Справа № 727/4538/21
Провадження № 1-м/727/1/24
У Х В А Л А

19 лютого 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника Західного Міжрегіонального управління юстиції ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці справу за клопотанням Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Азейбаржанської Республіки від 11.06.2019 року у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, засудженого 11.06.2019 року вироком Ленкоранського суду Азербайджанської Республіки за ст. 206.3.2, ст. 234.4.1, 234.4.3 КК Азербайджанської Республіки до 16 (шістнадцяти) років позбавлення волі, -

встановив:

До Шевченківського районного суду м. Чернівці надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду від 11.06.2019 року ухваленого Ленкоранським судом Азербайджанської Республіки відносно засудженого за ст. 206.3.2, ст. 234.4.1, 234.4.3 КК Азербайджанської Республіки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України до 16 (шістнадцяти) років позбавлення волі у відповідність до законодавства України та вирішення питання про процесуальні витрати. Доводи викладені в клопотанні мотивовані тим, що 23 квітня 2021 року, Наказом Міністерства юстиції України за №1480/5 було прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком суду Азербайджанської Республіки від 11.06.2019 року у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 606 КПК України, ст.3 Конвенції про передачу осіб, засуджених до позбавлення волі, для подальшого відбування покарання, пунктів 7, 8, 12 Розділу ХІІ Інструкції про порядок здійснення міжнародного співробітництва з питань взаємної правової допомоги, видачі правопорушників (екстрадиції), передачі (прийняття) засуджених осіб, виконання вироків та інших питань міжнародного судового співробітництва у кримінальному провадженні під час судового провадження, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 19.08.2019 року № 2599/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.08.2019 року за № 956/33927, та на підставі запиту Міністерства юстиції Азейбаржанської Республіки від 23.11.2020 року № 14/20-10417. Просили, заявлені вимоги за поданням Міністерства юстиції України задовольнити, визначити за Кримінальним кодексом України правову кваліфікацію діянь, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнаний винним вироком Ленкоранського суду по тяжким злочинам від 11.06.2019 року, визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_4 на підставі вироку Ленкоранського суду по тяжким злочинам від 11.06.2019, зазначивши про початок строку відбування покарання та вирішити питання про виконання вироку Ленкоранського суду по тяжким злочинам від 11.06.2019 в частині стягнення з ОСОБА_4 вартості проведеної по справі експертизи.

В судовому засіданні, представника Західного Міжрегіонального Управління Юстиції ОСОБА_6 у наданих суду поясненнях підтвердила обставини, викладені в клопотанні, та просила привести вирок від 11.06.2019 року ухвалений Ленкоранським судом Азербайджанської Республіки відносно засудженого за ст. 206.3.2, ст. 234.4.1, 234.4.3 КК Азербайджанської Республіки до 16 (шістнадцяти) років позбавлення волі - ОСОБА_4 у відповідність до законодавства України. Також, при приведенні вироку до чинного закону України, просила вирішити і питання про стягнення з засудженого процесуальних витрат.

Засуджений ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_5 , що діє в його інтересах просили привести у відповідність вирок Ленкоранського суду Азербайджанської Республіки та призначити мінімальне покарання до відбуття, передбачене Кримінальним Кодексом України.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Ленкоранського суду Азербайджанської Республіки від 11.06.2019 року. Просив привести вирок від 11.06.2019 року Ленкоранського суду Азербайджанської Республіки відносно громадянина України ОСОБА_4 у відповідності до КК України в наступному порядку: ст. 206.3.2. КК Азербайджанської Республіки, що відповідає ч. 2 ст. 305 КК України 6 (шість) років позбавлення волі; ст. ст. 234.4.1., 234.4.3 КК Азербайджанської Республіки, що відповідає ч. 2 ст. 307 КК України 10 (десять) років позбавлення волі та остаточно до відбування покарання визначити 10 (десять) років позбавлення волі. Що стосується питання приведення Ленкоранського суду Азербайджанської Республіки від 11.06.2019 року відносно громадянина України ОСОБА_4 в частині стягнення витрат на залучення експерта, прокурор просив стягнути з засудженого процесуальні витрати на залучення експерта по курсу Національного Банку України, на день винесення ухвали, а саме в сумі 1637,11 грн. в дохід Азербайджанської Республіки. Строк відбування покарання при приведенні вказаного вироку до законодавства України необхідно рахувати з 20 лютого 2019 року.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку іноземного суду, винесеного відносно громадянина України ОСОБА_4 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що громадянина України ОСОБА_4 було засуджено 11.06.2019 року вироком Ленкоранського суду Азербайджанської Республіки до покарання у вигляді 16 років позбавлення волі за статтями КК Азербайджанської Республіки, а саме ст. 206.3.2 (контрабанда наркотичного засобу, вчинена групою осіб за попередньою змовою), ст. 234.4.1, 234.4.3 (незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу, групою осіб за попередньою змовою, у великому розмірі, з метою збуту), та стягненням з засудженого 73 маната 25 коп витрат по проведеній експертизі, які згідно даних Міністерства юстиції Азербайджанської Республіки ОСОБА_4 не сплачено (а.с. 8-20).

ОСОБА_4 є громадянином України, що підтверджено листом ДМС України від 15.04.2021 року № 6.5-3836/21 (а.с.27). На даний час, відбуває покарання в пенітенціарній службі Міністерства юстиції Азербайджанської Республіки в установі відбування покарань № 6; кінець відбуття строку покарання 20.02.2035р. (копія матеріалів з особової справи № 7938).

ОСОБА_4 висловив бажання бути переведеним в Україну, за відповідною заявою. Рішенням судової колегії по кримінальним справам Ширванського апеляційного суду Азербайджанської Республіки від 21 серпня 2019 року відмовлено в задоволенні апеляційної скарги, поданої ОСОБА_5 на вирок Ленкоранського суду Азербайджанської Республіки від 11 червня 2019 за № 1(099)-230/2019., вирок залишено без змін. Вказаний вирок суду набрав законної сили 24 вересня 2019 р. (а.с. 28-56).

Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 , що вбачається з дослідженої копії паспорта громадянина України (а.с. 21-26).

Таким чином, на розгляд суду надані всі необхідні документи згідно з ст.6 Конвенції про передачу засуджених від 21.03.1983 та ч.2 ст. 610 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватись вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Законом України «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 рік» № 337/95-ВР від 22 вересня 1995 року, Україна приєдналась до цієї Конвенції, чим прийняла на себе зобов`язання по виконанню умов Конвенції.

Статтею 3 Європейської конвенції «Про передачу засуджених осіб» від 11 березня 1983 року та ч. 1 ст. 606 Кримінального процесуального кодексу України, визначаються наступні умови передачі засуджених іноземним судом осіб для відбування покарання в Україні: 1) якщо ця особа є громадянином держави виконання вироку; 2) якщо вирок набрав законної сили; 3) якщо на час отримання запиту про передачу засуджений має відбувати покарання упродовж якнайменш шести місяців або якщо йому ухвалено вирок до ув`язнення на невизначений строк; 4) якщо на передачу згоден засуджений або з урахуванням його віку або фізичного чи психічного стану на це згоден законний представник засудженого; 5) якщо кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином згідно із законодавством держави виконання вироку або було б злочином у разі вчинення на її території, за вчинення якого може бути призначено покарання у виді позбавлення волі; 6) якщо відшкодовано майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, а в разі наявності - також процесуальні витрати; 7) якщо держава ухвалення вироку і держава виконання вироку згодні на передачу засудженого.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 609 КПК України Міністерство юстиції України в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.

Згідно з ч.1 ст. 610 КПК України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, відповідно до ч. 3 ст. 609 цього Кодексу, розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України протягом одного місяця з моменту його надходження.

На підставі вищенаведених доказів, з`ясованих в судовому засіданні обставин, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 є громадянином України, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Вирок відносно громадянина України ОСОБА_4 . Ленкоранського суду Азербайджанської Республіки від 11.06.2019 року набрав законної сили, тобто є остаточним. Згідно п. «с» ч. 1 ст. 3 Європейської Конвенції «Про передачу засуджених осіб» від 11 березня 1983 року та п.3 ч.1 ст. 606 КПК України, ОСОБА_4 , як громадянин України засуджений іноземним судом наполягає на передачі його для відбування покарання на території України.

Згідно з ч.3 ст.610 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, яким передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку іноземної держави.

Судом встановлено, що відповідальність за злочини, вчинені громадянином України на території Азербайджанської Республіки, також передбачена Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ст. 3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції Українита загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим Кодексом. Застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією заборонено.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 КК України виконання в Україні вироку іноземного суду чи міжнародної судової установи можливо, якщо діяння, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, згідно з цим Кодексом визнається кримінальним правопорушенням або було б кримінальним правопорушенням у разі його вчинення на території України.

Суд, як це визначено у ч.3 ст.603 КПК України, не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави, та не вирішує питання щодо винуватості особи.

Як вбачається з вироку суду Ленкоранського суду Азербайджанської Республіки від 11.06.2019 року ОСОБА_4 визнано винним в злочинних діяннях, передбачених ст. ст. 206.3.2, 234.4.1 і 234.4.3 КК Азербайджанської Республіки.

Відповідно до ст. 66.3 КК Азербайджанської Республіки за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 16 (шістнадцять) років позбавлення волі.

Згідно з ч.4 ст.610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:

1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;

2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексуУкраїни за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Дії, передбачені ст.ст. 206.3.2 КК Азербайджанської Республіки відповідають діям, передбаченим ч. 2 ст. 305 КК України, санкція статті якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до десяти років з конфіскацією майна.

Дії, передбачені ст. ст. 234.4.1, 234.4.3КК Азербайджанської Республіки відповідають діям, передбаченим ч. 2 ст. 307 КК України, санкція статті якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на 16 років призначено відповідно до вироку Ленкоранського суду Азербайджанської Республіки від 11.06.2019 року з урахуванням положень ст. 66.3 КК Азербайджанської Республіки (за сукупністю злочинів шляхом часткового складання).

Вказаний принцип призначення покарання відповідає ч. 1 ст. 70 КК України. Крім того, у відповідності до положень ч.1 ст.70 КК України, суд вважає за необхідне при визначенні остаточного покарання, яке необхідно відбувати засудженому ОСОБА_4 , застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, а не принцип часткового складання призначених покарань, який був застосований до нього за вироком іноземної держави, що приводиться у відповідність до законодавства України.

Як передбачено ч.1, 2 ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 52 КК України позбавлення волі на певний строк віднесено до основних покарань, а конфіскація майна до додаткових.

Також, необхідно зауважити, що законодавство України за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст. 305 КК України та ч.2 ст. 307 КК України передбачає таке додаткове покарання, як конфіскація майна засудженого.

Проте, ст. 11 Конвенції заборонено посилювати кримінальне покарання засудженій особі державою виконання вироку.

За таких підстав, при приведенні вироку у відповідність до законодавства України до ОСОБА_4 не може бути застосований такий вид додаткового покарання, як конфіскація майна засудженого, оскільки вироком Ленкоранського суду Азербайджанської Республіки від 11.06.2019 р. відносно ОСОБА_4 не застосовувалося. Тому остаточно необхідно визначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі, без конфіскації майна.

Визначення під час судового розгляду виду установи виконання покарань, в якій засудженому належить відбувати покарання, діючим законодавством України не передбачено. Передача засуджених для відбування покарання з однієї держави в іншу регулюється Конвенцією про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 цієї Конвенції компетентні органи держави виконання вироку продовжують виконання вироку одразу або на основі судової чи адміністративної постанови згідно з положеннями ст. 10 Конвенції, яка передбачає у разі продовження виконання вироку держава виконання вироку дотримується характеру і тривалості покарання, призначеного державою винесення вироку.

Також, відповідно до положень п. «с» ч.1 ст.11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 року, компетентний орган повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі, в зв`язку з чим ОСОБА_4 строк покарання рахувати з 20.02.2019 року, не визначати виду кримінально-виконавчої установи, в якій належить відбувати покарання засудженому, оскільки діючим законодавством України не передбачено визначення судом виду такої установи.

На підставі вищевикладеного, дотримуючись визначених ст.3 Конвенції про передачу засуджених осіб умов передачі ОСОБА_4 для відбування покарання до України, судом встановлено, що відбування ним покарання у країні його громадянства відповідає вимогам ст.10 Конвенції, оскільки за своїм характером та тривалістю покарання не буде більш суворим, ніж міра покарання, призначена в державі винесення вироку, і не перевищуватиме максимальних строків позбавлення волі, передбачених законодавством України.

Таким чином, судом співвіднесено призначене покарання з покаранням, передбаченим законодавством України за вчинення аналогічних злочинів, що прямо відповідає Конвенції.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_4 необхідно обчислювати з 20.02.2019 р. (відповідно до даних вироку суду та матеріалів особової справи засудженого), зарахувавши у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для приведення вироку у відповідність з кримінальним законодавством України.

Згідно з ч.6 ст.610 КПК України при розгляді питання про виконання покарання суд може одночасно вирішити питання про виконання вироку суду іноземної держави в частині цивільного позову і процесуальних витрат у разі наявності відповідного клопотання.

Тому, враховуючи те, що вартість призначених судом процесуальних витрат на залучення експерта ОСОБА_4 не сплачена, вважає за необхідне задовольнити вимогу про стягнення з ОСОБА_4 вартості проведеної експертизи у розмірі 73 манат 25 коп. на користь Азербайджанської Республіки, по курсу валют Національного Банку України, станом на день винесення ухвали. Згідно з інформацією вказаною на сайті Національного банку України, станом на 19.02.2024р, курс Азербайджанського маната до української гривні становив 1 манат Азербайджанської Республіки дорівнює 22,3496 грн., а отже 73 маната 25 коп. складає - 1637 грн. 11 коп.

Керуючись ст. 3, 9, 10, 11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, ст. 369-372, 602, 606-610 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Ленкоранського суду Азербайджанської Республіки від 11.06.2019 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України у відповідність із законодавством України - задовольнити.

Вирок Ленкоранського суду Азербайджанської Республіки від 11.06.2019 року, що набрав законної сили 21.08.2019 року на підставі Рішення судової колегії по кримінальним справам Ширванського Апеляційного Суду Азербайджанської Республіки відносно засудженого за ст. 206.3.2, ст. 234.4.1, 234.4.3 КК Азербайджанської Республіки до 16 (шістнадцяти) років позбавлення волі привести у відповідність до чинного законодавства України, а саме, - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України вважати засудженим:

за ч. 2 ст. 305 КК України до 6 (шести) років позбавлення волі;

за ч.2 ст. 307 КК України до 10 (десяти) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, остаточно засудженим до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років.

Зарахувати у строк покарання ОСОБА_4 весь період, протягом якого він був позбавлений волі, початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з 20.02.2019 року.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати в дохід Азербайджанської Республіки на залучення експерта по проведеній судовій експертизі у розмірі 1637 ( одна тисяча шістсот тридцять сім ) грн. 11 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Повний текст ухвали буде проголошений 21 лютого 2024 року о 11.00 год. в приміщенні Шевченківського районного суду м. Чернівці ( м. Чернівці, вул. Кафедральна 4 ).

Суддя: