У Х В А Л А

Іменем України

28 листопада 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

заявника скарги: ОСОБА_3

прокурора: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 та прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0003475 від 14.07.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області зі скаргою в якій просив:

- зобов`язати слідчого СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 та прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 виконати положення ст. 219 КПК України;

- встановити слідчому СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанту поліції ОСОБА_5 та прокурору Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 граничний термін досудового розслідування у кримінальному провадженні №0003475 від 14.07.2017;

- зобов`язати слідчого та прокурора виконати положення статті 55 КПК України та надати заявнику, як потерпілому у цій справі, письмову інформацію по кримінальному провадженні.

Скарга мотивована тим, що в провадженні СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області перебуває кримінальне провадження №0003475 від 14.07.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

Однак, на даний час вказане кримінальне провадження фактично не розслідується із невідомих причин.

З огляду на зазначене ОСОБА_3 звернувся до суду із даним клопотанням.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав заявлені в скарзі вимоги, просив задовольнити скаргу з наведених у ній підстав.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи та кримінального провадження №0003475, заслухавши пояснення заявника та прокурора, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003475 від 14.07.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003475 від 14.07.2017 слідує, що: «Надійшло повідомлено від ОСОБА_3 в якому він просить прийняти міри до лікаря анестезіолога ОСОБА_6 за неналежне виконання професійних обов`язків працівником, що призвело до смерті ОСОБА_7 »

ОСОБА_3 являється потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003475 здійснюється більше шести років, однак про підозру жодній особі не повідомлено.

12.10.2023 ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою в якій просив:

- зобов`язати слідчого СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 та прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 виконати положення ст. 219 КПК України;

- встановити слідчому СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанту поліції ОСОБА_5 та прокурору Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 граничний термін досудового розслідування у кримінальному провадженні №0003475 від 14.07.2017;

- зобов`язати слідчого та прокурора виконати положення статті 55 КПК України та надати заявнику, як потерпілому у цій справі, письмову інформацію по кримінальному провадженні.

Визначаючись щодо обґрунтованості вимог скарги судом зазначається.

Положеннями статті 113 КПК України закріплено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Згідно з частиною другою цієї статті будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

При цьому, відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.

Положеннями частини першої статті 28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Згідно з вимогами частини шостої статті 28 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Частиною другою статті 114 КПК України встановлено, що будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Відповідно до частини другої статті 28 КПК України проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження суд.

Як зазначено вище, та слідує з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення у кримінальному провадженні №0003475 внесені 15 липня 2017 року.

Відповідно до частини першої статті 219 КПК України (в редакції станом на 15.07.2017 дата внесення відомостей до ЄРДР) досудове розслідування повинно бути закінчено:

1) протягом одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку;

2) протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Однак, Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року №2147-VIII частину першу статті 219 КПК України викладено в новій редакції, відповідно до якої:

«1. Строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить:

1) шість місяців - у кримінальному провадженні щодо кримінального проступку;

2) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості;

3) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Досудове розслідування повинно бути закінчено:

1) протягом одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку;

2) протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.»

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону №2147-VIII передбачено, що підпункти 11-27, 45 пункту 7 § 1 цього розділу вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.

Отже, наведена вище редакція статті 219 КПК України набула чинності 16 березня 2018 року.

Таким чином, до 16 березня 2018 року стаття 219 КПК України не містила визначення тривалості строків досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру, а лише встановлювала строки досудового розслідування з дня повідомлення особі про підозру (ч. 1 ст. 219 КПК України).

Законом №2147-VII, який набув чинності 16 березня 2018 року, внесені зміни до статті 219 Кримінального процесуального кодексу України. Новою редакцією цієї статті встановлена тривалість строку досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру, який становить: 1) шість місяців - у кримінальному провадженні щодо кримінального проступку; 2) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості; 3) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Разом з цим, відповідно до Закону № 2147-VII (п. 4 § 2 Прикінцевих положень) був визначений і момент та умови набуття чинності відповідними змінами у ст. 219 КПК України вони:

1) вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом,

2) не мають зворотної дії в часі,

3) застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.

Згідно із загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплено в частині першій статті 58 Конституції України, відповідно до якого дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності й припиняється з утратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали чи мали місце (офіційне тлумачення цього конституційного положення наведено в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99).

Водночас Конституція України в статті 58 допускає зворотну дію законів у часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Формою реалізації частини першої статті 58 Конституції України є положення частини першої статті 5 КПК України 2012 року, яка регулює дію норм кримінального процесуального закону в часі та згідно з якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається відповідно до положень цього Кодексу, чинних на момент початку виконання дії або прийняття такого рішення. На відміну від кримінального (матеріального) закону, чинний кримінальний процесуальний закон не має зворотної дії навіть у тих випадках, коли його правила є більш сприятливі для учасників кримінального провадження. Повернення процесу (процесуальних дій) неможливе.

Як було встановлено, відомості про кримінальне правопорушення у кримінальному провадженні №0003475 внесені до ЄРДР 15.07.2017 (тобто до набрання чинності змінами, внесеними Законом № 2147-VII). Отже, до нього не застосовувалися норми статті 219 КПК України в редакції вказаного Закону. Зокрема, в частині визначення строку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні підлягають застосуванню норми КПК України в редакції до 16.03.2018, згідно з частиною першою статті 219 якого строк досудового розслідування обраховується з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або злочину.

Таким чином, враховуючи, що у кримінальному провадженні №0003475 жодній особі не повідомлено про підозру та відомості до ЄРДР внесено до 16.03.2018 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні розпочне обраховуватись лише з дня повідомлення особі про підозру. До цього часу, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0003475 не обраховується, оскільки на момент внесення відомостей до ЄРДР КПК України таких положень не містив.

Враховуючи викладене, відсутні правові підстави для встановлення слідчому та прокурору граничного строку досудового розслідування у кримінальному провадженні в якому такий строк в принципі відсутній.

Що стосується вимог скарги, в частині зобов`язання слідчого та прокурора виконати положення статті 55 КПК України та надати заявнику, як потерпілому у цій справі, письмову інформацію по кримінальному провадженні, то в цій частині скарга також не підлягає задоволенню, оскільки така вимога не конкретизована та не містить обгрунтування того в якому вигляді, яку саме інформацію необхідно надавати заявнику та з якою періодичністю.

Відповідно до статті 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

В той же час, положеннями статті 221 КПК України закріплено, що слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.

Таким чином, право на ознайомлення потерпілої особи з матеріалами кримінального провадження, на звернення до слідчого та/або прокурора з клопотаннями про проведення слідчих та/або процесуальних дій закріплено положеннями статей 55, 56, 220, 221 КПК України, а тому в разі надходження відповідного клопотання слідчий та прокурор зобов`язані їх розглянути, прийняти відповідне рішення, в тому числі щодо ознайомлення потерпілої сторони з матеріалами кримінального провадження.

Частиною першою та другою статті 307 КПК України передбачено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 3, 26, 28, 113, 114, 219, 294, 309, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 та прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0003475 від 14.07.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, відмовити.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя