Справа № 298/393/19 Провадження № 1-кп/304/23/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2023 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 від 03 січня 2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , з повною професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, українця, громадянина України, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

У С Т А Н О В И В:

згідно з обвинувальним актом 02 січня 2019 року близько 17.30 год обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись на нижньому схилі території гірськолижного комплексу «Красія» у селі Вишка, 1 Великоберезнянського району Закарпатської області, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалася особливою зухвалістю, намагаючись протиставити себе за рахунок приниження інших осіб, із заздалегідь заготовленим предметом для нанесення тілесних ушкоджень, подібним на пістолет, безпричинно розпочав конфлікт та, не звертаючи увагу на вимоги оточуючих людей припинити хуліганські дій, підбіг до потерпілого ОСОБА_5 та наніс йому три удари руками по тулубу, після чого дістав з куртки вказаний предмет, схожий на пістолет, та вистрілив у бік потерпілого, над головою останнього, за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 4 ст. 296 КК України.

Захист ОСОБА_4 , починаючи зі стадії досудового розслідування даного кримінального провадження, здійснює адвокат ОСОБА_6 (номер Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю 21/465, видане 15 липня 2005 року Закарпатською обласною КДКА).

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив суд звернутися до КДКА Закарпатської області з приводу неодноразових неявок захисника ОСОБА_6 , не підтверджених жодними доказами, та порушити у порядку ст. 324 КПК України питання про його притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засіданні не з`явився, попередньо подавав суду заяву про проведення судового розгляду без його участі, так як не має змоги з`являтися у судові засідання; свої покази підтримує у повному обсязі і наміру змінювати такі не має (Т. 1 а. с. 100).

У судове засідання обвинувачений ОСОБА_4 також не з`явився, про місце, дату та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до такого висновку.

Відповідно до ст. 318 КПК України судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку. Судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом. У судове засідання викликаються потерпілий та інші учасники кримінального провадження.

Однією з пріоритетних засад кримінального провадження, що становлять його форму та зміст є забезпечення права на захист (п. 13 ч. 1 ст. 7 КПК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 47 КПК України, захисник зобов`язаний використовувати засоби захисту, передбачені КПК України та іншими законами України, з метою забезпечення дотримання прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого та з`ясування обставин, які спростовують підозру чи обвинувачення, пом`якшують чи виключають кримінальну відповідальність підозрюваного, обвинуваченого.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що захисник зобов`язаний прибувати для участі у виконанні процесуальних дій за участю підозрюваного, обвинуваченого. У разі неможливості прибути в призначений строк захисник зобов`язаний завчасно повідомити про таку неможливість та її причини слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд, а у разі, якщо він призначений органом (установою), уповноваженим законом на надання безоплатної правової допомоги, також і цей орган (установу).

Статтею 138 КПК України передбачено вичерпний перелік поважних причин неприбуття особи на виклик, зокрема: затримання, тримання під вартою або відбування покарання; обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; несвоєчасне одержання повістки про виклик; інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик.

Згідно з ч. 1 ст. 324 КПК України якщо в судове засідання не прибув за повідомленням прокурор або захисник у кримінальному провадженні, де участь захисника є обов`язковою, суд відкладає судовий розгляд, визначає дату, час та місце проведення нового засідання і вживає заходів до прибуття їх до суду.

Одночасно, якщо причина неприбуття є неповажною, суд порушує питання про відповідальність прокурора або адвоката, які не прибули, перед органами, що згідно із законом уповноважені притягати їх до дисциплінарної відповідальності.

Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачає дотримання правил адвокатської етики як одного з основних зобов`язань адвоката, які він бере на себе, складаючи Присягу адвоката України (п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Правила адвокатської етики встановлюють обов`язкові для кожного адвоката правила поведінки при здійсненні адвокатської діяльності, засновані на моральних критеріях і традиціях адвокатури, а також на міжнародних стандартах і правилах адвокатської професії.

Так, у статтях 42, 44 Правил адвокатської етики вказано про дотримання адвокатом принципів законності у відносинах з судом, чесності та добропорядної репутації під час здійснення професійної діяльності в суді вбачається, що представляючи інтереси клієнта або виконуючи функцію захисника в суді, адвокат зобов`язаний дотримуватися вимог діючого процесуального законодавства, законодавства про адвокатуру та адвокатську діяльність, про судоустрій і статус суддів, іншого законодавства, що регламентує поведінку учасників судового процесу, а також вимог цих Правил (ст. 42 Правил адвокатської етики). Адвокат не повинен вчиняти дій, спрямованих на невиправдане затягування судового розгляду справи (ст. 44 Правил адвокатської етики).

У частині 2 статті 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» дисциплінарним проступком адвоката визначено, зокрема, порушення правил адвокатської етики, невиконання або неналежне виконання захисником своїх професійних обов`язків.

Частиною 1 статті 36 цього Закону вказано, що право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.

Відповідно до вимог п. 10 Положення «Про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність», затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 30 серпня 2014 року № 120 (з подальшими змінами та доповненнями), до заяв (скарг) щодо поведінки адвоката слід відносити: заяви (скарги) громадян; рішення, ухвали, постанови, звернення суддів.

Як встановлено судом аналізом матеріалів кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , протягом розгляду кримінального провадження, яке надійшло до суду 04 квітня 2019 року після визначення апеляційним судом підсудності, захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 вісім разів не з`явився у судові засідання без будь якого повідомлення причин неявки (17.06.2019, 12.09.2019, 15.05.2020, 13.04.2022, 24.03.2023, 25.05.2023, 24.07.2023, 23.10.2023), при цьому, будучи присутнім у наступному судовому засіданні доказів своєї відсутності також суду не надавав. Такі неявки захисника ОСОБА_6 у зазначені дати суд вважає такими, що здійснені без наведених причин, передбачених ст. 138 КПК України.

Окрім цього у вісімнадцять судових засідань, що були призначені судом на 23.04.2019 (участь у іншому судовому засіданні), 18.12.2019 (погіршення стану здоров`я та необхідність звернутися до лікаря), 16.07.2020 (участь у судовому засіданні Закарпатського апеляційного суду), 09.10.2020 (підтвердження коронавірусної хвороби у матері), 29.10.2020 (участь у судовому засіданні Мукачівського міськрайонного суду), 10.11.2020 (симптоми коронавірусної хвороби), 12.01.2021 (підвищення температури тіла), 19.02.2021 (повідомив у телефонному режимі про перебування у м. Києві), 25.05.2021 (обвинувачений ОСОБА_4 підвернув ногу), 15.06.2021 (приймає участь у слідчих діях у м. Львові), 04.02.2022 (перебуває на лікарняному), 21.06.2022 (обвинувачений ОСОБА_4 підвернув ногу), 15.08.2022 (участь у судовому засіданні Мукачівського міськрайонного суду), 29.09.2022 (участь у судовому засіданні Мукачівського міськрайонного суду), 07.03.2023 (участь у судовому засіданні Мукачівського міськрайонного суду), 20.04.2023 (участь у судовому засіданні Ужгородського міськрайонного суду), 19.07.2023 (участь у судовому засіданні Мукачівського міськрайонного суду) та 31.10.2023 (в якості захисника підозрюваного ознайомлюється з матеріалами кримінального провадження у м. Києві) адвокат ОСОБА_6 направляв до суду відповідні клопотання про відкладення таких із зазначенням вказаних причин, однак без будь яких доказів на підтвердження цьому та до того ж у переважній більшості без накладення електронного цифрового підпису.

Більше того захисник жодного разу не надав підтверджуючих доказів своєї неявки у вказані судові засіданні і будучи присутнім у наступних, після своєї неявки, судових засіданнях.

Крім цього суддя звертає увагу на те, що клопотання захисника ОСОБА_6 можуть бути ідентичними за своїм змістом, так, клопотання від 25 травня 2021 року та 21 червня 2022 року (про те, що обвинувачений ОСОБА_4 підвернув ногу) є повністю ідентичними за змістом та навіть містять ті самі помилки, що у свою чергу може свідчити про введення суду в оману (Т. 2 а. с. 41, 107).

За таких обставин, своїми діями шляхом ухилення від виконання своїх професійних обов`язків адвокат ОСОБА_6 фактично залишає без правової допомоги ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, чим позбавляє його основоположного права на захист, закріпленого у ст. 63 Конституції України.

Суд вважає, що адвокат ОСОБА_6 як досвідчений судовий юрист, розуміє, що неявка у судові засідання за викликом суду призводить до затягування розгляду даної справи, що загрожує порушенням прав осіб на розумний строк розгляду справи та права на захист.

Крім того, станом на дату винесення цієї ухвали, в суду відсутня інформація про відмову обвинуваченого від захисника ОСОБА_6 на підставі ст. 52 КПК України або про відмову від здійснення захисту адвокатом у випадку невиконання умов договору зі сторони підзахисного.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 01 липня 2014 року у справі «S.A.S. проти Франції», п. 66, визначив, що «зловживання правом» це шкідливе здійснення права її власником в такий спосіб, який явно не відповідає або суперечить цілям, для яких таке право надане/створене.

Таким чином, суд дійшов до висновку про необхідність порушення питання про дисциплінарну відповідальність захисника ОСОБА_6 перед органом, що згідно із законом уповноважений притягати його до такого виду відповідальності.

Керуючись ст. 20-22, 45, 47, 138, 324, 369-372 КПК України, с у д,

П О С Т А Н О В И В :

клопотання прокурора задовольнити.

Порушити перед Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Закарпатської області питання про дисциплінарну відповідальність адвоката ОСОБА_6 (Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №21/465, видане на підставі рішення Закарпатської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 15 липня 2005 року № 166).

Ухвала суду згідно з ч. 2 ст. 392 КПК України окремому оскарженню від судового рішення, передбаченого частиною першою вказаної статті, не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1