ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2231/23 Справа № 235/466/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі

судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

адвоката (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30 серпня 2023 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000154 від 13 березня 2023 року за ч. 2 ст. 203-2 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30 серпня 2023 року задоволено клопотання прокурора про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000154 від 13 березня 2023 року за ч. 2 ст. 203-2 КК України.

Накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку житла за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного мешкання ОСОБА_9 , а саме: монітор «SAMSUNG 943N» S/N MY19HMAU838006W, монітор «SAMSUNG 720N» S/N MJ17H9FP663087A, системний блок FUJITU s/n YKJUO65090, системний блок DELL s/n BJYDM4J, системний блок DELL s/n 17A91 9QSL5J, 3 мережевих кабеля, 1 кабель для монітору, оптична мишка PSM-70B, 2 клавіатури VINGA, грошові кошти в сумі 414440 (чотириста чотирнадцять тисяч чотириста сорок) гривень, 22660 (двадцять дві тисячі шістсот шістдесят) доларів США, 750 (сімсот п`ятдесят) Євро

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що майно вилучене за місцем проживання ОСОБА_9 , є речовими доказами, а отже існують достатні підстави вважати, що воно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та існує потреба в забезпеченні їх збереження, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора в частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 22 600 доларів США, 750 євро, та 256 868 грн. відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що вказані грошові кошти належать особисто ОСОБА_8 , частина з них отримана останнім у борг, а частину привезла жінка. На даний час його родина позбавлена грошових коштів для існування, під час проведення обшуку останній був присутній, при цьому чітко вказував про наявність грошових коштів, належність останніх саме йому та їх походження.

Вважає, що дані грошові кошти не містять слідів кримінального правопорушення та не містять ніяких відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час здійснення кримінального провадження.

Зазначає, що вказані грошові кошти є особистим накопиченням, мають законне походження та зберігались за місцем проживання, не містять слідів вчинення злочину.

Заслухавши суддю-доповідача; представника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 , який апеляційну скаргу підтримав, на її задоволенні наполягав з викладених у ній підстав; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання не підлягає задоволенню.

З огляду на те, що апелянтом оспорюється накладання арешту тільки на грошові кошти, колегія суддів з урахування обмежень, встановлених ст. 404 КПК України, не вважає за доцільне вдаватися до детального обговорення обгрунтованості накладання арешту на решту речей, щодо яких було прийняте таке рішення оскаржуваною ухвалою слідчого судді.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги по суті порушеного питання, колегія суддів зважає на те, що відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З наданих матеріалів вбачається, що в провадженні СУГУНП в Донецькій області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000154 від 13 березня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб, діючи за попередньою змовою, займається незаконною діяльністю у сфері організації та проведення азартних ігор без ліцензії на вказаний вид діяльності на території Донецької області, до вчинення вказаної злочинної діяльності можуть бути причетні ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Згідно із протоколом обшуку від 23.08.2023 року, на підставі ухвали слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09.08.2023 року було проведено обшук житла за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного мешкання ОСОБА_9 , у межах якого було встановлено та вилучено майно, а саме: монітор «SAMSUNG 943N» S/N MY19HMAU838006W, монітор «SAMSUNG 720N» S/N MJ17H9FP663087A, системний блок FUJITU s/n YKJUO65090, системний блок DELL s/n BJYDM4J, системний блок DELL s/n 17A91 9QSL5J, 3 мережевих кабеля, 1 кабель для монітору, оптична мишка PSM-70B, 2 клавіатури VINGA, грошові кошти в сумі 414440 (чотириста чотирнадцять тисяч чотириста сорок) гривень, 22660 (двадцять дві тисячі шістсот шістдесят) доларів США, 750 (сімсот п`ятдесят) Євро.

Постановою старшого слідчого від 24.08.2023 року вказані грошові кошти та інше майно і речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

На думку колегії суддів, під час постановлення оскаржуваного рішення слідчий суддя мав достатні відомості про те, що вилучене під час обшуку майно було виявлене за місцем проживання ОСОБА_9 , а отже є підстави грунтовно припускати, що воно безпосередньо перебувало у володінні ОСОБА_9 та могло бути використане під час здійснення останнім незаконної діяльності в сфері азартних ігор чи набуте внаслідок такої діяльності, а отже вказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України та є речовими доказами у кримінальному провадженні. Слідчий суддя надав цим обставинам належну оцінку і прийняв законне та обгрунтоване рішення про його арешт у такому статусі.

Доводи апелянта про те, що в даному випадку відсутні підстави для накладення арешту на грошові кошти в сумі 22 600 доларів США, 750 євро, та 256 868 грн. оскільки джерело їх походження було підтверджене, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки ці доводи підтверджуються лише ксерокопією розписки, написаної самим ОСОБА_8 , та ксерокопіями ніким не завірених та не підписаних документів іноземного походження. Таким чином, належність цих коштів ОСОБА_8 на даний час не може вважатися підтвердженою поза розумним сумнівом, а його доводи підлягають перевірці у межах досудового розслідування.

Колегія суддів вважає за необхідне додатково зазначити, що вказані готівкові грошові кошти були виявлені за місцем проживання особи, що є фігурантом кримінального провадження, в якому досудове розслідування здійснюється щодо вчинення корисливого злочину, пов`язаного із обігом готівкових грошових коштів у межах організації та проведення незаконних азартних ігор, а тому є підстави ґрунтовно припускати, що вилучені під час обшуку грошові кошти мають відношення до події злочину, зокрема можуть бути предметом його вчинення та/або бути отриманими злочинним шляхом, а тому доводи апелянта в цій частині є необгрунтованими.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів приходить до висновку про те, що слідчий суддя обґрунтовано, з дотриманням вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, у зв`язку із чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30 серпня 2023 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000154 від 13 березня 2023 року за ч. 2 ст. 203-2 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4