печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000747 від 04.05.2023,

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , погоджене з прокурором першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив наступне.

Слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000747 від 04.05.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України, та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 369 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Указом Президента України від 07.07.2008 № 622/2008 ОСОБА_6 строком на п`ять років призначено на посаду судді Якимівського районного суду Запорізької області.

Постановою Верховної Ради України «Про обрання суддів» від 16.05.2013 № 249-VII ОСОБА_5 обрано безстроково на посаду судді Якимівського районного суду Запорізької області.

Рішенням Голови Верховного Суду від 06.06.2022 суддю Якимівського районного суду Запорізької області ОСОБА_5 відряджено до Звенигородського районного суду Черкаської області.

На підставі рішення зборів суддів указаного суду № 8 від 19.04.2023, наказу від 20.04.2023 № 18-0 ОСОБА_5 призначено головою Звенигородського районного суду Черкаської області строком на три роки.

Обіймаючи адміністративну посаду голови суду та будучи суддею, який відповідно до ст. ст. 1, 3 Кодексу суддівської етики повинен бути прикладом неухильного дотримання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також додержання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду, в час, коли український народ героїчно протистоїть збройній агресії Російської Федерації проти України, ОСОБА_5 як службова особа виправдовувала збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, заперечувала цю агресію, а також виправдовувала та визнавала правомірною тимчасову окупацію частини території України.

Таким чином ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України, а саме у виправдовуванні, запереченні збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдуванні, визнанні правомірною тимчасової окупації частини території України, вчинених службовою особою, повторно.

05.07.2023 судді Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Санкція ч. 3 ст. 436-2 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_5 , передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

У зв`язку з тим, що майно, яке належить підозрюваній ОСОБА_5 може бути джерелом для забезпечення можливої конфіскації майна, виникла необхідність у накладенні арешту на таке майно.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_5 на праві приватної власності належить земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером :01:026:0141 площею 0.0657 за адресою: АДРЕСА_1 та житловий будинок загальною площею 56.9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий подав до суду заяву про розгляд вказаного клопотання у відсутність сторони обвинувачення, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Слідчий суддя, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна визнав можливим розгляд клопотання здійснювати без повідомлення власника майна.

Вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Під час судового розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000747 від 04.05.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України, та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 369 КК України.

05.07.2023 судді Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Санкція ч. 3 ст. 436-2 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_5 , передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

У зв`язку з тим, що майно, яке належить підозрюваній ОСОБА_5 може бути джерелом для забезпечення можливої конфіскації майна, виникла необхідність у накладенні арешту на таке майно.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновків, що з метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваного та недопущення його відчуження, вбачається наявність правових підстав для накладення арешту на майно підозрюваної.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку сільськогосподарського призначення (для ведення особистого селянського господарства) з кадастровим номером :03:000:1541 площею 2 га, на території Хлібодарівської сільської громади Волноваського району Донецької області, яка на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії та номер: ІІ-ДН №052096 від 25.04.2002, виданого Волноваською для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером :01:026:0141 площею 0.0657 за адресою: АДРЕСА_1 та житловий будинок загальною площею 56.9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , які на праві власності належить підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною відчужувати та розпоряджатися вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором/слідчим у кримінальному провадженні № 0000747 від 04.05.2023.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційногосуду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1