1-24/2009
1-в/465/367/23
У Х В А Л А

судового засідання

06.10.2023 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника КНП ЛОР «ЛОКПЛ» (лікара-психіатра): ОСОБА_5

особи, стосовно якої розглядається заява: ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні в м.Львові заяву Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» на предмет продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом хворому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який скоїв суспіль-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.115 КК України,-

в с т а н о в и в:

заступник медичного директора з експертизи Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_7 та лікуючий лікар-психіатр ОСОБА_5 звернулися до суду із заявою про продовження застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заяви покликаються на те, що у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня з 31 жовтня 2019 року виконуються примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які були застосовані ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 24 вересня 2019 року.

На підставі ст. 19 Закону України "Про психіатричну допомогу", 09.08.2023р. гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був оглянутий комісією лікарів- психіатрів (Висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 167 від 09.08.2023р.), яка прийшла до висновку, що: « ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , страждає хронічним психічним розладом у формі параноїдна шизофренія з безперервно-прогредієнтним перебігом та вираженим емоційно-вольовим дефектом. У зв`язку з відсутністю значного стійкого покращення його психічного стану, повноцінної ремісії хронічного психічного захворювання, актуальними явищами дефіцитарних змін мислення, емоцій, волі та інтелекту на фоні тривалого ендогенного процесу, що за недостатнього зовнішнього контролю прийому ліків, враховуючи невирішені соціальні питання хворого, може швидко перерости в повноцінне загострення психічного захворювання з антисоціальними тенденціями, які несуть загрозу йому та оточенню. Отже, за своїм психічним станом ОСОБА_6 потребує подальшого застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпиталізації в психіатричному закладі із звичайним наглядом».

В судовому засіданні представник заявника лікар-психіатр ОСОБА_5 заяву підтримав з мотивів, зазначених у заяві, та зазначила, що хворий ОСОБА_6 потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Прокурор в судовому засіданні заяву підтримав.

Захисник в судовому засіданні щодо задоволення заяви не заперечив.

ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення заяви.

Заслухавши думку прокурора, захисника, лікуючого лікаря-психіатра - представника КНП ЛОР «ЛОКПЛ», хворого ОСОБА_6 , дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з такого.

Згідно з ч.1 ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за письмовою заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Згідно з вимогами ст.514 КПК України, продовження зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.

Відповідно до ч. 1- 3 ст.17 Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи в закладі з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Особа, яку було госпіталізовано до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з часу госпіталізації з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в закладі з надання психіатричної допомоги проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Згідно з ст.19 Закону «Про психіатричну допомогу» питання про продовження, зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу та виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру чи якщо особа видужала. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру може здійснюватися судом також за заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, або її захисника чи іншого законного представника, у разі якщо така особа за своїм станом здоров`я не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.

Судом встановлено, що у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня з 31 жовтня 2019 року виконуються примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які були застосовані ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 24 вересня 2019 року.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 25.11.2008 року в стані алкогольного сп`яніння наніс громадянину багаточисленні ушкодження в різні частини тіла, внаслідок чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження несумісні із життям.

По даному кримінальному провадженні була проведена стаціонарна судово- психіатрична експертиза в КЗ «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня». Згідно висновку експертів від 30.12.2008р. був визнаний таким, «який страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді недиференційованої шизофренії у розумово відсталої особи. За своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.»

З 30.11.2009 по 03.06.2015 перебував на лікуванні в ДЗ «УПЛСН МОЗ України», де до нього, згідно Ухвали Апеляційного суду Львівської області від 25.06.2009р., було застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

З 03.06.2015р. по 31.10.2019р. перебував на лікуванні, де було застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом в КП «ВОПЛ смт. Олика», згідно Ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22.04.2015р.

31.10.2019р. на виконання Ухвали Ківерцівського районного суду Волинської області від 24.09.2019р. пацієнт був доставлений та госпіталізований до 23-го відділення КНП ЛОР ЛОКПЛ для зміни виду застосування примусових заходів медичного характеру щодо гр. ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з відділення з посиленим наглядом на відділення із звичайним наглядом по місцю проживання, де перебуває до даного часу.

Неодноразово оглядався комісією лікарів-психіатрів, яка щоразу приходила до висновку про необхідність продовження примусових заходів медичного характеру. Відповідні заяви були задоволені Франківським районним судом м. Львова ухвалами від 23.07.2020р., 10.09.2020р., 23.03.2021р., 05.10.2021р., 18.02.2022р., 02.09.2022р., 02.03.2023р.

В результаті проведеного комплексного обстеження та лікування нейролептиками( т.азапін, т.оланзепіну, т.клозапіну), антидепресантами (т.амітриптиліну), симптоматичної та загальнозміцнюючої терапії, психотерапевтичних занять, проведенням реабілітаційних заходів в умовах відділення( прогулянок в супроводі персоналу, перегляд телепередач, кінофільмів, читання літератури, різноманітних реабілітаційних міроприємств) психічний стан пацієнта незначно покращився. В поведінці дещо впорядкувався. Формально дотримується режиму перебування. На час огляду доступний формальному вербальному контакту. Зоровий контакт підтримує періодично. На обличчі часом недоречна посмішка. Увага залишається фіксована на власних дефіцитарних хворобливих, переважно маячного характеру переживаннях, суть яких розкриває неохоче. Орієнтований у місці перебування, власній особі. Грубо орієнтований у даті, власному стані, ситуації. На запитання відповідає коротко, часом однослівно, плутано, не завжди в плані заданих запитань. Може ігнорувати частину питань. Мислення залишається непослідовним, паралогічним, аутичне з викривленням процесів аналізу, синтезу. Судження дивакуваті, незрілі, нецілеспрямовані з актуалізацією латентних ознак. На фоні контрольованого прийому підтримуючого лікування, догляду, нагляду пацієнта в терапевтичних умовах продуктивна симптоматика маячного характеру у нього частково редукувалася. Однак, у зв`язку з тяжкістю перебігу хронічного психічного захворювання маячні переживання мають тенденцію до швидкого загострення. Емоційно сплощений з парадоксальними емоційними реакціями, станами озлоблення, дисфорії. Вольова саморегуляція над афектами недостатня. До реабілітаційних заходів у відділенні залучається формально. Інколи поведінка показово стримана. Намагається з іншими пацієнтами не конфліктувати, підтримує стосунки на побутовому рівні по потребі, вибірково. Критика до свого стану та скоєного формальна, недостатня. Лікуваня приймає під контролем медичного персоналу, без заперечень. Активно антисоціальних тенденцій на момент огляду не виявляє, суїцидальних думок не висловлює. Отже, повноцінної ремісії ( стійкого значного покращення психстану) у пацієнта досягнути до даного часу не вдалося.

На підставі ст. 19 Закону України "Про психіатричну допомогу", 09.08.2023р. гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був оглянутий комісією лікарів- психіатрів (Висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 167 від 09.08.2023р.), яка прийшла до висновку, що: « ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , страждає хронічним психічним розладом у формі параноїдна шизофренія з безперервно-прогредієнтним перебігом та вираженим емоційно-вольовим дефектом. У зв`язку з відсутністю значного стійкого покращення його психічного стану, повноцінної ремісії хронічного психічного захворювання, актуальними явищами дефіцитарних змін мислення, емоцій, волі та інтелекту на фоні тривалого ендогенного процесу, що за недостатнього зовнішнього контролю прийому ліків, враховуючи невирішені соціальні питання хворого, може швидко перерости в повноцінне загострення психічного захворювання з антисоціальними тенденціями, які несуть загрозу йому та оточенню. Отже, за своїм психічним станом ОСОБА_6 потребує подальшого застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпиталізації в психіатричному закладі із звичайним наглядом».

Враховуючи наведене, заяву слід задовольнити та продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом хворому ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 95 КК України, ст. ст. 512 514 КПК України, ст. 19 Закону України Про психіатричну допомогу, суд -

п о с т а н о в и в :

заяву Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який скоїв суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.115 КК України застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу в порядку та строки визначені ст.395 КПК України, протягом семи днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду. Оскарження ухвали не зупиняє її дії.

Повний текст ухвали виготовлено 10.10.2023 року.

Суддя ОСОБА_1