Справа № 357/2455/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.2024 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0005644, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.12.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, неодруженого, утриманців не має, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_5

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» умисно та безпричинно, в період часу з 28.06.2023 по 02.12.2023, перебуваючи за місцем спільного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , систематично вчиняв по відношенню до своєї матері, ОСОБА_5 , психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні та фізичне насильство, яке виражалось у нанесенні тілесних ушкоджень, що призвело до психологічних (моральних) страждань останньої, а також погіршило якість життя потерпілої ОСОБА_5 , а саме, викликало в неї зміни в психоемоційному стані у вигляді лабільності емоційних переживань, накопичення емоційних переживань образливості, приниженої гідності та розгубленості почуттів, які перешкоджають її соціальному функціонуванню як особистості.

Зокрема, 28.06.2023 близько 22 години 30 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем свого проживання, вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 , домашнє насильство в сім`ї, а саме: погрожував фізичною розправою та наніс два удари долонями по плечам, чим завдав шкоди її психологічному здоров`ю та в подальшому притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Також, ОСОБА_3 продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 19.08.2023 близько 22 години 00 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем свого проживання, повторно протягом року вчинив домашнє насильство, тобто умисно вчинив дії психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_5 , a саме: словесно ображав її, чим спричинив психологічне насильство в сім`ї та в подальшому притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 173-2 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_3 продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 20.10.2023, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем свого проживання, повторно протягом року вчинив домашнє насильство, тобто умисно вчинив дії психологічного та економічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_5 , a саме розбив тарілку та словесно принижував, погрожував фізичною розправою, чим вчинив психологічне насильство в сім`ї та в подальшому притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 173-2 КУпАП.

02.12.2023 близько 20 години 30 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи зі своєю матір`ю, ОСОБА_5 за їх місцем спільного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив з нею сварку, під час якої почав наносити удари руками по всьому тілі внаслідок чого з`явилась гематома під лівим оком, чим принижував її честь і гідність.

Таким чином, ОСОБА_3 умисно систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_5 , що згідно висновку судово-психіатричної експертизи призвело до зміни в психоемоційному стані у вигляді лабільності емоційних переживань, накопичення емоційних переживань образливості, приниженої гідності та розгубленості почуттів, які перешкоджають її соціальному функціонуванню як особистості. Нестабільний емоційний стан знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку із вчиненим до неї насильством з боку її сина ОСОБА_3 , а тому ОСОБА_5 завдані психологічні (моральні) страждання.

Отже, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного та фізичного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних та фізичних страждань потерпілої особи, тобто у вчиненні кримінально правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України.

21.02.2024 між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 було укладено угоду про примирення, згідно якої сторони дійшли згоди щодо примирення, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 126-1 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість за ст. 126-1 КК України у зазначеному кримінальному правопорушенні.

Угодою про примирення визначено покарання, яке має понести ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України - у виді обмеження волі строком на один рік. На підставі ст. 75 КК України сторони погоджують звільнення його від відбування покарання із випробуванням та встановленням йому іспитового строку тривалістю один рік із покладенням, на підставі ст. 76 КК України обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, розкаявся та визнав усі фактичні обставини, які викладені у формулюванні обвинувачення. Просив затвердити угоду, заявив про здатність виконати її умови та стверджував, що його позиція є добровільною.

У підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 підтримала укладену між нею та обвинуваченим угоду, просила її затвердити на викладених в ній умовах. Повідомила, угода про примирення укладена за її ініціативою, вона примирилася з обвинуваченим і претензій до нього вона не має. Зазначила, що їй повністю зрозумілі наслідки укладення угоди про примирення.

Прокурор в судовому засіданні вважала, що підстави, передбаченні ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні та просила суд затвердити угоду.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Згідно зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Відповідно з вимогами ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного та фізичного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних та фізичних страждань потерпілої особи.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України є нетяжким злочином. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладання угоди відбулося за ініціативою потерпілої, укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також суд встановив, що умови цієї угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

При укладанні угоди сторонами враховано дані про особу ОСОБА_3 , який є неодруженим, на утриманні дітей не має, раніше не судимий, за місцем проживання на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_2 не перебуває, неофіційно працевлаштований, а також обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття, обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Укладена між потерпілою та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ст. 126-1 КК України кваліфіковано правильно, як вчинення домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного та фізичного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних та фізичних страждань потерпілої особи; умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно; обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілою ОСОБА_5 та ОСОБА_3 і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами угоди покарання.

Установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинувачених немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та враховуючи, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Процесуальні витрати та речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, 374, 469, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 21.02.2024, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили стосовно ОСОБА_3 не застосовувати.

Речові докази, процесуальні витрати у справі відсутні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Тетяна КЛЕПА