КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

01 листопада 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2023 року, у кримінальному провадженні щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 358 КК України,

ОСОБА_8 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

та

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15,п.п. 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю сторін провадження:

прокурора - ОСОБА_12 ,

та захисника - ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою від 13 жовтня 2023 року Подільський районний суд м. Києва задовольнив клопотання прокурора та продовжив обвинуваченим ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, по 11 грудня 2023 року включно.

Приймаючи рішення про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд першої інстанції, як зазначено в оскаржуваній ухвалі, виходив з того, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені вирішенні питання про застосування запобіжного заходу продовженні строку його дії, не зменшилися та продовжують існувати, а прокурором у судовому засіданні доведено наявність обставин, які виправдовують подальше тримання обвинувачених під вартою.

Зважаючи на це, а також беручи до уваги тяжкість та обставини інкримінованих обвинуваченим злочинів, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченим ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, захисник обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 - адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2023 року у справі № 757/23962/21-к скасувати та постановити нову ухвалу, про застосування відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та встановити розмір застави, яка може забезпечити належне виконання обвинуваченими обов`язків.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник ОСОБА_9 посилається на те, що оскаржувана ухвала суду є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, що потягнуло за собою ухвалення незаконного судового рішення.

Захисник звертає увагу на те, що продовжуючи обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції погодився з доводами сторони обвинувачення щодо існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та їх незмінності, зокрема можливості ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення, з чим сторона захисту категорично не погоджується.

Як вважає сторона захисту, посилання на тяжкість покарання, як на підставу для продовження тримання особи під вартою, без наявності інших обставин (доведення існування заявлених ризиків), є недопустимим.

Щодо ризику незаконного впливу на потерпілого, сторона захисту зазначає на те, що потерпілий перебуває в міжнародному розшуку, а тому даний ризик взагалі виключається та є необґрунтованим.

Також, захисник звертає увагу на те, що обвинувачені тримаються під вартою більше 3 (трьох) років, судовий розгляд фактично не проводиться, оскільки до цього часу суд перебуває на стадії підготовчого провадження, натомість судом не враховані тривалість тримання обвинувачених під вартою, а також те, що з часом будь-які ризики, що існували на момент обрання запобіжного заходу, слабшають і потребують додаткового обґрунтування.

Крім того, захисник вважає за можливе визначити обвинуваченим розмір застави, оскільки розмір застави буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту та просив залишити оскаржувану ухвалу суду без змін; перевіривши надані суду апеляційної інстанції матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_9 не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для продовження запобіжного заходу, так само як і для його застосування, є зокрема наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Розглядаючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2023 року про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання щодо продовження строку тримання обвинувачених під вартою, а тому, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, обставини з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в тому числі наявність ризиків, які давали суду достатні підстави вважати, що обвинувачені ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 можуть здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити спробу переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

З огляду на це, посилання захисника обвинувачених в апеляційній скарзі на те, що стороною обвинувачення, не було надано доказів на підтвердження існування заявлених ризиків, а саме доказів про те, що обвинувачені можуть переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого чи свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити нове кримінальне правопорушення, не можуть бути визнані безумовними підставами для скасування ухвали Подільського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2023 року, оскільки встановлені судом апеляційної інстанції обставини та дані про особу кожного із обвинувачених, не дозволяють зробити висновок про те, що зазначена ухвала є незаконною або необґрунтованою.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги захисника обвинувачених про те, що суд першої інстанції не мав достатніх правових підстав не визначати розмір застави, яка б могла гарантувати виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків, то вони також не можуть бути визнані обґрунтованими та служити достатніми підставами для скасування оскаржуваної ухвали, з огляду на таке.

Дійсно, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Тобто, відповідний обов`язок, як прямо передбачено законом, покладається на суд лише при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а не при постановленні ухвали про продовження строку тримання під вартою.

Крім того, і це головне, ч. 4 вказаної вище норми кримінального процесуального закону передбачено, що суд, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Виходячи саме з цих приписів закону, суд першої інстанції визнав за необхідне не визначати розмір застави, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, про що зазначив у своєму рішенні.

Враховуючи наведені вище вимоги закону, а також обставини та характер висунутого обвинуваченим обвинувачення, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, користуючись своїми дискреційний правами, мав достатньо підстав не визначати ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 розмір застави при постановленні ухвали про продовження кожному із них строку тримання під вартою.

При цьому, колегія суддів звертає також увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду та інші обставини, на які Європейський суд з прав людини посилався у своїх рішеннях (рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991р.).

Таким чином, за висновком колегії суддів, приймаючи рішення про продовження строку тримання обвинувачених під вартою, суд першої інстанції, всупереч доводам апеляційної скарги, дійшов обґрунтованого висновку про те, що ризики, встановлені при вирішенні відповідного питання не тільки не зменшилися, а й продовжують існувати та виправдовують подальше тримання обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 під вартою.

Отже, приймаючи рішення про продовження строку тримання обвинувачених під вартою, суд першої інстанції, як вважає колегія суддів, з достатньою повнотою та об`єктивністю дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження саме цього запобіжного заходу, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, дані про особу кожного з них, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та прийняв відповідне судове рішення, яке не суперечить вимогам закону та загальним засадам кримінального провадження.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги відсутність будь-яких порушень норм КПК України з боку суду першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає необхідним, за наслідками апеляційного розгляду, прийняти рішення, яким ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2023 року про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 до 11 грудня 2023 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника останніх - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418, 419 та 422-1 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргузахисника обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2023 року, відповідно до якої суд продовжив обвинуваченим ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 11 грудня 2023 року включно, - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________

( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Номер справи: 757/23962/21-к

Номер провадження: 11-кп/824/5549/2023

Категорія: п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_21

Доповідач - суддя ОСОБА_1