ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/24529/23

Провадження № 11-сс/4820/432/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

представника заявника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 05 жовтня 2023 року, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 05 жовтня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відмовляючи у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що у поданій заяві, викладені факти, які за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінальних правопорушень, заява не містить конкретних фактичних даних, які свідчили б про існування обставин, що дають підстави для кваліфікації дій особи за відповідною статтею.

В поданій апеляційній скарзі представник заявника ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 просить: поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного від 05.10.202 року; скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою скаргу задовольнити.

Вказує про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя прийшов до помилкового висновку, що у заяві викладені факти, які за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінальних правопорушень, заява не містить конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що дають підстави для кваліфікації дій особи за відповідною статтею.

Слідчим суддею неправильно застосовано положення ст.214 КПК України, які передбачають обов`язок слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Зазначений обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

При цьому згідно ч. 4 ст. 214 КПК України відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Якщо наведені у заяві про вчинення кримінального правопорушення відомості свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК.

В ухвалі від 05.10.2023 слідчий суддя оцінив фактичні обставини, викладені в заяві, що є неприпустимим з огляду на стадію кримінального провадження.

У заяві ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 викладені обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення.

А тому слідчий суддя безпідставно відмовив у задоволенні скарги.

Крім того адвокат ОСОБА_5 вказує, що ухвала слідчого судді від 05.10.2023 в її електронний кабінет надійшла лише 18.10.2023.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника заявника - адвоката ОСОБА_5 , перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів судової палати вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді підлягає поновленню, оскільки пропущений з поважних причин, а в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 4 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4, 5 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

З матеріалів провадження видно що 02.06.2023 р. ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , звернулася до ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, із заявою про вчинення кримінального правопорушення, яка була зареєстрована за №1333зкп від 02.06.2023 р.

У вказаній заяві ОСОБА_5 повідомляла, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 від 03.11.2022 р. №851 «Про призначення службового розслідування за фактом втрати військового майна роти спеціальних дій», було проведено службове розслідування, з метою встановлення причин і умов, що сприяли втраті військовослужбовцями військового майна служби ракетно-артилерійського озброєння та інженерної служби. Підставою для проведення службового розслідування став рапорт командира роти спеціальних дій в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_8 від 03.11.2022 р. №7737 щодо неповернення військовослужбовцями військового майна служби ракетно-артилерійського озброєння та інженерної служби. 30.12.2022 р. начальником служби внутрішньої безпеки в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_9 було проведено службове розслідування та складено акт службового розслідування, на підставі якого, командиром в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_7 було видано наказ №610 «Про результати службового розслідування за фактом втрати військового майна». Підставою до для звернення до ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, стало прийняття командиром військової частини ОСОБА_7 ряду протиправних управлінських рішень та умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих йому повноважень.

Командиром в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_7 , через умисне недбале ставлення до військової служби та перевищення службових повноважень, винесено завідомо протиправний наказ від 03.11.2022 року № 851 на проведення службового розслідування щодо військовослужбовця, який не перебував у його розпорядженні на час його проведення, та який, в подальшому, став підставою для протиправного, поверхового проведення з численними порушеннями законодавчих та нормативно-правових актів, службового розслідування, яке проводилося виключно стосовно полковника ОСОБА_6 , та видачі протиправного наказу №610 від 30.12.2023 року про результати службового розслідування, з подальшим віднесенням збитків, без правових для того підстав, в сумі 1724678,54 грн. (з урахуванням кратності - 17246795,40 грн.), виражених у втраті майна, на рахунок полковника ОСОБА_6 , що є істотною шкодою.

З урахуванням викладеного ОСОБА_5 просила: прийняти та невідкладно зареєструвати заяву про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР та надати витяг з ЄРДР; розпочати досудове розслідування, у зв`язку з вчиненням командиром в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_7 дій, що мають ознаки складу кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч.4 ст.425, ч.4 ст.426-1 КК України; визнати військовослужбовця полковника ОСОБА_6 потерпілим у кримінальному провадженні; повідомити письмово, у встановленому законом порядку та у встановлені строки, про початок кримінального провадження полковника ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_5 .

За результатом розгляду вказаної заяви ОСОБА_5 , останній було скеровано лист, за підписом керівника першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, № 1333зкп/14-01-01-3080/2023 від 01.07.2023 р., згідно якого відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР, за поданою ОСОБА_5 заявою від 02.06.2023 р., внесені не були, у зв`язку з тим, що у заяві відсутні об`єктивні дані, які б свідчили про вчинення командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, про що, ОСОБА_5 було поінформовано, також, і у відповіді №13783-23/х/14-01-01-4491/2023 від 30.08.2023 р., наданої вказаною посадовою особою на адвокатський запит.

01 липня 2023 за вихідним №1333зкп/14-01-01-3080/2023 заява ОСОБА_5 скерована до ІНФОРМАЦІЯ_1 для проведення викладених фактів.

ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , звернулась до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У скарзі ОСОБА_5 , окрім іншого, вказує, про те, що 01.06.2023 р. до ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, було направлено заяву про вчинене кримінальне правопорушення, проте, 15.09.2023 р., з листа №13783-23/х/14-01-01-4491/2023 від 30.08.2023 р., ОСОБА_5 стало відомо, що відомості про кримінальне правопорушення, на підставі вказаної заяви, до ЄРДР, всупереч ст.214 КПК України, внесені не були. Тому, у скарзі ОСОБА_5 просила: зобов`язати ТУ ДБР, розташоване у м. Хмельницькому, невідкладно внести відомості про вчинення командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.425 КК України, та розпочати досудове розслідування.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , слідчий суддя виходив з того, що у поданій ОСОБА_5 заяві від 02.06.2023 р., викладені факти, які за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінальних правопорушень, зокрема й тих, які передбачені ч.4 ст.425, ч.4 ст.426-1 КК України, оскільки заява не містить об`єктивних даних, які б підтверджували реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення, зокрема, заява від 02.06.2023 не свідчить про те, що у випадку, про який повідомляла ОСОБА_5 , мало місце саме недбале ставлення до військової служби військовою службовою особою або ж саме умисне вчинення нею дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень, внаслідок чого було заподіяно істотну шкоду, не містить заява ОСОБА_5 й конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що дають підстави для кваліфікації дій особи за відповідною статтею Кримінального кодексу України. Аргументи, висловленні у заяві ОСОБА_5 фактично зводяться до незадоволення і суб`єктивної незгоди ОСОБА_5 з порядком призначення, обсягом проведення та подальшим затвердженням результатів службового розслідування, яке здійснювалось за фактом втрати військового майна, а також до незадоволення з перевіркою, в рамках службового розслідування, діянь ОСОБА_6 , відносно якого, як зазначає ОСОБА_5 , командир в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_7 не мав повноважень призначати службове розслідування. Викладені у заяві ОСОБА_5 обставини, не свідчать, що внаслідок призначення та проведення у в/ч НОМЕР_1 службового розслідування, комусь, зокрема й ОСОБА_6 , було заподіяно саме істотну шкоду.

Твердження ОСОБА_5 в заяві про вчинення кримінального правопорушення, а також її аргументи, викладені у скарзі про вчинення, на її думку, ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, зокрема, передбачених ч.4 ст.425, ч.4 ст.426-1 КК України, недостатні для того, щоб розпочати досудове розслідування, адже, досудове розслідування розпочинається саме на підставі фактів, які реально свідчать саме про вчинення кримінального правопорушення, і не можуть вказані обставини слугувати механізмом для притягнення до відповідальності службових осіб, у разі прийняття ними рішень та вчинення дій, зміст та порядок здійснення яких не задовольняє когось із заінтересованих осіб.

Тому слідчий суддя прийшов до висновку, що представник органу досудового розслідування обґрунтовано відмовив ОСОБА_5 у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР.

Враховуючи, що уповноваженою особою ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, не була допущена бездіяльність, яка б виразилась у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, слідчий суддя не знайшов підстав для задоволення такої вимоги скарги ОСОБА_5 , поданої в інтересах ОСОБА_6 .

Не знайшов слідчий суддя підстав і для задоволення вимог скарги щодо зобов`язання уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, внести відомості до ЄРДР саме за визначеною у прохальній частині скарги ОСОБА_5 кваліфікацією, із зазначенням саме визначених останньою обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, та розпочинати досудове розслідування, оскільки вказані вимоги виходять за межі визначених чинним КПК України повноважень слідчого судді та є похідними від вимоги щодо зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР, у задоволенні якої скаржнику відмовлено.

Колегія суддів з такими висновками слідчого судді погоджується, оскільки вони зроблені з дотриманням норм кримінального процесуального закону.

Слідчим суддею перевірені доводи скаржника, надано належну оцінку матеріалам провадження, та обґрунтовано прийнято рішення про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення.

Не заслуговують на увагу твердження апеляційної скарги про порушення слідчим суддею положень ст.214 КПК України, яка передбачає обов`язковість внесення відомостей до ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з положень ст.214 КПК України, Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Офісу Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020, реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Викладені у заяві ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 обставини про вчинення кримінального правопорушення не містять достатніх відомостей про кримінальне правопорушення та не можуть об`єктивно свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Тому, уповноваженою особою ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому обґрунтовано відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР.

З урахуванням викладеного безпідставними є твердження апеляційної скарги про те, що у заяві ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 викладені обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення.

Необґрунтованими є посилання ОСОБА_5 на те, що якщо наведені у заяві особою відомості свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК.

Слідчим суддею в ухвалі правильно вказано, що ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. При цьому безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Зазначене узгоджується із висновками, викладеними у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 16.05.2019 (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18).

Не ґрунтуються на нормах кримінального процесуального закону доводи апеляційної скарги про те, що обов`язок слідчого або прокурора щодо внесення відомостей до ЄРДР за заявою про вчинене кримінальне правопорушення не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину та що відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Так положення ст.214 КПК України свідчать про те, що слідчий, дізнавач, прокурор наділенні повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлені про вчинення кримінального правопорушення, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення,

Не заслуговують на увагу твердження апеляційної скарги про те, що в ухвалі від 05.10.2023 слідчий суддя оцінив фактичні обставини, викладені в заяві, що є неприпустимим з огляду на стадію кримінального провадження.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Розглядаючи скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , слідчий суддя діяв в межах повноважень, наданих КПК України.

Ухвала слідчого судді є законною і підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 05 жовтня 2023 року про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, залишити без змін, а апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: