Справа № 526/1763/23
Провадження № 1-кп/538/235/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2023 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань кримінальну справу по матеріалах кримінального провадження 0000094 від 06.12.2022 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Середина-Буда Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта повна загальна середня, не одруженого, не працюючого, судимий:

24 травня 2023 р. вироком Гадяцького районного суду Полтавської області за ч.2 ст.125, ч.1 ст.126, ч.1 ст.162, ч.1 ст.125, ч.1 ст.190, ч.2 ст.121, ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

в с т а н о в и в:

03.12.2022 приблизно о 17-00 год. ОСОБА_5 перебував в будинку за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час до його будинку прийшли його знайомі, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , які за зовнішніми ознаками перебували в стані алкогольного сп`яніння. Перебуваючи в будинку, між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 завдав ОСОБА_5 близько вісімнадцяти ударів дерев`яною палицею по голові, ребрах, тулубу та ногам. Згідно висновку експерта №13 від 11.01.2023 у ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 6,7,8 ребер ліворуч, забиття грудної клітини, множинних гематом тулуба, забитої рани надбрівної дуги праворуч. Характер встановлених ушкоджень свідчить про те, що вони могли утворитися в результаті ударно-ковзаючої дії тупого (тупих) предмету (предметів), характерні особливості травмуючої поверхні якого (яких) в ушкодженнях не відобразилися. Враховуючи локалізацію, характерні особливості, можливо припустити, що встановлені тілесні ушкодження могли утворитись внаслідок чисельних ударів дерев`яною палицею. Виявлені тілесні ушкодження могли утворитися 05.12.2022. Тілесні ушкодження у вигляді забиття грудної клітини, закритих переломів 6,7,8 ребер ліворуч та множинних гематом тулуба по ступеню тяжкості кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості, так як відсутня небезпека для життя в момент спричинення та наявний тривалий розлад здоров`я (понад 3 тижні) (п.п.2.2, 2.2.1а,в, 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України «Про розвиток га вдосконалення судово- медичної служби України» від 17.01.1995р.).Тілесне ушкодження у вигляді забитої рани надбрівної дуги по ступеню тяжкості кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, так як термін для загоєння /одужання/ необхідний більше 6, але менше 21 доби (згідно п.п.2.3.1а, 2.3.2а, 2.3.3. «Правил...»).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю.

Обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що в грудні 2022 р, точної дати не пам`ятає, він був вдома у ОСОБА_5 , там були ще ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Всі разом вживали алкоголь, вжили близько 1 літра горілки. Потім між ним та ОСОБА_5 виник конфлікт, під час якого він взяв ніжку від розібраного стільця та 18 разів наніс удари по тілу ОСОБА_5 . Що було після цього точно не пам`ятає, нібито ОСОБА_8 та ОСОБА_9 намагалися його зупинити.

Обвинувачений не заперечує правильність кваліфікації дій органами досудового розслідування.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті в межах висунутого звинувачення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин в межах висунутого звинувачення із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмеживши дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

Таким чином, аналізуючи викладене суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, а саме умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання".

Так, суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином, та наступні дані про особу винного.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 характеризується за місцем проживання задовільно, на обліку у лікаря психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення. Крім того, сприяв здійсненню досудового розслідування, що підтверджено стороною обвинувачення.

На підставі ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Зазначена в обвинувальному акті обставина, що обтяжує покарання, як рецидив злочинів не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, так як до вчинення правопорушення 03.12.2023 та винесення вироку Гадяцьким районним судом Полтавської області 24.05.2023 він вважався несудимим в силу ст. 89 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи активне сприяння обвинуваченим розкриттю кримінального правопорушеня, враховуючи що ОСОБА_4 характеризується задовільно те, що на обліку у лікаря-психіатра та лікаря - нарколога він не перебуває, не працює, тобто враховуючи наведені вище дані про особу обвинуваченого, та наявність пом`якшуючих покарання обставини, принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі строком 1 рік.

Крім того, покарання ОСОБА_4 слід призначити з врахуванням ч. 4 ст. 70 КК України, відповідно до якої за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

ОСОБА_4 за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Гадяцького районного суду Полтавської області 24.05.2023р остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.

Саме таке покарання буде співмірним діянню і характеристиці особи.

Речові докази, процесуальні витрати відсутні, цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 394 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Гадяцького районного суду Полтавської області 24.05.2023 остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_4 строк, відбутий за вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 24.05.2023, а саме з 4 січня 2023р.

На вирок може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням обмежень передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, а обвинуваченому з моменту отримання вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення направити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Лохвицького

районного суду ОСОБА_1