Провадження № 1-кп/175/633/23
Вирок

Іменем України

01 січня 2024 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретареві - ОСОБА_2

розглянувши в смт. Слобожанське в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000237 від 12 грудня 2023 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Маївка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період військової частини НОМЕР_1 , молодший сержант, який зареєстрований та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.4 ст.358 КК України -

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, в посаді командира бойової машини- командира відділення 1 парашутно-десантного взводу 2 парашутно-десантної роти 1 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 , маючи злочинний умисел, направлений на придбання, в порушення «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №340 від 08.05.1993 завідомо підробленого документа - посвідчення водія, з метою його використання під час керування транспортними засобами, у червні 2022 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 (більш точний час та дату в ході досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, в порушення положень Закону України «Про дорожній рух», посягаючи на встановлений законодавством України порядок отримання та використання офіційних документів, відповідно до «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року №340 (в редакції зі змінами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №946 від 15 листопада 2019 року), уникаючи проходження медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, підготовки відповідно до планів і програм, складення теоретичного, на знання діючих Правил дорожнього руху України, і практичного, на перевірку навичок керування транспортним засобом, іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС територіальних сервісних центрах МВС, за допомогою мережі «Інтернет», маючи намір на використання підробленого документу, який видається компетентними особами органу державної влади та посвідчує факт, що має юридичне значення, придбав у невстановленої дізнанням особи за винагороду у сумі 7000,00 грн., завідомо підроблене посвідчення водія категорій «А,В» з серійним номером НОМЕР_2 , видане 16 червня 2022 року ТСЦ 2341 на ім`я « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 », і яке не відповідає за способами друку та відсутністю елементів захисту, зразкам аналогічних бланків посвідчень водія, що перебувають в офіційному обігу на території України.

В подальшому, 12 грудня 2023 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 керуючи автомобілем «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_3 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_4 , та який перебуває у користуванні ОСОБА_3 , був зупинений працівниками СРПП на блок-посту, що розташований за межами АДРЕСА_2 , які відповідно до ч. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 року №1456 «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану» та п. 1 ч. 1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» попросили надати документ, що підтверджує його особу, на що ОСОБА_3 , маючи прямий умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа, з метою уникнення адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без посвідчення водія, в порушення «Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, на вимогу інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №8 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надав останньому завідомо підроблений документ, а саме - підроблене посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 , видане 16 червня 2022 року ТСЦ 2341 на ім`я « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 », тим самим умисно, протиправно, використав завідомо підроблений офіційний документ - посвідчення водія.

До обвинувального акта, в якому зазначено клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, долучені письмова заява ОСОБА_3 складена у присутності захисника ОСОБА_5 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

За результатами дослідження змісту відповідних заяв і матеріалів кримінального провадження №0000237, у суду не виникло сумнівів у тому, що ця заява обвинуваченого є усвідомленням, відповідають його внутрішній волі та процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на нього.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу про вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом дізнання обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Так, установлені органом дізнання обставини не оспорюються обвинуваченим і іншими учасниками судового провадження та суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів і визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами кримінального провадження №0000237.

Вищенаведені фактичні обставини «поза розумним сумнівом» достатньо доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку за обставин, викладених у обвинувальному акті від 27 грудня 2023 року, і його дії суд кваліфікує за ч.4 ст.358 КК України як використання завідомо підробленого документу.

При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного проступку, обставини справи та особу ОСОБА_3 , який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, задовільну характеристику за місцем проходження служби.

Обставиною, що пом`якшує його покарання, суд визнає щиросердне каяття, визнання вини.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Згідно з ч.1 і ч.2 ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з цих вимог закону і положень ст.ст. 65-67 КК України, з урахуванням обставин справи, даних про особу ОСОБА_3 , суд вважає необхідним призначити покарання передбачене санкцією ч.4 ст.358 КК України.

Саме таке покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 , та попередження вчинення кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України судові витрати по справі за проведення експертизи слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , та стягнути в дохід держави.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідністю зі ст.100 КПК України.

З огляду на вимоги ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту з цього майна.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.4 ст.358 КК України та піддати кримінальному покаранню у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 (ІПН невідомий) витрати на залучення експерта у розмірі 2 271 грн. 84 коп. на користь держави, призначення платежу: за судово експертизу № CE-19/105-23/5090-ДД від 15 грудня 2023 року.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді від 22 рудня 2023 року на посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане 16 червня 2022 року ТСЦ на ім`я ОСОБА_3 - після набрання вироком законної сили залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження (а.с.к.п. 29).

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок сторонами може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з дня отримання його копії з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1