ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 948/848/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/1912/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Харкова матеріали за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2023 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000194 від 03.04.2022 за частиною 5 статті 185, частиною 3 статті 28 пунктами 1, 9, 12 частини 2 статті 115, частиною 3 статті 28 частиною 2 статті 194, частиною 3 статті 28 частиною 1 статті 263 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2023 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29.01.2024 включно, без визначення розміру застави.

Не погодившись з вказаною ухвалою, захисник обвинуваченого подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду від 01.12.2023 скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою клопотання прокурора задовольнити частково та застосувати до ОСОБА_8 цілодобовий домашній арешт з покладенням відповідних обов`язків. У разі встановлення підстав постановити ухвалу, якою частково задовольнити клопотання прокурора, визначивши заставу як альтернативний запобіжний захід з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що обвинувачений не вбивав ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , навпаки, внаслідок незнання закону став пособником. Суд без дослідження матеріалів задовольнив клопотання прокурора, яке не містить посилань на докази, яким воно підтверджується. Судом не досліджено доказів, якими сторона обвинувачення обгрунтовує клопотання. Не взято до уваги, що ОСОБА_8 раніше не судимий, має стійкі сімейні зв`язки, повністю сприяє швидкому розгляду кримінального провадження. 27.04.2022 обвинувачений добровільно надав показання під відеозапис, співпрацює зі слідством. Добровільно прийшов на виклик до поліції та не переховувався від правоохоронних органів. Всі підтвердили, що обвинувачений стріляв вгору та не вбивав. Захисник вважає неправильною кваліфікацію дій обвинуваченого. ОСОБА_8 не залишав територію України, добровільно прибув до органу поліції.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення захисника, який підтримав апеляційні вимоги та просив їх задовольнити, думку прокурора, яка заперечувала проти їх задоволення, дослідивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів не встановила підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Перевіряючи обгрунтованість ухвали суду про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, апеляційний суд виходить з наступного.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про наявність підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, небезпідставно врахував обставини інкримінованих обвинуваченому злочинів, продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, які не зменшилися, та дійшов обгрунтованого висновку, що застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання вказаним ризикам, з чим погоджується апеляційний суд.

Колегія суддів вважає оскаржуване судове рішення обґрунтованим та вмотивованим, мотиви прийнятого рішення є такими, що відповідають вимогам статей 193-194, 196, 199 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Перевіряючи оскаржуване судове рішення, суд апеляційної інстанції приймає до уваги тяжкість можливого покарання, що може загрожувати обвинуваченому у випадку визнання його винуватим, враховуючи, що інкримінований ОСОБА_8 злочин є особливо тяжким, те, що він, будучи особою працездатного віку не працює, неодружений. Вказане свідчить про об`єктивну можливість обвинуваченого вжити заходів для переховування від суду. Небезпідставним є висновок суду щодо наявності на даний час ризику, передбаченого пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України, оскільки ще не всі свідки у кримінальному провадженні допитані безпосередньо судом.

Доводи захисника про незгоду із кваліфікацією дій обвинуваченого, посилання на зміст зібраних у кримінальному провадженні доказів не спростовують обґрунтованості судового рішення. При цьому, суд апеляційної інстанції, перевіряючи ухвалу суду в порядку статті 422-1 КПК України, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд першої інстанції під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинуватою у вчиненні злочину, перевіряти наявність складу кримінального правопорушення. Оцінку достатності доказів, зібраних стороною обвинувачення, має надати суд першої інстанції за результатами судового провадження, оцінивши всі докази як окремо, так і в їх сукупності.

В даному кримінальному провадженні колегія суддів вважає, що сукупність встановлених органом досудового розслідування обставин на даному етапі до моменту з`ясування істини у справі є достатньою та існує обґрунтована необхідність для продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

З огляду на зміст та обсяг пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення, його серйозність та тяжкість злочинів, що підвищує їх суспільну небезпечність, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу. На даному етапі судового провадження інший запобіжний захід не зможе достатньою мірою гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не виключає можливості останнього здійснювати вплив на учасників процесу чи вжити заходів до переховування від суду. Апеляційні доводи захисника не спростовують встановлених судом ризиків, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Доводи захисника про соціальні зв`язки обвинуваченого та його належну процесуальну поведінку під час досудового розслідування не є достатньою гарантією виконання ним своїх процесуальних обов`язків у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу. Поміж цим, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції у даному кримінальному провадженні відповідно до положень частини 4 статті 183 КПК України небезпідставно не визначив розмір застави при продовження тримання під вартою, з чим погоджується і колегія суддів. Апеляційний суд приходить до висновку, що менш суворі запобіжні заходи не будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні та не зможуть гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого, у зв`язку із чим підстав для скасування судового рішення за апеляційними доводами не встановлено.

Керуючись статтями 177, 178, 404, 405, пунктом 1 частини 1 статті 407, 418, 419, 422-1 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2023 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до статті 424 КПК України.

Головуючий:

Судді: