ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001799 стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_7

захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені ухвалою слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2023 року задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, погодженого з прокурором та застосовано стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23 січня 2024 року включно, без визначення застави.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК, що підтверджується документами, долученими до клопотання слідчого у їх сукупності.

Крім того, слідчий суддя вважав доведеними прокурором ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) у виді переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, а також ризик та незаконного впливу на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, враховуючи, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, тому розуміючи тяжкість ймовірного покарання, підозрюваний може вчинити дії направлені на переховування від слідчого, прокурора та суду. При оцінці ризику впливу на свідків та потерпілого, слідчий суддя врахував стадію кримінального провадження та той факт, що показання свідків та потерпілого можуть бути доказом для суду тільки після їх безпосереднього допиту в суді, тому такий ризик є реальним та обґрунтованим.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи осіб, які її подали.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного домашній арешт.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою. Вважає, що висновки слідчого судді про доведеність прокурором ризиків у виді переховування та впливу є необґрунтованими. Посилається на те, що підозрюваний провину визнав, розкаявся у вчиненому, дав визнавальні показання, має намір відшкодувати заподіяну злочином шкоду, тому застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є безпідставним. Вважає, що сторона обвинувачення не розглядала можливість застосування іншого запобіжного заходу і не довела необхідність в застосуванні найбільш суворого запобіжного заходу.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні захисник та підозрюваний підтримали апеляційну скаргу захисника і з підстав, викладених у скарзі, просили її задовольнити, вважали ухвалу слідчого судді необґрунтованою, просили її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування триманням під вартою стосовно підозрюваного та застосувати стосовно нього інший запобіжний захід.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, її доводи вважав безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 196 КПК в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Перевіривши надані матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи захисника, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає безпідставними з огляду на таке.

Щодо обґрунтованості повідомлення про підозру.

Апеляційний суд вважає, що висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК є обґрунтованими і підтверджуються доказами долученими до клопотання слідчого, зокрема визнавальними показаннями самого підозрюваного, показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , результатами слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 , протоколом огляду місця події від 25.11.2023, лікарським свідоцтвом про смерть № 7597 від 26.11.2023 та іншими документами, наявними в матеріалах справи і не оскаржується стороною захисту в апеляційній скарзі.

Санкція ч. 2 ст. 121 КК передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК, дає матеріально-правові підстави для застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою.

Стосовно наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК.

Слідчий суддя обґрунтовано взяв до уваги, що наявний ризик переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органів досудового слідства та суду підтверджується, зокрема і тяжкістю покарання, що йому загрожує у разі доведення його винуватості, яке відповідно до ст. 12 КК відноситься до тяжкого злочину, який карається позбавленням волі до 10 років.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватими у вчиненні злочинів, безумовно не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

Крім того, підозрюваний є військовослужбовцем, несе службу у місці віддаленому від місця проведення досудового розслідування, що з об`єктивних причин ускладнить органу досудового розслідування здійснювати його виклик, проводити з ним слідчі та процесуальні дії. Також ОСОБА_7 у зв`язку з несенням служби має доступ до зброї, що відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 178 КПК створює додатковий ризик летальності.

Ризик переховування від органу досудового розслідування та суду об`єктивно збільшується з урахуванням ведення в Україні воєнного стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку та правильно взяв до уваги, що підозрюваний вчинив насильницьке кримінальне правопорушення, що потягло смерть людини, проживає за адресою за якою проживають більшість свідків у кримінальному провадженні, що є суттєвим фактором, який підвищує ризик впливу на них.

Крім того, за показаннями свідка ОСОБА_9 , яка є дружиною підозрюваного, останній коли вживає алкогольні напої стає агресивним і вчиняв щодо неї насильство, що свідчить про те, що підозрюваний з метою зміни показань даного свідка також може застосувати фізичні заходи впливу.

Колегія суддів вважає обґрунтованими висновки слідчого судді про наявність ризику впливу на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, оскільки зазначені особи відомі ОСОБА_7 , з огляду на стадію кримінального провадження, вони ще не допитані перед судом, а тому підозрюваний може здійснювати на них незаконний вплив з метою зміни їх показів. Колегія суддів враховує й положення ч. 4 ст. 95 КПК щодо отримання показів свідка та потерпілого безпосередньо судом, а тому, на даному етапі кримінального провадження такий ризик об`єктивно існує.

Стосовно врахування обставин, передбачених ст. 178 КПК, можливості застосування альтернативних запобіжних заходів та розміру застави.

Зі змісту оскарженої ухвали слідчого судді видно, що судом враховані дані про особу ОСОБА_7 , в тому числі й ті на які посилається захисник в своїй апеляційній скарзі, а також його позицію про визнання своєї винуватості на даній стадії кримінального провадження, проте вони не спростовують правильності висновків слідчого судді, що інший, більш м`який запобіжний захід, на даному етапі досудового розслідування, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам.

Слідчим суддею належним чином дотримано вимоги ч. 4 ст. 183 КПК та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, яке спричинило загибель людини.

Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, застосований слідчим суддею запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_7 відповідає вимогам статей 177, 178, 183, 194 КПК, прийняте рішення є обґрунтованим і достатньо вмотивованим, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню, а відтак апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 177-178, 183, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного за ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4