Справа № 341/529/18
Провадження № 11-кп/4808/428/23
Категорія ч.2 ст.364-1К України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач Шигірт
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Галицького районного суду від 10 липня 2023 року, якою закрито кримінальне провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364-1; ч.2 ст.197-1; ч.2 ст.382 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, -

в с т а н о в и в :

Захисник ОСОБА_8 звернувся до Галицького районного суду з клопотанням про закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вказаними правопорушеннями.

Ухвалою Галицького районного суду від 10 липня 2023 року задоволено клопотання захисника.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду прокурор вважає її незаконною, з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні триваючих кримінальних правопорушень, які полягають у самовільному захопленні земельної ділянки, яка відноситься до особливо-цінних земель, та подальшого її використання до цього часу у господарських цілях, а також у невиконанні рішення Львівського апеляційного господарським суду від 19 серпня 2010 року та Вищого господарського суду України від 13 грудня 2010 року. Зазначені кримінальні правопорушення продовжують тривати, оскільки ОСОБА_9 не припинив свої незаконні дії, що підтверджено довідкою начальника Галицького відділу ДВС в Івано-Франківському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 26.05.2023 року.

При цьому суд не врахував, що строк давності щодо триваючих злочинів обчислюється з дня фактичного припинення кримінально караних дій або бездіяльності суб`єкта кримінального правопорушення.

Просить ухвалу Галицького районного суду від 10 липня 2023 року скасувати, а кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

20.09.23 року обвинувачений ОСОБА_7 подав заперечення на апеляційну скаргу, вважає її необґрунтованою.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор наполягав на задоволенні апеляційної скарги, а обвинувачений та його захисник просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що її слід задовольнити, виходячи із наступного.

Згідно ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Проте вказаних вимог кримінального процесуального закону судом першої інстанції дотримано не було.

Як встановлено апеляційним судом, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів невеликої тяжкості, середньої тяжкості та тяжкого злочину.

Відповідно до змісту ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули: п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості та десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Для правильного обчислення строків давності необхідно визначити дату початку перебігу строку давності, якою є момент вчинення злочину, а для триваючого - фактичного припинення злочинних дій.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що зазначені злочини не є триваючими та строки передбачені ст.49 КК України минули, оскільки злочини за ст.ст.364-1 ч.2 та 197-1 КК України вчинені в червні 2008 року, а злочин передбачений ст.382 ч.2 КК України 18 березня 2011 року.

Проте, апеляційний суд не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд у своїх рішеннях, при триваючому злочині особа вчиняє один раз певну дію та впродовж тривалого часу перебуває безперервно в злочинному стані. Для цього виду злочинів характерним є незбіг моменту закінчення складу злочину й моменту фактичного завершення протиправних дій.

Відповідно, завершення триваючого злочину це день його припинення за волею або всупереч волі винного, у тому числі викриття особи в скоєнні злочину.

Відповідно до обвинувального акту від 30 березня 2018 року відносно керівника ФГ «Корчева» ОСОБА_7 , він з червня 2008 року самовільно зайняв земельну ділянку де здійснює свою господарську діяльність та не виконує рішення суду ухвалені у 2010 році щодо її звільнення. При цьому, обвинувачення містить лише указівку на місяць та рік, коли обвинувачений почав вчиняти дії щодо незаконного зайняття земельної ділянки на якій в подальшому розмістив дерев`яні піднавіси, металобрухт та сміття утворене внаслідок діяльності, здійснив часткове огородження ділянки. Крім того, обвинувачення містить обставини, що ОСОБА_7 і подалі продовжує використовувати самовільно зайняту земельну ділянку у господарських цілях.

Такі обставини вказують на триваючий характер злочинів, а тому, їх завершенням є день їх припинення.

Строк давності це передбачений ст.49 КК певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення, що визначено в обвинувальному акті та встановлено судом, і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Враховуючи, що у даному кримінальному проваджені обвинувачення, яке викладене в обвинувальному акті, не містить визначення дати (припинення злочинних дій) закінчення триваючих злочинів, а судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення, суд першої інстанції мав рахувати строки давності з дня складання обвинувального акту 30 березня 2018 року.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов передчасних висновків, щодо спливу строків давності за всіма інкримінованими злочинами.

Крім того, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку (ст. 285 КПК).

Окрім наведеного, суд зобов`язаний переконатись, чи правильно розуміє обвинувачений наслідки звільнення його від кримінальної відповідальності, а саме, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК у зв?язку із закінченням строків давності не є реабілітуючою підставою.

Проте, під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 заявив, що не вчиняв жодного злочину, є законослухняним громадянином, а тому не визнає себе винуватим. Рішення суду виконав своєчасно в повному обсязі, проте на земельній ділянці залишились старі будівлі, які існували до нього.

При цьому, як було встановлено апеляційним судом, ОСОБА_7 погодився на закриття кримінального провадження не усвідомлюючи всіх можливих наслідків такого закриття, що вказує на неналежне роз?яснення судом першої інстанції права заперечувати проти закриття кримінального провадження.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Галицького районного суду від 10 липня 2023 року, якою закрито кримінальне провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1;ч.2ст.197-1; ч. 2 ст. 382 КК України, у зв`язку закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_3