Провадження № 1-кс/554/1408/2024
У Х В А Л А

31 січня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову прокурора Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_3 від 17 січня 2024 року про часткову відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0001175 від 14 грудня 2023 року,

в с т а н о в и в:

До провадження слідчого судді надійшла вищезазначена скарга, в якій адвокат ОСОБА_4 , діючи в інтересах ОСОБА_5 , просить зобов`язати процесуального керівника/орган досудового розслідування: здійснити тимчасовий доступ до банківського рахунку власників двох магазинів (назви невідомі), що розташовані на території с. Шевченкове Решетилівського району з метою отримання інформації про дати та час купівлі продуктів харчування, напоїв та іншого за кошти ОСОБА_6 та за кошти ОСОБА_5 ; відповідно до п. п. 8, 9 і 10 ч. 1 ст. 42 КПК України проводити допит свідків за обов`язкової участі підозрюваного та адвоката ОСОБА_4 , як його захисника, і про дату та час слідчих дій повідомляти завчасно.

В обґрунтування поданої скарги зазначив, що 14 січня 2024 року він звернувся до процесуального керівника в кримінальному провадженні № 0001175 від 14 грудня 2023 року з клопотанням, в якому просив, у тому числі, провести вищезазначені слідчі дії. 17 січня 2024 року отримав лист, в якому зазначалося, що клопотання задоволено частково і до нього була додана відповідна постанова прокурора від 17 січня 2024 року. Зазначену відмову прокурора в задоволенні його клопотання вважав необґрунтованою й такою, що істотно порушує права підозрюваного ОСОБА_5 . Зокрема, вказав, що суть пред`явленої останньому підозри полягає в тому, що ОСОБА_5 відкрито викрав кредитну картку потерпілого та розпорядився нею на власний розсуд, а отже, на переконання захисника, здійснення тимчасового доступу до банківських рахунків власників магазинів (назви невідомі), що розташовані на території с. Шевченкове Решетилівського району з метою отримання інформації про дати та час купівлі продуктів харчування, напоїв та іншого за кошти ОСОБА_6 та за кошти ОСОБА_5 сприятиме встановленню наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження. Вказаний тимчасовий доступ може надати відомості того, що протягом тривалого часу (2022 - 2023 років) останній здійснював купівлю товарів у магазинах с. Шевченкове як за власні кошти, так і за кошти потерпілого і для потерпілого. В частині, що стосується відмови прокурором у задоволенні його клопотання про проведення допиту працівників магазинів с. Шевченкове Решетилівської ТГ Полтавського району Полтавської області за участі підозрюваного та його, як захисника останнього, вказав, що така згідно норм КПК України є процесуальною дією, у проведенні якої сторона захисту має право брати участь, в зв`язку з чим вважав, що відмовляючи в задоволенні його клопотання в цій частині, прокурор знехтувала Конституційними правами ОСОБА_5 на свободу, недоторканість та презумпцію невинуватості. Мотивуючи зазначену скаргу вказав, що під час допиту продавців магазинів с. Шевченкове Решетилівської ТГ Полтавського району Полтавської області можуть бути отримані важливі фактичні дані та докази, які можуть бути використані для доведення невинуватості ОСОБА_5 . Разом з тим, оскаржувана постанова порушує право підозрюваного на перехресний допит.

В судове засідання адвокат ОСОБА_4 не з`явився, надіслав до суду клопотання, в якому просив проводити судовий розгляд зазначеного клопотання без сторони захисту. Заявлені вимоги підтримав.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення вимог скарги з мотивів, вважаючи її не обґрунтованою та невмотивованою. Зазначила, що проведення запропонованих адвокатом слідчих (розшукових) та процесуальних дій є недоцільним в межах кримінального провадження, в зв`язку з чим в цій частині в задоволенні відповідного його клопотання й було відмовлено. Оскаржувану постанову вважала в повній мірі вмотивованою, в зв`язку з чим просила відмовити в задоволенні скарги.

Для повного та об`єктивного розгляду скарги надала в розпорядження слідчого судді матеріали кримінального провадження № 0001175 від 14 грудня 2023 рокуза ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, а також матеріали кримінального провадження № 0001175 від 14 грудня 2023 року, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до жодного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст. ст. 22 і 26 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено право особи, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представника, законного представника чи захисника під час досудового розслідування оскаржити рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Під час розгляду скарги про відмову слідчого у проведенні слідчих (розшукових) дій, слідчий суддя, враховуючи завдання кримінального провадження, має встановити, чи була така відмова обґрунтованою та належним чином вмотивованою, і чи в результаті її прийняття не були порушені права сторони захисту. Крім цього, оцінці підлягає і саме клопотання учасника кримінального провадження на предмет його обґрунтованості та доцільності.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001175 від 14 грудня 2023 рокуза ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України, процесуальне керівництво в якому здійснюється Решетилівською окружною прокуратурою.

14 січня 2024 року адвокат ОСОБА_4 , діючи в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , звернувся до процесуального керівника в зазначеному кримінальному провадженні із клопотанням про проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, в якому просив, в тому числі здійснити тимчасовий доступ до банківського рахунку власників двох магазинів (назви невідомі), що розташовані на території с. Шевченкове Решетилівського району з метою отримання інформації про дати та час купівлі продуктів харчування, напоїв та іншого за кошти ОСОБА_6 та за кошти ОСОБА_5 , а також відповідно до п. п. 8, 9 і 10 ч. 1 ст. 42 КПК України проводити допит свідків за обов`язкової участі підозрюваного та його, як захисника останнього.

За результатом розгляду клопотання 17 січня 2024 року постановою прокурора Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_3 в цій частині в його задоволенні було відмовлено. В обґрунтування оскаржуваної постанови прокурор зазначила, що здійснення тимчасового доступу до банківського рахунку власників магазинів у с. Шевченкове Решетилівської ТГ Полтавського району Полтавської області та отримання інформації про дати та час купівлі продуктів харчування, напоїв тощо ОСОБА_5 за кошти ОСОБА_6 та за власні кошти у вказаний спосіб не встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню відповідно до статті 91 КПК України. В частині вимог заявленого клопотання щодо проведення допиту свідків за обов`язкової участі підозрюваного та заявника вказала, що кримінальним процесуальним кодексом України не встановлено обов`язкової участі захисника під час проведення слідчих дій, до участі в яких не залучається підозрюваний, оскільки проведення таких слідчих дій не порушує прав останнього.

З системного аналізу положень ст. ст. 9 і 223 КПК України слідує, що необхідність проведення слідчих дій визначається саме прокурором або слідчим.

Наведене свідчить про право виключно прокурора або слідчого з огляду на результативність слідчої дії визначати необхідність її проведення в той чи інший час досудового розслідування. Поряд із цим, у разі звернення з клопотанням про проведення таких слідчих (розшукових) та процесуальних дій сторони кримінального провадження, потреба у проведенні таких слідчих дій визначається слідчим або прокурором в кожному конкретному випадку з огляду на можливість досягнення мети, задля якої проводиться зазначена слідча дія.

Вказане зводиться до того, щовирішення питання щодо необхідності проведення слідчих (розшукових) дій та визначення переліку конкретних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, які необхідно і можливо вчинити для забезпечення повного та об`єктивного розслідування кримінального провадження, в тому числі, за ініціативи сторони кримінального провадження, є дискреційними повноваженнями прокурора, слідчого.

Так, відповідно до ч. ч. 1 і 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Разом з тим, згідно положень ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Тобто, порушення процесуальної самостійності слідчого та прокурора за змістом наведених норм КПК України не допускається.

В свою чергу, до повноважень слідчого судді належить виключно здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Слідчий суддя не може перебирати на себе функцію слідчих органів та надавати вказівки або рішення щодо необхідності проведення тих чи інших слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні, так як в такому випадку суд бере на себе функцію обвинувачення, що відповідно до норм КПК України неприпустимо.

Відповідно до ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови.

Постанова про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій є процесуальним рішенням слідчого та повинна відповідати вимогам, визначеним частиною 5 статті 110 КПК України.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що стороною захисту не доведено доцільності проведення слідчих та процесуальних дій, які остання ініціює в поданому клопотанні, і відмова в його задоволенні є сповна прокурором мотивованою. Отже, зазначена постанова від 17 січня 2024 року в повній мірі відповідає вимогам статті 110 КПК України, містить мовити відмови в задоволенні вимог клопотання адвоката ОСОБА_4 та їх обґрунтування.

Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути: про скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію або відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що прокурором Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_3 дотримано принципу законності та обов`язку всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, зміст процесуального рішення останньої відповідає вимогам статті 110 КПК України, постанова є вмотивованою та обґрунтованою, в ній викладено мотиви та об`єктивно аргументовано підстави відмови в задоволенні клопотання адвоката, які стороною захисту спростовано не було, а тому слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 220, 223, 303, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову прокурора Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_3 від 17 січня 2024 року про часткову відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0001175 від 14 грудня 2023 року, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 02 лютого 2024 року об 11 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1