Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1630/19
Провадження № 1-кп/376/17/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2023 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника Сектору ювенальної превенції відділу превенції Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 ,

провідного спеціаліста Служби у справах дітей та сім`ї Сквирської міської ради - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира Київської області кримінальне провадження № 120 191 102 60 000 201 від 21.05.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Самгородок Сквирського району Київської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , з повною загальною середньою освітою, заміжня, має 2-х малолітніх дітей, непрацюючої, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

Встановив:

Неповнолітня ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаючи пароль та логін від мобільного додатку «Приват24», де зареєстрований особистий кабінет її колишнього співмешканця ОСОБА_9 , користуючись тим, що останній тимчасово не мав доступу до власної банківської карти та не надавав дозвіл ОСОБА_4 розпоряджатися його банківською карткою, у останньої виник умисел на незаконне заволодіння грошовими коштами, які були на рахунку банківської карти «ПриватБанку» № НОМЕР_1 , яка належала ОСОБА_9 .

Надалі, ОСОБА_4 з корисливого мотиву та маючи мету незаконного збагачення, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, пересвідчившись, що її дії залишаються непоміченими потерпілим ОСОБА_9 та сторонніми особами, за допомогою свого мобільного телефону марки «S-TELL», через мобільний додаток «Приват 24», зайшла до особистого інтернет - кабінету ОСОБА_9 .

Оцінивши загальну суму грошових коштів, яка була на рахунку вказаної банківської карти, в останньої виник єдиний продовжуваний умисел на таємне викрадення грошових коштів з картки, але з урахуванням загальної суми - за декілька разів.

Так, 26.12.2018 ОСОБА_4 з рахунку банківської карти «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , перерахувала грошові кошти у сумі 100 грн. на свою банківську карту «ПриватБанку» № НОМЕР_2 .

Надалі, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, продовжуване викрадення грошових коштів, керуючись корисливим мотивом, з корисливою метою, направленою на незаконне збагачення, скориставшись зручними обставинами, а саме тим, що за її діями ніхто не спостерігає, 26.12.2018 ОСОБА_4 з рахунку банківської карти «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , перерахувала грошові кошти у сумі 20 грн. на свою банківську карту «ПриватБанку» № НОМЕР_2 .

Крім того, 26.12.2018 ОСОБА_4 з рахунку банківської карти «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , перерахувала грошові кошти у сумі 15 грн. на свою банківську карту «ПриватБанку» № НОМЕР_2 .

26.12.2018 ОСОБА_4 з рахунку банківської карти «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , перерахувала грошові кошти у сумі 5 грн. на свою банківську карту «ПриватБанку» № НОМЕР_2 .

27.12.2018 ОСОБА_4 з рахунку банківської карти «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , перерахувала грошові кошти у сумі 100 грн. на свою банківську карту «ПриватБанку» № НОМЕР_2 .

29.12.2018 ОСОБА_4 з рахунку банківської карти «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , перерахувала грошові кошти у сумі 150 грн. на свою банківську карту «ПриватБанку» № НОМЕР_2 .

31.12.2018 ОСОБА_4 з рахунку банківської карти «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , перерахувала грошові кошти у сумі 190 грн. на свою банківську карту «ПриватБанку» № НОМЕР_2 .

01.01.2019 ОСОБА_4 з рахунку банківської карти «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , перерахувала грошові кошти у сумі 100 грн. на свою банківську карту «ПриватБанку» № НОМЕР_2 .

02.01.2019 ОСОБА_4 з рахунку банківської карти «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 перерахувала грошові кошти у сумі 310 грн. на свою банківську карту «ПриватБанку» № НОМЕР_2 .

ОСОБА_4 з рахунку банківської карти «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , перерахувала грошові кошти у сумі 290 грн на свою банківську карту «ПриватБанку» № НОМЕР_2 .

03.01.2019 ОСОБА_4 з рахунку банківської карти «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , перерахувала грошові кошти у сумі 500 грн. на свою банківську карту «ПриватБанку» № НОМЕР_2 .

17.01.2019 ОСОБА_4 з рахунку банківської карти «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , перерахувала грошові кошти у сумі 2000 грн. на свою банківську карту «ПриватБанку» № НОМЕР_2 .

17.01.2019 ОСОБА_4 з рахунку банківської карти «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 перерахувала грошові кошти у сумі 900 грн. на свою банківську карту «ПриватБанку» № НОМЕР_2 .

18.01.2019 ОСОБА_4 з рахунку банківської карти «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 перерахувала грошові кошти у сумі 1000 грн. на свою банківську карту «ПриватБанку» № НОМЕР_2 .

18.01.2019 ОСОБА_4 з рахунку банківської карти «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 перерахувала грошові кошти у сумі 1000 грн. на свою банківську карту «ПриватБанку» № НОМЕР_2 .

19.01.2019 ОСОБА_4 з рахунку банківської карти «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 перерахувала грошові кошти у сумі 20 грн. на свою банківську карту «ПриватБанку» № НОМЕР_2 .

19.01.2019 ОСОБА_4 з рахунку банківської карти «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 перерахувала грошові кошти у сумі 3000 грн. на свою банківську карту «ПриватБанку» № НОМЕР_2 .

20.01.2019 ОСОБА_4 з рахунку банківської карти «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 перерахувала грошові кошти у сумі 1000 грн. на свою банківську карту «ПриватБанку» № НОМЕР_2 .

20.01.2019 ОСОБА_4 з рахунку банківської карти «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 перерахувала грошові кошти у сумі 1000 грн. на свою банківську карту «ПриватБанку» № НОМЕР_2 .

25.01.2019 ОСОБА_4 з рахунку банківської карти «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 перерахувала грошові кошти у сумі 1000 грн. на свою банківську карту «ПриватБанку» № НОМЕР_2 .

27.01.2019 ОСОБА_4 з рахунку банківської карти «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 перерахувала грошові кошти у сумі 20 грн. на свою банківську карту «ПриватБанку» № НОМЕР_2 .

27.01.2019 ОСОБА_4 з рахунку банківської карти «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 перерахувала грошові кошти у сумі 9 грн. на свою банківську карту «ПриватБанку» № НОМЕР_2 .

02.02.2019 ОСОБА_4 з рахунку банківської карти «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 перерахувала грошові кошти у сумі 39 грн. на свою банківську карту «ПриватБанку» № НОМЕР_2 .

02.02.2019 ОСОБА_4 з рахунку банківської карти «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 перерахувала грошові кошти у сумі 45 грн. на свою банківську карту «ПриватБанку» № НОМЕР_2 .

Після вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_4 викраденими грошовими коштами розпорядилася на власний розсуд, чим завдала потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 12 813 грн.

Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.185 Кримінального кодексу України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 свою вину в інкримінованому їй діянні визнала в повному обсязі при обставинах, визначених в обвинувальному акті, вказавши, що події, а також час та спосіб скоєння нею кримінального правопорушення, зазначені в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, вона їх в повному обсязі підтверджує, щиро розкаюється у вчиненому.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_8 на підставі статті 49 КК України за закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачена в судовому засіданні підтримала клопотання свого захисника та просила його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_6 не заперечувала, оскільки з моменту вчинення кримінального правопорушення минули більш ніж три роки і це є безумовною підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, надав до канцелярії суду письмову заяву в якій повідомив, що шкоду йому не відшкодовано, просить справу розглянути у його відсутність та не карати суворо обвинувачену.

Представник Сектору ювенальної превенції відділу превенції Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечувала щодо клопотання захисника ОСОБА_6

Провідний спеціаліст Служби у справах дітей та сім`ї Сквирської міської ради та законний представник обвинуваченої ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання сторони захисту не заперечувала.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, роз`яснивши обвинуваченій ОСОБА_8 правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, дійшов висновків про наступне.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У частині 2 ст. 285 КПК України передбачено, що особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

За правилами ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_8 інкриміновано вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке відбулося з 26.12.2018 року по 02.02.2019 року, що також не заперечує обвинувачена.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України зазначене кримінальне правопорушення віднесено до кримінального проступку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 106 КК України звільнення від кримінальної відповідальності та відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності до осіб, які вчинили кримінальне правопорушення у віці до вісімнадцяти років, застосовується відповідно до статей 49 та 80 цього Кодексу з урахуванням положень, передбачених цією статтею.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 106 КК щодо осіб, зазначених у частині першій цієї статті, встановлюються такі строки давності: два роки - у разі вчинення кримінального проступку.

З огляду на наведене, у даному кримінальному провадженні закінчився дворічний строк давності, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 106 КК України.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

Зі змісту ст. ст. 284, 288 КПК України вбачається, що підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченої особи від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченої особи на закриття кримінального провадження на цих підставах. Тобто, саме наявність цих процесуальних умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 185 КК України.

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 та ст. 106 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Суд за наявності правових підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. ст. 49, 106 КК України, та за згодою обвинуваченої ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинувачену від кримінальної відповідальності.

При цьому відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_8 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 49,106 КК України, ст. ст. 284, 285, 288, 369-372, 392, 393, 395, 532 КПК України, суд

Ухвалив:

Клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_8 на підставі статті 49 КК України за закінченням строків давності задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000201 від 21.05.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України закрити.

Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_8 на підставі статті 49, 106 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 532 КПК України ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Сквирський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1