справа № 619/4979/23
провадження № 1-кп/619/322/23
ВИРОК

іменем України

01 листопада 2023 року,

м. Дергачі,

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000123 від 21.01.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чугуїв Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, розлученого. Маючого доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця призваного під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 на посаді тимчасово-виконуючого обов`язків (за вакантною посадою) механіка відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу матеріально-технічного забезпечення, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_5

захисник - ОСОБА_6

обвинувачений - ОСОБА_3 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 25 від 24.02.2022 ОСОБА_3 призначено на посаду командира кулеметного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки зазначеної військової частини. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, в Україні введено воєнний стан з 05 год 30 хв 24.02.2022, який діє по сьогоднішній день. Однак, молодший сержант ОСОБА_3 під час проходження військової служби, у порушення нормативно-правових актів вирішив стати на злочинний шлях. Так, молодший сержант ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 ЗУ «Про оборону України», ст. 1, 2, 24 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків. При цьому, молодший сержант ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді командира кулеметного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки зазначеної військової частини НОМЕР_1 , 10.10.2022 під час проходження військової служби вирішив стати на злочинний шлях, та діючи умисно, без дозволу командування та поважних причин, в умовах воєнного стану, вирішив незаконно ухилитися від проходження військової служби та провести час на власний розсуд. Реалізуючи свій злочинний умисел, молодший сержант ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитися від військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів та начальників, за відсутності законних та поважних причин, діючи в умовах воєнного стану 10.10.2022 приблизно о 10 год 10 хв самовільно залишив місце несення служби, а саме місце розташування військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 з метою ухилитись від військової служби. Доводячи свій злочинний умисел до кінця, молодший сержант ОСОБА_3 у період приблизно з 10 год 10 хв 10.10.2022 до моменту фактичного затримання співробітниками поліції перебував поза межами території дислокації військової частини НОМЕР_1 та проводив час на власний розсуд до 17.11.2022 за місцем свого проживання, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та без поважних причин, з метою ухилитись від військової служби. До моменту фактичного затримання 17.11.2022 молодшого сержанта ОСОБА_3 , останній до місця розташування військової частини НОМЕР_1 не повернувся, про своє місце знаходження не повідомив.

Крім того, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді тимчасово виконуючого обов`язки (за вакантною посадою) механіка відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно в мовах воєнного стану, маючи умисел на самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, 04.01.2023 самовільного залишив тимчасове місце розташування військової частини НОМЕР_1 . Так, встановлено, що 20.12.2022, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 295 молодшого сержанта ОСОБА_3 , призначено на посаду тимчасово виконуючого обов`язки (за вакантною посадою) механіка відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 . При цьому, молодший сержант ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді тимчасово виконуючого обов`язки (за вакантною посадою) механіка відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , 04.01.2023 під час проходження військової служби вирішив стати на злочинний шлях, та діючи умисно, без дозволу командування та поважних причин, в умовах воєнного стану вирішив незаконно ухилитися від проходження військової служби та провести час на власний розсуд. Реалізуючи свій злочинний умисел, молодший сержант ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитися від військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів та начальників, за відсутності законних підстав та поважних причин, діючи в умовах воєнного стану 04.01.2023 приблизно о 10 год 00 хв самовільно залишив місце несення служби, а саме місце розташування військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_3 з метою ухилитись від військової служби. Доводячи свій злочинний умисел до кінця, молодший сержант ОСОБА_3 у період приблизно з 10 год 00 хв 04.01.2023 до моменту фактичного затримання співробітниками ДБР перебував поза межами території дислокації військової частини НОМЕР_1 та проводив час на власний розсуд до 16.05.2023 за місцем свого проживання, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та без поважних причин, з метою ухилитись від військової служби. До моменту фактичного затримання 16.05.2023 молодшого сержанта ОСОБА_3 , останній до місця розташування військової частини НОМЕР_1 не повернувся, про своє місце знаходження не повідомив.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винною у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 408 КК України - дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та підтвердив факт і обставини його вчинення, так, як це зазначено вище та зазначив, що щиро розкаюється у вчиненому.

Оскільки учасники судового розгляду не заперечували, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч. 4 ст. 349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують його особу.

При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні зазначеного злочину доведена у повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження і обвинуваченим не оспорюються.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б обтяжували покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду № 8 від 12.06.2009), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, обставини, що пом`якшують покарання, дані про особу винного, який є таким, що не має судимості, відповідно до службової характеристики від 02.12.2022, наданої командиром роти вогневої підтримки в/ч НОМЕР_1 , зарекомендував себе з негативного боку, схильний до вживання алкогольних та наркотичних засобів, має низький рівень мотивації до військової служби, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

За таких обставин справи, враховуючи підвищену суспільну небезпечність даного злочину, його тяжкість та той факт, що вчинено декілька епізодів, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 408 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції частини цієї статті, що буденеобхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин та попередження нових кримінальних правопорушень.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 суд вважає за доцільне до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Керуючись ст. 368, 370, 374, 376, 377 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 16.05.2023.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити незмінним тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1