ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3589/23 Справа № 176/755/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_8 (у режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_7 , подану на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2023 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо обвинуваченого за ч.2 ст.307 КК України ОСОБА_8 , до 07 грудня 2023 року, включно,

встановила:

В провадженні Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження № 0000221 від 04 серпня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_8 , будучи раніше засудженим, у невстановлену дату та невстановлений час незаконно придбав прозору рідину коричневого кольору масою 2,7173 г, яка містить в собі опій ацетильований, який віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Дану речовину 16 грудня 2021 року в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, за грошову винагороду у розмірі 300 гривень незаконно збув ОСОБА_9 .. Відповідно до висновку експерта судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/104-22/836-НЗПРАП від 18.01.2022 року дана речовина містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений.

Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, тобто у вчиненні незаконного придбані, зберіганні наркотичних засобів з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинені повторно.

Під час судового засідання ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2023 року, продовжено строк запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо обвинуваченого за ч.2 ст.307 КК України ОСОБА_8 , до 07 грудня 2023 року

Суд мотивував свої висновки тим, що процесуальні ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились і виправдовують тримання обвинуваченого під цілодобовим домашнім арештом. Крім того, судом вмотивовано відмову у застосуванні щодо обвинуваченого інших, більш м`яких запобіжних заходів.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції захисниця ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, відповідно до змісту якої просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування зазначає, що судом не було належним чином перевірено наявність правових підстав для продовження строку запобіжного заходу.

Захисницею оспорюється доведеність та обгрунтованість обвинувачення, оскільки докази, наявні в матеріалах справи не є об`єктивними, допустимими та не є достатніми. Захисниця вказує, що кримінальне провадження було розпочато 04 серпня 2021 року, але проведення негласних слідчих (розшукових) дій щодо обвинуваченого було розпочато 01 червня 2021 року, тобто до початку досудового розслідування, що суперечить нормам чинного КПК України. Крім того, матеріали справи не містять ухвал суду, на підставі яких проводилися негласні слідчі (розшукові) заходи. За такого, захисниця посилається на недопустимість доказів, покладених в основу обвинувачення, через незаконність підстав для проведення оперативно-розшукових заходів.

Вказує на те, що прокурором не було надано доручення про вчинення заходів НСРД у відношенні її підзахисного, оскільки надано дозвіл на ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , тоді як обвинувачений народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вважає, що за таких обставин ставиться під сумнів належність інших доказів в кримінальному провадженні.

Зазначає, що ризик переховування є недоведеним, оскільки обвинувачений має місце реєстрації, де тривалий час проживає з батьком, цивільною дружиною і неповнолітньою дитиною, а тому посилання сторони обвинувачення на відсутність в останнього міцних соціальних зв`язків є необґрунтованими. ОСОБА_8 не визнає себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Крім того, ці обставини свідчать і про недоведеність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_7 на підтримку доводів поданої стороною захисту апеляційної скарги, які наполягали на її задоволенні, просили скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою не обрати щодо ОСОБА_8 жодного запобіжного заходу, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду без змін, перевіривши матеріали контрольного кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

За приписами ч.3 ст.331 КПК незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ч.2 ст.331 КПК вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Мотивуючи своє рішення щодо необхідності продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК є тяжким злочином, а також наявність, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

З такими висновками місцевого суду, які стали підставою для задоволення клопотання прокурора, погоджується й суд апеляційної інстанції, а тому доводи апеляційної скарги сторони захисту щодо не застосування до обвинуваченого будь-якого запобіжного заходу, слід визнати безпідставними.

Із матеріалів провадження вбачається, що суд першої інстанції, у відповідності до вимог ст. 178 КПК України, врахував те, що ОСОБА_8 обвинувачується, у вчинені умисного тяжкого злочину, пов`язаного з незаконним придбанням, зберіганням наркотичних засобів з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинив дане кримінальне правопорушення повторно, і усвідомлює, що у разі доведеності вини йому загрожує реальне покарання, а тому може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання.

Крім того, обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за подібні кримінальні правопорушення.

Суд першої інстанції встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики передбачені п.п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились і не припинили існувати, й дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та відсутність процесуальної можливості застосування менш суворого виду запобіжного заходу.

Колегією суддів не встановлено переконливих відомостей про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_8 під цілодобовим домашнім арештом та в судовому засіданні апеляційного суду стороною захисту не доведені.

Апеляційний суд, також, не вбачає й підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу або взагалі не застосування щодо останнього запобіжного заходу, на чому наполягає сторона захисту.

Колегія суддів вважає, що на даному етапі кримінального провадження обвинувачення обґрунтоване достатньою мірою для продовження запобіжного заходу, а доводи захисника щодо недоведеності обвинувачення та недопустимості частини доказів підлягають вирішенню при оцінці доказів у межах вирішення обвинувачення по суті.

Доводи захисниці про те, що ОСОБА_8 проживає за місцем реєстрації з батьком, цивільною дружиною та її неповнолітньою дитиною та свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнає не заслуговують на увагу, оскільки не є безумовними підставами для відмови в продовженні дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Окрім того, апеляційний суд зауважує, що наведені обставини в цьому випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

З огляду на викладене колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції, який з дотриманням вимог ст.ст.197,199 КПК, на підставі наданих сторонами кримінального провадження доказів, оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, та належним чином мотивував своє рішення щодо необхідності продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо обвинуваченого за ч.2 ст.307 КК України ОСОБА_8 до 07 грудня 2023 року. На переконання апеляційного суду вищенаведені обставини виправдовують подальше застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та відсутні підстави для застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисниці ОСОБА_7 є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, а ухвала Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2023 року є законною, обґрунтованою, належним чином мотивованою та відповідає вимогам ст.370 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 та 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2023 року, якою продовжено строк запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо обвинуваченого за ч.2 ст.307 КК України ОСОБА_8 до 07 грудня 2023 року, включно - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4