Провадження №1-кп/523/1470/23
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

27.10.2023 року Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі матеріали кримінального провадження №0000146 від 26.01.2023 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м.Одеси, громадянка України, одружена, зі слів має на утриманні неповнолітню доньку, не працює, має неповну середню освіту, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

по звинуваченню в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 23.01.2023 року, точний час встановити не надалось можливим, знаходячись біля будинку АДРЕСА_1, шляхом привласнення знайденого придбала, без передбаченого законом дозволу вибухник М-12 та патрон у кількості 1 штуки.

Після чого, 23.01.2023 року, точний час встановити не надалось можливим, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання ОСОБА_5 , зберігаючи при собі, перенесла вищевказані вибухник М-12 та патрон у кількості 1 шт. до місця проживання, а саме до квартири АДРЕСА_1 , де продовжила їх зберігати без передбаченого законом дозволу, чим порушила вимоги, передбачені постановою Верховної Ради України № 2471-ХП від 17.06.1992 року з додатками «Про право власності на окремі види майна» зі змінами та доповненнями від 24.01.1995 року, постановою Кабінету Міністерств України № 576 від 12.10.1992 року «Про затвердження Положення про дозвільну систему» зі змінами та доповненнями від 20.04.2007 року, п. 12 Наказу МВС України № 662 від 21.08.1998 року «Про затвердження інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів» зі змінами та доповненнями від 17.06.2008 року.

В подальшому, 26.01.2023, в період часу з 14 год. 23 хв. до 15 год. 55 хв. співробітниками відділу поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого співробітниками поліції виявлено та вилучено: 1 патрон, що є бойовим припасом до нарізної вогнепальної зброї - 12,7-мм патроном спорядженим запалювальною кулею миттєвої дії (12,7x108) та вибухник М-12, що являється засобом ініціювання вибуху (підриву) та належить до бойових припасів, які ОСОБА_5 придбала, перенесла та зберігала без передбаченого законом дозволу.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 винною себе визнала повністю, підтвердивши всі обставини зазначені в обвинувальному акті, пояснивши, що вона дійсно 23.01.2023 року, біля свого дому знайшла пакет в якому знаходився патрон та ще якась металева річ. Знахідку вона принесла до свого дому та заховала в дитячій кімнаті, але 26.01.2023 року прийшли співробітники поліції із обшуком та знайшли зазначений пакет. Свою провину визнає, у скоєному розкаюється, просить суворо не карати та надати їй ще один шанс.

Так як обвинувачена свою вину визнала повністю, підтвердила обставини скоєного нею злочину, погодилась на спрощену форму судового розгляду, а саме просила не досліджувати докази які вона не оспорює, що передбачено ст.349 ч.3 КПК України, наслідки застосування якої роз`яснені учасникам розгляду, суд з`ясувавши думку учасників, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, згідно викладеного, суд вважає, що дії ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати:

- по ч.1 ст.263 КК України за ознаками: носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, та винуватість обвинуваченої у скоєному кримінальному правопорушенні доказана повністю.

При призначенні виду і міри покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд, враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, що відноситься згідно ст.12 КК України до категорії тяжких злочинів, факт скоєння злочину особою, що раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, також повною мірою вивчена особа обвинуваченої, яка офіційно не працює, одружена, має на утриманні неповнолітню доньку, добре характеризується за місцем мешкання, відношення обвинуваченої до вчиненого злочину, провину визнала повністю, щиро покаялась.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст..65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визнаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали).

Відповідно до вимог ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а при його призначенні суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання.

Обставин, згідно ст.67 КК України, що обтяжують покарання судом не виявлено.

Обставинами, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Враховуючи зазначене, та приймаючи до уваги всі вище зазначені обставини, ставлення обвинуваченої до скоєного злочину, думку прокурора, який вважав за необхідне обрати обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з іспитовим строком на 1 рік, думку захисника та обвинуваченої, які просили не позбавляти ОСОБА_5 свободи, суд прийшов до висновку про можливість досягти визначеної законом мети заходу примусу та вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання не пов`язане із позбавленням волі.

Витрати на залучення експертів під час досудового розслідування складають 1522,34 гривень - визнані обвинуваченою та підлягають стягненню з останньої.

Питання про долю речових доказів по провадженню, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «про практику призначення судами кримінального покарання» суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України та призначити їй покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 1-2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міра запобіжного заходу обвинуваченій не обиралась та скасуванню не підлягає.

Стягнути із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт серії НОМЕР_1 , на користь Держави - 1522,34 (одну тисячу п`ятсот двадцять дві гривні тридцять чотири копійки) - вартість проведених судових експертиз.

Речові докази, а саме: вибухник М-12 та один патрон до вогнепальної нарізної зброї, які відповідно до квитанцій №000377 та №000386 зберігаються у сейф-пакетах №5730118 та №5418142 у камері зберігання речових доказів ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області - конфіскувати в дохід Держави та передати на потреби ЗСУ.

Копію вироку, негайно після оголошення вручити учасникам процесу.

На вирок може бути подано апеляцію до Одеського Апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, для осіб які перебувають під вартою, тридцять діб з моменту вручення копії вироку.

Суддя: