Справа №345/6268/23
Провадження № 1-кп/345/410/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2023 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000282 по обвинуваченню: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , раніше судимого: востаннє 26.07.2023 Калуським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 200 годин, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 ухилявся від відбування покарання у виді громадських робіт.

Кримінальне правопорушення вчинене за наступних обставин.

Вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26.07.2023 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт.

25.08.2023 вирок Калуського міськрайонного суду від 26.07.2023 набрав законної сили.

23.10.2023 працівниками Калуського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області ОСОБА_4 письмово роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, призначеного ухвалою суду, а також попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання, яким відповідно до частини 3 статті 40 КВК України визнається систематичне невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, а також притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, які були вчинені після письмового попередження; невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, поява на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння.

23.10.2023 працівниками Калуського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області видано направлення, згідно якого засуджений ОСОБА_4 , повинен приступити до відбуття покарання з 25.10.2023 та покарання відбувати у КП «Міськсвітло».

25.10.202 відповідно до наказу КП «Міськсвітло» №89-к від 25.10.2023 «Про прийняття на громадські роботи» засуджений ОСОБА_4 повинен приступити до виконання громадських робіт з 25.10.2023, про те до виконання громадських робіт у встановлений час не приступив.

07.11.2023 Калуським РВ філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області, ОСОБА_4 винесено письмове застереження у вигляді попередження та повторно роз`яснено порядок та умови відбування покарання у вигляді громадських робіт, призначеного ухвалою суду, а також попереджено про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України.

08.11.2023 Калуським РВ філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області, ОСОБА_4 винесено письмове застереження у вигляді попередження та повторно роз`яснено порядок та умови відбування покарання у вигляді громадських робіт, призначеного ухвалою суду, а також попереджено про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України.

20.11.2023 Калуським РВ філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області, ОСОБА_4 винесено письмове застереження у вигляді попередження та повторно роз`яснено порядок та умови відбування покарання у вигляді громадських робіт, призначеного ухвалою суду, а також попереджено про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України.

Однак, ОСОБА_4 будучи 25.10.2023 ознайомленим із порядком та умовами відбування призначеного судом покарання та неодноразово попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування даного покарання у виді громадських робіт, ознайомлений із наказом КП «Міськсвітло» №89-к від 25.10.2023 «Про прийняття на громадські роботи», не маючи наміру відбувати призначене йому покарання, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання таких наслідків, з 25.жовтня 2023 року не відпрацював жодної години, тим самим злісно ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт.

29.11.2023 року між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором Калуської окружної прокуратури ОСОБА_3 було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України. Також сторони погодили покарання, яке повинен понести обвинувачений - враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 на обліку в психіатра не перебуває, перебуває на «Д» обліку у лікаря нарколога, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення (проступку), беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), то сторони погоджуються на призначення основного покарання, встановленого санкцією ч. 2 ст. 389 КК України, у вигляді арешту, строком на 2 (два) місяці.

Відповідно до ст. 71 КК України приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26.07.2023 і призначити йому покарання за сукупністю вироків із дотриманням вимог ст. 72 КК України, згідно якої одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт, відповідно 200 годин громадських робіт в перерахунку на арешт становить 25 днів позбавлення волі, та визначити остаточне покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці 25 (двадцять п`ять) днів.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи ту обставину, що між обвинуваченим та прокурором було укладено угоду про визнання винуватості, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження відповідно до положень ст. 474 КПК України.

У судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду, призначивши обвинуваченому визначену сторонами міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (проступку), просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості. Також підтвердив, що угоду уклав добровільно і примусового тиску під час укладання угоди на нього не було.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 не заперечила щодо затвердження угоди про визнання винуватості.

Заслухавши думку учасників судового засідання, роз`яснивши сторонам провадження наслідки укладення та затвердження угоди відповідно до вимог ст. 473 КПК України, з`ясувавши в обвинуваченого чи цілком він розуміє права і обставини, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України і закону, переконавшись, що укладення сторонами даної угоди є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості, відповідає суспільним інтересам, суд вважає, що укладену між прокурором та обвинуваченим угоду про визнання винуватості слід затвердити з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Так, згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до положень ст. 12 КК України, злочин за ч. 2 ст. 389 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Встановлено, що укладення угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості є добровільним. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України. Підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ст. 474 КПК України, відсутні. Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди обвинувачений та прокурор, передбачена санкцією інкримінованої обвинуваченому статті Кримінального кодексу України.

Взяті обвинуваченим ОСОБА_4 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Судом встановлено, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковано згідно обвинувального акту та угоди про визнання винуватості за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських чи виправних робіт. Із врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, суспільної небезпеки вчиненого, даних про особу обвинуваченого та обставин, що пом`якшують його покарання, узгоджене сторонами угоди покарання обвинуваченому, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів.

З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (проступку), обтяжуючі обставини, а саме рецидив злочину, особу ОСОБА_4 , який на обліку в психіатра не перебуває, перебуває на «Д» обліку у лікаря нарколога, а також те, що даним кримінальним правопорушенням (проступком) не завдано шкоди правам та інтересам окремих осіб, воно не набуло значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 389КК України та приходить до висновку, що узгоджене сторонами угоди покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів

Таким чином, під час судового засідання встановлені законні підстави для затвердження угоди і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Обвинуваченому у кримінальному провадженні запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 468, 469, 470, 472, 473, 474, 475, 476 КПК України,

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29.11.2023 р. між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором Калуської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту строком на два місяці.

Відповідно до ст. 71 КК України приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26.07.2023 і призначити йому покарання за сукупністю вироків із дотриманням вимог ст. 72 КК України, згідно якої одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт, відповідно 200 годин громадських робіт в перерахунку на арешт становить 25 днів позбавлення волі, та визначити остаточне покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці 25 (двадцять п`ять) днів.

Після набрання вироком законної сили, ОСОБА_4 затримати та направити до місця відбування покарання.

Строк покарання відраховувати з моменту фактичного затримання в порядку виконання вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Головуючий: