ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/3349/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/1070/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

заявника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 червня 2023 року,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 червня 2023 року заяву ОСОБА_7 про усунення всякого роду сумнівів і протиріч, що виникли при виконанні вироків повернуто заявнику. Прийняте рішення суд першої інстанції мотивував тим, що в поданій заяві ОСОБА_7 , посилаючись на статтю 414 КПК та пункт 14 частини 1 статті 537 КПК України просив переглянути судові рішення, на підставі яких відбував покарання. Разом з тим, жодний з пунктів статті 537 КПК України не містить можливості вирішення судом такого питання. Суд зазначив, що фактично в своїй заяві ОСОБА_7 вказує на неправильність призначення йому покарання, тобто необхідності надання оцінки дотримання судами застосування закону України про кримінальну відповідальність, що в даному випадку є предметом розгляду виключно в порядку апеляційного та касаційного провадження щодо прийнятого по суті рішення. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що заява ув`язненого про усунення всякого роду сумнівів і протиріч, що виникли при виконанні вироків, не підлягає розгляду в порядку 537, 539 КПК України, а тому підлягає поверненню заявнику.

ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на положення статтей 537, 539 КПК України просить скасувати вирок Керченського міського суду АР Крим від 28.05.2008, ухвалити новий вирок, яким правильно визначити остаточний строк відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років. В апеляційній скарзі ОСОБА_7 зазначає, що вироком Кіровського районного суду АР Крим від 07.04.2008 був засуджений за вчинення злочину, передбаченого частиною 2 статті 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців та на підставі частини 4 статті 70 КК України, з урахуванням вироку Керченського районного суду від 07.02.2008, ОСОБА_7 було призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років 6 місяців з конфіскацією майна. На вирок Кіровського районного суду АР Крим від 07.04.2008 було подано апеляційну скаргу, яка рішенням Апеляційного суду АР Крим від 01.07.2008 була задоволена частково, а ОСОБА_7 на підставі частини 4 статті 70 КК України було визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією майна. На переконання ОСОБА_7 , при постановленні нового вироку від 28.05.2008 Керченський міський суд АР Крим мав врахувати висновки, викладені в ухвалі Апеляційного суду АР Крим від 01.07.2008 та призначити менший строк покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років. Вважає, що наведені обставини мають значення для вирішення справи та є істотними для правильного рішення, оскільки на думку ОСОБА_7 , він відбув покарання на 6 місяців більше, аніж було визначено за вироком суду. За таких обставин вирок Керченського міського суду АР Крим від 28.05.2008 повинен бути переглянутий.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу засудженого, дослідивши матеріали провадження, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, зважаючи на наступне. Зі змісту заяви ОСОБА_7 , поданої до суду першої інстанції вбачається, що останній, посилаючись на положення статтей 537, 539 КПК України вважає, що він відбув покарання, що було призначене йому вироком суду, на 6 місяців більше, аніж необхідно було. У заяві вказує про сумніви та протиріччя, які виникають під час виконання вироків. Відповідно до частини 1 статті 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Відповідно до вимог частини 5 статті 539 КПК України у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності. Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_7 не був повідомлений про час та місце розгляду його заяви. При цьому, суд першої інстанції без будь-якого повідомлення ОСОБА_7 про час та місце судового засідання, дійшов висновку про те, що його заява взагалі не підлягає розгляду в порядку статтей 537, 539 КПК України та повернув заяву останньому. Суд апеляційної інстанції вважає таке судове рішення передчасним, оскільки місцевий суд не з`ясував процесуальний статус ОСОБА_7 , не уточнив зміст вимог поданої ним заяви, що на переконання колегії суддів може вплинути на мотиви судового рішення та остаточні висновки суду. Крім того, фактично розглянувши заяву по суті, надавши оцінку доводам заявника, суд ухвалив рішення про повернення такої заяви. З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило йому ухвалити законне та обґрунтоване рішення, що тягне за собою його скасування з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції. Враховуючи, що апеляційний суд не надає оцінки іншим апеляційним доводам ОСОБА_7 , апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 412 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 червня 2023 року скасувати і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку відповідно до статті 424 КПК України не підлягає.

Головуючий:

Судді: