УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001581 від 12.11.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, українця, із середньою спеціальною освітою, офіційно не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що в невстановлений досудовим розслідуванням часі та місці між ОСОБА_4 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виник злочинний намір, направлений на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу. Об`єктом свого злочинного наміру вибрали вхідні двері квартири АДРЕСА_3 , в якій тимчасово проживає ОСОБА_11 .

Як зазначає у клопотанні слідчий, з метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 розподілили заздалегідь підготовлені ролі, а саме: ОСОБА_4 на автомобілі марки «Skoda oktavia» д.н. НОМЕР_1 повинен привести на місце вчинення злочину ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , та після вчинення ними пошкодження чужого майна шляхом підпалу, допомогти безперешкодно їм зникнути з місця вчинення злочину; ОСОБА_12 полягала роль у спостережені в момент пошкодження чужого майна шляхом підпалу, за парадною будинку № 12 проспекту Небесної сотні, та у разі появи сторонніх осіб, повідомити про це ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з метою уникнення останніми кримінальної відповідальності та залишитись непомітними; ОСОБА_8 та ОСОБА_9 полягала роль, із заздалегідь заготовленою паливно-мастильною сумішшю, облити вхідні двері квартири АДРЕСА_3 , а також здійснити підпал вказаних дверей.

Реалізуючи свій злочинний намір, 11.11.2023 року біля 17 години, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 знайшли дві гумові покришки від автомобіля та занесли їх на тамбурну площадку розташовану у першій парадній на п`ятому поверсі будинку АДРЕСА_4 сотні, а саме неподалік квартири АДРЕСА_5 з метою подальшого пошкодження майна шляхом підпалу.

12.11.2023 року, біля 07.30 годин, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 продовжуючи свій злочинний намір, направлений на пошкодження чужого майна шляхом підпалу, виконуючи заздалегідь обговорені ролі прибули на автомобілі марки «Skoda oktavia» д.н. НОМЕР_1 до будинку №10 проспекту Небесної сотні, де ОСОБА_4 залишився в указаному автомобілі, а ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , взявши з багажнику заздалегідь заготовлене паливно-мастильну суміш направились до будинку АДРЕСА_4 . В подальшому, ОСОБА_12 залишилась біля вказаного будинку та почала спостерігати за навколишньою обстановкою, а в разі появи сторонніх осіб повинна була повідомити ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з метою уникнення останніми кримінальної відповідальності та залишитись непомітними. В свою чергу ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , із заздалегідь заготовленою паливно-мастильною сумішшю, зайшли до будинку АДРЕСА_4 , піднялись на п`ятий поверх, поклали заздалегідь підготовлені дві автомобільні покришки до тамбурних дверей квартири АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 , після чого облили вказані колеса, тамбурні двері та вхідні двері квартири АДРЕСА_5 заздалегідь підготовленою паливно-мастильною сумішшю, здійснили підпал їх та впевнившись в загорянні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вийшли на вулицю. Вийшовши з вказаного будинку, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повернулись до автомобіля марки «Skoda oktavia» д.н. НОМЕР_1 , де їх очікував ОСОБА_4 та під управлінням останнього покинули місце вчинення злочину.

За викладених обставин, 12.11.2023 року, в порядку с. 208 КПК України ОСОБА_4 було затримано за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КПК України та 13.11.2023 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченою ч. 2 ст. 194 КК України за кваліфікуючими ознаками: умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Вважаючи, що в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, в цілях запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які стороною обвинувачення зазначається в рамках даного клопотання, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні -

Прокурор оголосив подане клопотання, його вимоги підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, зазначивши, що його підзахисний повністю погоджується із пред`явленою йому підозрою, надав органу досудового розслідування покази відносно особи, яка замовила вчинення злочину. Підозрюваний приймав участь у бойових заходах, де отримав поранення, має тяжкий стан здоров`я, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Ризики не доведені стороною обвинувачення. У задоволенні клопотання просив відмовити та застосувати більш м`який запобіжний захід, а у разу застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просив зменшити розмір застави.

Підозрюваний з пред`явленою йому підозрою погодився та вказав на те, що готовий надавати усі покази необхідні для досудового розслідування, зобов`язувався прибувати за першим викликом, просив не застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання та додані в його обґрунтування матеріали, приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України, повиннен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 13.11.2023 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченою ч. 2 ст. 194 КК України за кваліфікуючими ознаками: умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої буде здійснено затримання, та законність мети цього затримання й подальшого тримання під вартою.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

Відповідно до п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України підтверджується: протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_7 від 12.11.2023 року, допитом потерпілого ОСОБА_11 від 12.11.2023 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 12.11.2023 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 12.11.2023 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 12.11.2023 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 12.11.2023 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_16 від 12.11.2023 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_16 від 12.11.2023 року, протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_8 від 12.11.2023 року, протоколом обшуку атомобіля марки «Шкода Октавія», державний номер НОМЕР_1 за адресою: м. Одеса, вул. педагогічна, 27 від 12.11.2023 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 12.11.2023 року, протоколом огляду предмету (мобільного телефону) від 12.11.2023 року, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 та іншими доказами у сукупності.

На підставі зазначеного, слідчий суддя вважає, що надані стороною обвинувачення матеріали, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування доводять обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які в своєму клопотанні зазначає сторона обвинувачення, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у його вчиненні, а також враховуючи те, що підозрюваний неодружений, малолітніх дітей на утриманні не має, проживає за межами міста, в якому проводиться досудове розслідування, слідчий суддя вважає доведеним прокурором існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин вчиненого злочину, оскільки, як вбачається з матеріалів клопотання особи, які підозрюються у вчиненні злочину в рамках кримінального провадження вели між собою спілкування за допомогою мобільного зв`язку (мессенджери), а тому у випадку, якщо ОСОБА_4 вів листування з приводу обставин імовірного вчинення злочину за допомогою засобів зв`язку, він може вжити заходи щодо видалення такого листування, перейменування контактів телефонної книги, тощо. Відповідно до чого, ризик передбачений п. 2 . 1 ст. 177 КПК України також наявний в рамках даного провадження.

Також, оскільки підозрюваному ОСОБА_4 відомі анкетні дані свідків на показання яких сторона обвинувачення посилається в обґрунтування йому підозри та які в подальшому будуть допитуватися безпосередньо судом, у випадку направлення обвинувального акту до суду, слідчий суддя приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого незаконного впливу підозрюваним ОСОБА_4 на свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Щодо ризику, передбаченого ч. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає вказаний ризик недоведеним стороною обвинувачення, так як не зазначено яким чином підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню, а тому приходить до переконання про формальність посилання сторони обвинувачення на існування такого ризику та про його фактичну відсутність.

Сторона обвинувачення в своєму клопотанні посилається також на наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме на те, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовуючи його тим, що останній не працює та офіційного джерела доходу не має.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що вказаний ризик не знайшов свого підтвердження в матеріалах доданих в обґрунтування клопотання з огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та стороною обвинуваення не надано данних про те, що він має статус підозрюваного/обвинуваченого в рамках будь-якого іншого кримінального провадження.

У справі «Третьяков проти України» від 29.09.2011 року ЄСПЛ констатував «порушення ст. 5 КЗПЛ, зокрема, з огляду на те, що судом не було розглянуто можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою», у зв`язку із чим слідчий суддя вважає за необхідне розглянути можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 у судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, особистого зобов`язання та особистої поруки, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.

Стороною захисту у судовому засіданні недоведено можливість та необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш мякого запобіжного заходу.

Встановлені під час судового засідання ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування і руху кримінального провадження. Слідчий суддя враховує суспільний інтерес у швидкому, повному і об`єктивному досудовому розслідуванні цього кримінального провадження, яке можливе за умов нівелювання ризиків кримінального провадження.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, зокрема ризику можливого переховування підозрюваного, забезпечити належну процесуальну поведінку останнього можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для підозрюваного ОСОБА_4 не буде безальтернативною, оскільки передбачатиме можливість внесення останнім відповідного розміру застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Як вбачається з наявних у слідчого судді матеріалів, які долучені стороною обвинувачення в обґрунтування поданого клопотання, ОСОБА_4 інкримінується можливе вчинення в умовах воєнного стану тяжкого злочину.

Так, згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен враховувати положення ст. ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя прийшов до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 доцільним буде визначити заставу у максимальному розмірі передбаченому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, сума якої, на думку слідчого судді, в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у випадку її внесення під загрозою звернення застави в дохід держави, у випадку порушення покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, надавши правову оцінку всім доводам, як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність задоволення поданого стороною обвинувачення клопотання.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194-196 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001581 від 12.11.2023 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 10.01.2024 року, включно, в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 10.01.2024 року, включно, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1. прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1