Справа № 461/9351/23
Провадження № 1-кп/461/775/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2023 року Галицький районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

особи, щодо якої розглядається клопотання ОСОБА_4 законного представника ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

законного представника потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №0000721 від 25.09.2023 року, стосовно неповнолітнього

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Стрілковичі Самбірського району Львівської області, учня 9-А класу середньої загальноосвітньої школи №55 м. Львова, раніше несудимого, мешкає разом із батьком - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та матір`ю - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -

за ознаками вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

до суду надійшло клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №0000721 від 25.09.2023 року відносно ОСОБА_4 за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

У ході розгляду клопотання встановлено, 16 вересня 2023 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, неповнолітній ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні комп`ютерного клубу «Форс арена», що за адресою: м. Львів, пл. Міцкевича, 10, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з неповнолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , умисно завдав один удар кулаком правої руки в область обличчя неповнолітнього ОСОБА_7 , від чого потерпілий втратив рівновагу і, падаючи на підлогу, вдарився головою об батарею, яка була прикріплена до стіни, та втратив свідомість, у зв`язку з чим неповнолітньому ОСОБА_7 заподіяно наступні тілесні ушкодження: травма лівої щоки у вигляді рани слизової оболонки ротової порожнини зліва, що, згідно висновку експерта №805 від 18.10.2023, відносяться до легкого ступеня тяжкості, чим вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

У судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримала та просила його задовольнити, вказавши, що, на її думку, є всі законні підстави застосування примусових заходів виховного характеру до ОСОБА_4 .

Захисник особи, відносно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні клопотання підтримав.

Особа, щодо якої надійшло клопотання - ОСОБА_4 та його законний представник ОСОБА_5 підтримали думку захисника та прокурора.

Потерпілий ОСОБА_7 та його законний представник ОСОБА_8 у судовому засіданні клопотання підтримали.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 498 КПК України передбачено, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст.499 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру здійснюється згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 15 травня 2006 року "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" передбачено, що строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

Відповідно до частини 1 статті 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;

2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;

3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 15 травня 2006 року "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Примусові заходи виховного характеру, зокрема, застосовують:

- у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст.97 КК України;

- до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч.2 ст.97 КК України);

- при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч.1 ст.105 КК України.

Суд, ухвалюючи судове рішення щодо неповнолітнього, керується принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК та розділу ХІ КК України.

До особи, яка вчинила кримінальне правопорушення після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчинюваного діяння, згідно зі ст.498 КПК України, мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.

Дії неповнолітнього ОСОБА_4 мiстять ознаки суспiльно-небезпечного дiяння, пеpедбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Судом встановлено, що на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, згідно ст. 22 КК України ОСОБА_4 не досяг віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність.

При призначенні примусових заходів виховного характеру, суд враховує обставини вчиненого, суспільну небезпечність, наслідки діяння, дані про особу неповнолітнього, характеристики, умови життя, виховання і поведінку, його ставлення до вчиненого суспільно-небезпечного діяння.

Так, суд враховує, що ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненому визнав та щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, навчається, за місцем навчання характеризується позитивно, перебуває на утриманні у батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , на момент скоєння суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, неповнолітньому ОСОБА_4 не виповнилось 16 років, тобто він не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що є підстави для задоволення клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру.

Керуючись ст.ст.498,501,371-372 КПК України, суд

у х в а л и в :

клопотання задовольнити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру, передбачені п.1, 2 ч.2 ст.105 КК України:

- застереження, зокрема, роз`яснити неповнолітньому ОСОБА_4 наслідки його протиправних дій, оголосити осуд неповнолітньому за ці дії;

- обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, а саме:

- не залишати місце постійного проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв.;

- заборонити відвідувати в період часу з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. парки, кафе та інші розважальні заклади.

Строк примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_4 встановити строком на 1 (один) рік.

Речові докази:

- медична картка стаціонарного хворого № 76802 відносно ОСОБА_7 , 2009 р.н. на 14 аркушах вилучена з КНП «1 ТМО» ВП «Лікарня Святого Миколая» залишити у матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1