ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 573/2102/21 Номер провадження 11-кп/814/840/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання захисника засудженого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції судове провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_7 із доповненнями та його захисника ОСОБА_6 на ухвалу Білопільського районного суду Сумської області від 14 лютого 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання про застосування положень ч.5 ст.80 КК України та ст.152 КВК України, поданого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином України, проживаючим у м. Артемівськ Донецької обл., неодноразово судимим, засудженим у даному провадженні -

28 грудня 2004 року Апеляційним судом Сумської області за ст.94, п. «з» ст.93, ч.1 ст.123 КК України 1960 року, ч.1 ст.129, ч.1 ст.263, ч.1 ст.201, ч.2 ст.185 КК України 2001 року, ч.1 ст.42 КК України 1960 року до покарання у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією предметів контрабанди.

Постановлене рішення місцевий суд мотивував тим, що вирок щодо ОСОБА_7 є таким, що виконується, перебіг давності виконання вказаного вироку не зупинявся та не переривався, у зв`язку з чим клопотання в частині застосування ст.80 КК України є необґрунтованим.

Водночас суд першої інстанції дійшов висновку, що клопотання в частині вимог про заміну засудженому покарання у вигляді довічного позбавлення волі на позбавлення на певний строк підлягає розгляду не Білопільським районним судом Сумської області, а судом, у межах територіальної юрисдикції якого ОСОБА_7 відбуває покарання в ДУ «Замкова виправна колонія №58» у м. Ізяслав Хмельницької обл.

В апеляційних скаргах:

засуджений ОСОБА_7 із доповненнями та його захисник ОСОБА_6 просять скасувати ухвалу Білопільського районного суду Сумської області від 14 лютого 2023 року та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Такі вимоги захисник мотивує тим, що місцевий суд: ретельно не перевірив доводи засудженого, здійснив неправильне тлумачення приписів ст.80 КПК України, обмеживши право останнього на заміну покарання у вигляді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк, а також не врахував те, що тимчасове перебування ОСОБА_7 в слідчому ізоляторі є відбуванням покарання, через це він мав право на звернення зі згаданим вище клопотанням до Білопільського районного суду Сумської області.

Засуджений зазначені вище вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції постановив судове рішення, яке не відповідає вимогам ст.370 КПК України, та дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав для застосування до нього ( ОСОБА_7 ) положень ст.80 КК України.

Учасники судового провадження були належним чином повідомлені про місце, дату, час апеляційного розгляду та клопотань про відкладення судового засідання від них не надходило.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку засудженого та його захисника на підтримку апеляційної скарги та апеляційної скарги з доповненнями, перевірила матеріали судового провадження, обговорила доводи апелянтів та дійшла висновку про те, що апеляційна скарга та апеляційна скарга з доповненнями підлягають до задоволення з огляду на таке.

Статтею 404 КПК України регламентовано, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що місцевим судом було допущено істотне порушення вимог КПК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону .

Виходячи з приписів ч.1 ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Установлення ж правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, правомочного здійснювати відповідне провадження. Призначення підсудності полягає в правильному розподілі повноважень між судами, в тому числі однієї ланки. Вона є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст.7 Загальної декларації прав людини та ч.1 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

У ч.2 ст.539 КПК України надано визначення підсудності місцевому суду кожного окремого питання, пов`язаного із виконанням вироку.

Із системного аналізу положень КПК України та практики Верховного Суду вбачається, що скарга, заява чи клопотання повертається, якщо вона не підлягає розгляду в суді, до якого вона подана. Якщо ці обставини буде встановлено після призначення судового засідання, то суд постановляє ухвалу про закриття відповідного судового провадження, як помилково відкритого.

Тому з огляду на викладене вище, приписи розділу VIII КПК України "Виконання судових рішень", які встановлюють вимоги щодо подачі клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, та враховуючи, що у випадку недотримання суб`єктом звернення правил територіальної підсудності, визначеної у ст.539 КПК України, суд не здійснює розгляд по суті клопотання (подання), то, встановивши, що клопотання (подання) є не підсудним, суд повинен постановити рішення про повернення відповідного клопотання, що забезпечить право суб`єкта звернення на доступ до правосуддя до належного суду (Аналогічні роз`яснення надано Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у ході аналізу деяких питань, які вирішуються судом під час виконання вироків від 01 квітня 2017 року).

З матеріалів справи вбачається, що засуджений ОСОБА_7 подав до Білопільського районного суду Сумської області заяву, в якій просив: 1) застосувати до нього положення ч.5 ст.80 КК України та звільнити його від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку; 2) замінити йому покарання у вигляді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк (а.п.1-6).

14 лютого 2023 року суд першої інстанції відмовив у задоволенні зазначеного вище клопотання засудженого.

Місцевий суд послався на відсутність підстав для звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. Разом з тим, розгляд клопотання засудженого про заміну йому покарання у вигляді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк по суті шляхом перевірки доводів клопотання не здійснювався судом першої інстанції, а постановлене рішення мотивоване саме тим, що клопотання в цій частині було подано з порушенням правил підсудності та не підлягає розгляду Білопільським районним судом Сумської області.

Таким чином, у порушення наведених вище норм закону місцевий суд дійшов взаємовиключних і суперечливих висновків, постановив ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про заміну ОСОБА_7 покарання у вигляді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк, констатувавши підстави для її повернення, чим допустив істотне порушення вимог КПК України, оскільки судове рішення про відмову в задоволенні клопотання суд має право постановити лише за результатами розгляду такого клопотання по суті, який у даному випадку в частині клопотання про заміну покарання у вигляді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк проведений не був.

Оскаржуване судове рішення за своїм змістом не відповідає і принципу забезпечення права засудженого на доступ до правосуддя до належного суду із вказаним вище клопотанням, оскільки суд першої інстанції вже постановив судове рішення по суті щодо цього клопотання, але без перевірки його доводів. При цьому, кримінальне процесуальне та кримінально-виконавче законодавство встановлює часові обмеження щодо права на звернення з аналогічним клопотанням у разі відмови у його задоволенні. Так, відповідно до ч.7 ст.539 КПК України, ч.7 ст.154 КВК України в разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, а також щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.

Допущені місцевим судом порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, оскільки перешкодили постановити законне та обґрунтоване судове рішення.

З урахуванням характеру істотних порушень вимог КПК України, які є безумовною підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, оцінка іншим доводам апелянтів, які є взаємопов`язаними між собою, не надається та, окрім того, вона можлива лише після усунення вказаних вище порушень.

За таких обставин, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, під час якого необхідно врахувати зазначене вище, перевірити доводи апелянтів, провести розгляд провадження відповідно до вимог КПК України, за наслідком чого ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення, належним чином умотивуваши свої висновки.

Отже, апеляційна скарга та апеляційна скарга з доповненнями, в яких порушувалось питання про скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_7 із доповненнями задовольнити.

Ухвалу Білопільського районного суду Сумської області від 14 лютого 2023 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4