу, а саме: «а) травма лицевого скелету черепа: перелом верхньої щелепи по Ле-Фор І (переломи медіальної, латеральної та передньої стінок правої гайморової пазухи, переломи медіальної та латеральної стінок лівої гайморової пазухи), перелом кісток носу, гемосинус; б) забійна рана слизової верхньої губи».

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

ІІІ. Позиція сторін судового провадження.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні обставини, визначенні в обвинувальному акті підтримав в повному обсязі, в обґрунтування винуватості ОСОБА_3 , зазначив, що подані письмові докази, показання свідка, висновок експерта підтвердили протиправність дій обвинуваченого ОСОБА_3 .

Відтак, прокурор вважав сукупність наданих суду доказів достатніми, а кваліфікацію кримінального правопорушення вірною для того, щоб довести винуватість ОСОБА_3 поза розумним сумнівом, та вважав за необхідне визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити останньому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки. Крім того, просив вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 03.11.2022 виконувати самостійно.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України не визнав, та пояснив, що події зазначені в обвинувальному акті відбулися в кінці літа 2022 року. Він з товаришем вирішив проїхати декілька зупинок на тролейбусі, який був вільний та вони стояли біля дверей. Потерпілий підійшов до товариша обвинуваченого, спитав його чи не виходить він, на що він відповів «так». Потім він запитав ОСОБА_3 , на що обвинувачений йому сказав «не переймайтесь, всі вийдуть». Після чого, потерпілий почав щось говорити обвинуваченому, поліз в сумку, дістав газовий балончик та попередив обвинуваченого, що йому буде «погано», а тому обвинувачений хотів себе захистити від неправомірних дій потерпілого та вдарив його, після чого потерпілий використав проти обвинуваченого газовий балончик. Вийшовши із тролейбуса, потерпілий знову використав до обвинуваченого газовий балончик. Обвинувачений зазначив, що потерпілий поліцію не викликав відразу.

Потерпілий ОСОБА_6 зазначив, що обвинувачений ОСОБА_3 заподіяв йому тілесне ушкодження та моральні страждання, а запропонована прокурором відповідальність є занад-то поблажливою, при цьому при визначені розміру покарання у разі визнання обвинуваченого винуватим у вчинені кримінального правопорушення, поклався на розсуд суду Крім того, потерпілий підтримав цивільний позов та просив його задовольнити.

ІV. Положення закону, яким керувався суд.

За правилами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.

Приписами ч. 2 ст. 12 КК України встановлено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до ст. 122 КК України, умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину, карається виправними роботами на строк до двох років або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Згідно з ч. 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Також, при ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях по справі «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine заява № 39598/03) від 21.10.2011 року, у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom) від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

V. Висновки та мотиви суду.

Суд, дослідивши у сукупності докази, надані сторонами, вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 122 КК є доведеною та підтверджується у повному обсязі такими доказами:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, яке зареєстроване 09.09.2022 за № 48919, в якій потерпілий ОСОБА_6 повідомив, що 09.09.2022 о 12 год. 35 хв., за адресою: місто Київ, вул. Д. Щербаківського, 2, в тролейбусі невстановлена особа нанесла ОСОБА_6 ударами кулаків по тілу та обличчю тілесні ушкодження; потерпілий ОСОБА_6 зазначив, що зможе впізнати особу, яка вчинила кримінальне правопорушення за обличчям, зачіскою, очами, носом;

-висновком експерта № 042-1648-2022, за підсумками якого встановлено, що ОСОБА_6 були спричинені середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу, а саме: «а) травма лицевого скелету черепа: перелом верхньої щелепи по Ле-Фор І (переломи медіальної, латеральної та передньої стінок правої гайморової пазухи, переломи медіальної та латеральної стінок лівої гайморової пазухи), перелом кісток носу, гемосинус;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 12.01.2023 в ході проведення якого потерпілий ОСОБА_6 вказав на обставини, локалізацію та механізм нанесення йому ударів обвинуваченим;

-даними запису диску, що долучений до вказаного протоколу проведення слідчого експерименту від 12.01.2023, на якому зафіксовано перебіг проведення слідчого експерименту за участю потерпілого;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.12.2022 під час проведення якого ОСОБА_6 вказав на фото обвинуваченого ОСОБА_3 , якого впізнав як особу, що спричинила йому тілесні ушкодження;

-довідкою до протоколу пред`явлення особи для впізнання, відповідно до якої потерпілий ОСОБА_8 вказав на особу зображену на фотознімку під № 2, а саме ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-даними запису диску, що долучений до вказаного протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.12.2022;

- показами свідка ОСОБА_9 , який повідомив у судовому засіданні, що під час подій зазначених в обвинувальному акті, він керував тролейбусом. Під час запланованого маршруту, водій тролейбусу будь-яких скарг, у тому числі щодо використання чи наявності сльозоточивого газу в салоні тролейбуса від пасажирів не отримував, на кінцевій зупинці свідком був перевірений салон, в якому були тільки втрачені речі і все, будь-яких ознак використання сльозоточивого газу свідком помічено не було.

Слід зазначити, що жодної із передбачених законом обставин для визнання вказаних доказів недопустимими судом не констатовано та в ході кримінального провадження не встановлено, як і порушень фундаментальних прав і свобод обвинуваченого ОСОБА_3 , гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, при проведенні досудового розслідування та збиранні і оформленні доказів стороною обвинувачення.

У судовому засіданні судом забезпечено дотримання вимог ст. ст. 22, 23, 26 КПК України щодо змагальності сторін, диспозитивності, оскільки досліджені усі докази, надані сторонами.

Суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме верховенства права, законності, презумпції невинуватості, доступу до правосуддя та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків в розумні строки, аналізуючи та оцінюючи в сукупності всі докази, що досліджені у судовому засіданні, приходить до висновку, що стороною обвинувачення здобуто докази, які могли б довести, що у вказаних діяннях обвинуваченого ОСОБА_3 , є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Позицію обвинуваченого ОСОБА_3 та покази свідка ОСОБА_10 , товариша обвинуваченого, який підтвердив покази обвинуваченого та зазначив, що потерпілий провокував їх, суд визнає такими, що спрямовані на уникнення від відповідальності за вчинення кримінального правопорушення. Крім того, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 не заперечує того факту, що наносив удар потерпілому. Також, суду не було надано доказів того, що після зазначених подій, обвинувачений ОСОБА_3 звертався до медичного закладу та до працівників поліції щодо дій ОСОБА_8 .

Так, вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно приписів ст. 12 КК України, відповідно є нетяжким (ч. 1 ст. 122 КК України);

- особу винного, який раніше судимий, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, неодруженого, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, відповідно до довідки від 07.10.2022 за місцем проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, порушує громадський порядок та був притягнутий до адміністративної відповідальності;

- обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставини, які згідно ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлені.

Обставини, які згідно ч. 1 ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є рецидив та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Крім того, при призначенні покарання, суд також враховує особливості й обставини вчинення кримінального правопорушення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 під час та після вчинення злочинних дій.

На підставі викладеного, з урахуванням особи обвинуваченого та обставин справи, суд вважає за пропорційне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

У підсумку дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Таке покарання обвинуваченому ОСОБА_3 перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного та особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

VI. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з дати звернення вироку до виконання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної і відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, а саме: в сумі 5 600 (п`ять тисяч шістсот) гривень 00 копійок, враховуючи довідку лікаря ПП «ЕСКУЛАП КО» Медичний центр ОСОБА_11 від 07.03.2023 вих. № 4.

Вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 03.11.2022 виконувати самостійно.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

У порядку ч. 2 ст. 124 КПК України, стягнути з ОСОБА_3 витрати за проведення експертизи на користь держави.

Керуючись статтями 2, 7, 349, 368 - 371, 373, 374, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з дати звернення вироку до виконання.

Вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 03.11.2022 виконувати самостійно.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної і відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням в сумі 5 600 (п`ять тисяч шістсот) гривень 00 копійок.

В іншій частині цивільного позову - відмовити.

Стягнути на користь держави з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати за проведення:

- судово-медичної експертизи № 042-1648-2022 від 03.01.2023 у сумі 3 346 (три тисячі триста сорок шість) гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_12