Справа № 635/1075/23
н/п 1-кп/953/1101/23
"21" грудня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
При секретарі - ОСОБА_4 ,
прокурора - ОСОБА_5 ,
захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченої - ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, -
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_7 на 60 днів, посилаючись на ризики, передбачені п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обвинувачена та її захисник в судовому засіданні заперечували щодо клопотання прокурора про продовження строків тримання ОСОБА_7 під вартою, зазначаючи про недоведеність прокурором зазначених у клопотанні ризиків, просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Колегія суддів, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених з наступних підстав.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 30.10.2023 продовжено обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі Харківський слідчий ізолятор на 60 днів, тобто до 28.12.2023 включно, без визначення розміру застави.
Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.
При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченій ОСОБА_7 суд вважає встановленим продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам обвинуваченої: переховуватися від суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Колегія суддів вважає, що на цей час існують правові підстави для продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 вигляді тримання під вартою.
Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Однак, враховуючи наявність їх існування, які не спростовано стороною захисту, а також оцінюючи сукупність обставин, наявність вамогих доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує їй в разі визнання винуватою у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачена кримінальна відповідальність у вигляді 15 років або довічного позбавлення волі у сфері злочинів проти основ національної безпеки України, вчинене в умовах воєнного стану, під час збройної агресії російської федерації проти України, враховуючи суспільну небезпеку кримінального правопорушення, а також враховуючи, що за час тримання обвинуваченої під вартою зазначені ризики не зменшилися та не втратили своєї актуальності, суд продовжує для обвинуваченої ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 18 лютого 2024 року (включно).
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Крім цього, відповідно до практики ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
У рішеннях по справах «Каучор проти Польщі» від 03.02.2009 року, та «Александр Макаров проти Росії» від 12.03.2009 року ЄСПЛ вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою, а врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. В рішеннях у справах «Маріянчук та інші проти України» ЄСПЛ зауважив, що безпідставне тримання під вартою є виправданим лише за умови наявності суспільного інтересу, який переважає принцип поваги до особистої свободи.
Крім цього, у рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року ЄСПЛ зазначив, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи. Обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає суспільному інтересу. Крім того, гарантії того, що обвинувачений не вчинить інше кримінальне правопорушення, наразі відсутні. Так, обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження вчинення інших кримінальних правопорушень, продовження протиправної діяльності.
Таким чином, колегія суддів вважає можливим продовжити обвинуваченій запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Колегія суддів, при постановленні даної ухвали, керуючись ч. З ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , при продовженні застосування запобіжного заходу, оскільки остання обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, тобто державна зрада, вчинена за попередньою змовою групою осіб, що виключає можливість застосування до обвинуваченої іншого запобіжного заходу в період дії воєнного стану.
Керуючись ст. ст. 177,178, 183, 331 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.
Продовжити обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 18 лютого 2024 року (включно), без визначення розміру застави.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя - ОСОБА_1

Судді - ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 .