Провадження № 1-кс/201/5554/2023
УХВАЛА

Іменем України

28 грудня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого 3 відділення слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_5 , погоджене прокурором Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за № 0000076 від 21.03.2022 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Луганська, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на території України раніше не судимої, за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з вищевказаним клопотанням, в обґрунтування якого посилається на те, що розпорядженням Президента України «Про утворення та реорганізацію військово-цивільних адміністрацій у Луганській області» № 62/2021 від 19.02.2021 утворено Станично-Луганську селищну військово-цивільну адміністрацію Щастинського району Луганської області.

У червні-липні 2021 року (більш точного часу в ході проведення досудового розслідування на даний час не встановлено) ОСОБА_6 було призначено на посаду начальника відділу з юридичного забезпечення та комунального майна Станично-Луганської селищної військово-цивільної адміністрації Щастинського району Луганської області.

19.02.2022 керівництвом РФ в умовах збройного конфлікту в порушення положень ст. 51 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, ст. 23 Гаазької конвенції про закони та звичаї війни на суходолі від 18.10.1907, Загальної декларації про права людини, ст. 36 Конвенції про права дитини, Європейської конвенції про здійснення прав дітей, ст. ст. 30, 30-1 Закону України «Про охорону дитинства» на тимчасово окупованій території Луганської області оголошено примусову загальну мобілізацію громадян України, які мешкають на тимчасово окупованій території Луганської області, в тому числі неповнолітніх, для участі у військових діях, спрямованих проти держави Україна.

У подальшому, з метою створення приводів для ескалації конфлікту і спроби виправдання своєї агресії перед громадянами РФ та світовою спільнотою, 21.02.2022 РФ визнано «Донецьку народну республіку» та «Луганську народну республіку» незалежними державами, а 22.02.2022 президент РФ ОСОБА_7 направив до Ради Федерації звернення про використання Збройних Сил РФ за межами РФ, яке цього ж дня розглянуто та задоволено.

Усупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент РФ ОСОБА_7 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України.

Так, 24.02.2022, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці Збройних Сил РФ, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

24.02.2022 указом президента Володимира Зеленського № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.

26.02.2022 військовослужбовці Збройних Сил РФ, шляхом збройної агресії, спільно з представниками так званої «ЛНР», які є частиною окупаційної адміністрації РФ, здійснили тимчасову окупацію території смт. Станиця Луганська Щастинського району Луганської області з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, іншими об`єктами.

Упродовж березня 2022 року (більш точного часу в ході проведення досудового розслідування на даний час не встановлено), громадянка України ОСОБА_6 , будучи начальником відділу з юридичного забезпечення та комунального майна Станично-Луганської селищної військово-цивільної адміністрації Щастинського району Луганської області, перебуваючи в смт. Станиця Луганська Щастинського району Луганської області, достовірно знаючи про незаконність дій співучасників збройних формувань так званої «ЛНР» та окупаційної адміністрації РФ на тимчасово окупованій території Луганської області, діючи з єдиним злочинним умислом, з мотивів заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, з метою зміни меж території України та поширення на неї впливу РФ, перешкоджання євроінтеграційному курсу розвитку України, встановлення контролю РФ над політичними та економічними процесами в Україні, з метою вчинення державної зради, перейшла на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , надала свою добровільну згоду, а у подальшому, упродовж березня, але не пізніше 01.04.2022, була призначена на посаду «слідчого прокуратури Станично-Луганського району ЛНР».

Із вказаного часу, ОСОБА_6 , перебуваючи на тимчасово окупованій території Луганської області у смт. Станиця Луганська Луганської області виконує обов`язки «слідчого прокуратури Станично-Луганського району ЛНР» незаконно створеної окупаційної адміністрації РФ та виконує вказівки керівництва «ЛНР», зокрема, здійснює кримінальне переслідування відповідно до повноважень, які визначені в кримінально-процесуальному законодавстві т.зв. «ЛНР» щодо проукраїнських активістів та інших громадян України, а також координує діяльність правоохоронних органів т. зв. «ЛНР» та ін.

У зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням м. Щастя Луганської області та проведенням бойових дій, зокрема на території Луганської області, беручи до уваги те, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України, а також обґрунтовану неможливість вручити ОСОБА_6 повідомлення про підозру, повістку про виклик, інші процесуальні документи, виклики для проведення слідчих та інших процесуальних дій, вручення письмового повідомлення про підозру ОСОБА_6 здійснювались наступним чином.

Так, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 95 (7216) від 26.04.2022, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, опубліковано повістку про виклик особи ОСОБА_6 , на 29.04.2022 на 09:00, 30.04.2022 на 09:00 за зазначеною в повістці адресою, для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, вручення письмового повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 7 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваної.

На жоден з викликів громадянка України ОСОБА_6 в призначене місце не з`явилася, про неможливість та причини неприбуття до прокурора не повідомила.

Також, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 182 (7303) від 03.05.2022, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 03.05.2022 опубліковано повідомлення про підозру та повістку про виклик особи ОСОБА_6 , на 09.05.2022 на 09:00, 10.05.2022 на 09:00, 11.05.2022 на 09:00 за зазначеною в повістці адресою, для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, вручення письмового повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 111 КК України, допиту в якості підозрюваної.

На жоден з викликів громадянка України ОСОБА_6 в призначене місце не з`явилася, про неможливість та причини неприбуття до прокурора відділу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил та слідчого СВ 3 управління (з дислокації у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях не повідомила.

30 квітня 2022 року у вказаному кримінальному провадженні прокурором з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України повідомлено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

03 травня 2022 року у вказаному кримінальному провадженні слідчим за погодженням із прокурором з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України повідомлено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме у вчиненні державної зради, а саме у діяннях, умисно вчинених громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, що виразилось у переході на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненого в умовах воєнного стану.

Таким чином, підозрювану ОСОБА_6 належним чином повідомлено про підозру, а також час, дату та місце проведення слідчих (розшукових) дій, але остання на виклики не прибула, про поважні причини неприбуття на виклики не повідомила.

25 травня 2022 року у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 постійно перебуває на тимчасово окупованій території України та не з`являється без поважних причин на виклики слідчого, в порядку ст. 281 КПК України, її оголошено в розшук.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 111-1, ч. 2 ст. 111 КК України обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: показаннями свідка від 23.04.2022, який зазначив в своїх показах, що зі слів місцевих мешканців смт. Станиця Луганська йому відомо, що колишній начальник юридичного відділу Станично-Луганської селищної ВЦА надавала допомогу військовослужбовцями ЗС РФ; показаннями свідка від 26.04.2022, який зазначив в своїх показах, що в квітні 2022 року бачив в мережі Інтернет у мережі «Instagram» відеозапис з назвою «генеральная прокуратура ЛНР» та серед осіб, які приймали «присягу работника прокуратуры ЛНР» на відео впізнав ОСОБА_6 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 20.04.2022 за участю свідка; протоколом огляду від 20.04.2022 в ході якого оглянуто в мережі Інтернет на інтернет-хостингу YouTube на каналі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відеозапис від ІНФОРМАЦІЯ_4 з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 »; протоколом огляду від 21.04.2022 в ході якого оглянуто в мережі Інтернет публікацію від 15.04.2022 з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_6 »; протоколом огляду від 26.04.2022 в ході якого оглянуто в мережі Інтернет у мережі «Instagram» публікацію від 15.04.2022 за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, тобто у вчиненні державної зради, а саме у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, що виразилось в переході на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненого в умовах воєнного стану, та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

В ході досудового розслідування встановлені ризики, передбачені пунктами 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду свідчать такі обставини:

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 в разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, в якому вона підозрюється (відповідно до ст. 12 КК України вказаний злочин відноситься до категорії особливо тяжких злочинів);

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення;

- неприбуття на виклик до слідчого та прокурора управління шість разів, у тому числі тричі у статусі підозрюваної та не повідомлення слідчому та прокурору про причини та неможливість прибуття на виклик, що свідчить про те, що підозрювана на цей час вже переховується від органу досудового розслідування;

- спосіб вчинення злочину (вчинила умисно, під час воєнного стану, що має негативні наслідки для всієї територіальної громади та України в цілому, знаходиться на тимчасово окупованій території, що з великою часткою ймовірності спонукатиме її до втечі у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу).

Про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, пов`язаний із можливістю знищити, сховати або спотворити ОСОБА_6 будь-яку із речей чи документів (уставні, реєстраційні документи, накази, розпорядження, кадрова документація, функціональні обов`язки, посадові інструкції, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення).

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме продовжити кримінальне правопорушення, у якому вона підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить:

- тимчасова окупація території України, а саме Щастинського району Луганської області на якій незаконно створена так звана «прокуратура Станічно-Луганського району ЛНР», посаду у якій добровільно зайняла підозрювана, що дає їй можливість продовжувати займати посаду у незаконному правоохоронному органі та унеможливлює реальне відбування покарання, яке може бути призначене останній у разі її засудження за цей злочин.

Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про те, що перебуваючи без запобіжного заходу, підозрювана зможе продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України, до неї може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи положення абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, доцільним є не обирати підозрюваній ОСОБА_6 альтеративний запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10 жовтня 2022 року, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 17 жовтня 2022 року №233 Станично-Луганська селищна територіальна громада Щастинського району Луганської області - є тимчасово окупованою територією України.

Таким чином, факт тимчасової окупації території Станично-Луганська селищна територіальна громада Щастинського району Луганської області є загальновідомим та не потребує додаткового підтвердження.

Той факт, що підозрювана ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України підтверджується показаннями свідків.

На підставі викладеного, просив обрати підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі з підстав, вказаних в клопотанні.

Захисник проти клопотання заперечував, вважав, що відсутні докази вини підозрюваної, просив відмовити у задоволенні клопотання.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000076 від 21.03.2022р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у червні-липні 2021 року (більш точного часу в ході проведення досудового розслідування на даний час не встановлено) ОСОБА_6 було призначено на посаду начальника відділу з юридичного забезпечення та комунального майна Станично-Луганської селищної військово-цивільної адміністрації Щастинського району Луганської області.

19.02.2022 керівництвом РФ в умовах збройного конфлікту в порушення положень ст. 51 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, ст. 23 Гаазької конвенції про закони та звичаї війни на суходолі від 18.10.1907, Загальної декларації про права людини, ст. 36 Конвенції про права дитини, Європейської конвенції про здійснення прав дітей, ст. ст. 30, 30-1 Закону України «Про охорону дитинства» на тимчасово окупованій території Луганської області оголошено примусову загальну мобілізацію громадян України, які мешкають на тимчасово окупованій території Луганської області, в тому числі неповнолітніх, для участі у військових діях, спрямованих проти держави Україна.

У подальшому, з метою створення приводів для ескалації конфлікту і спроби виправдання своєї агресії перед громадянами РФ та світовою спільнотою, 21.02.2022 РФ визнано «Донецьку народну республіку» та «Луганську народну республіку» незалежними державами, а 22.02.2022 президент РФ ОСОБА_7 направив до Ради Федерації звернення про використання Збройних Сил РФ за межами РФ, яке цього ж дня розглянуто та задоволено.

Усупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент РФ ОСОБА_7 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України.

Так, 24.02.2022, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці Збройних Сил РФ, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

24.02.2022 указом президента Володимира Зеленського № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.

26.02.2022 військовослужбовці Збройних Сил РФ, шляхом збройної агресії, спільно з представниками так званої «ЛНР», які є частиною окупаційної адміністрації РФ, здійснили тимчасову окупацію території смт. Станиця Луганська Щастинського району Луганської області з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, іншими об`єктами.

Упродовж березня 2022 року (більш точного часу в ході проведення досудового розслідування на даний час не встановлено), громадянка України ОСОБА_6 , будучи начальником відділу з юридичного забезпечення та комунального майна Станично-Луганської селищної військово-цивільної адміністрації Щастинського району Луганської області, перебуваючи в смт. Станиця Луганська Щастинського району Луганської області, достовірно знаючи про незаконність дій співучасників збройних формувань так званої «ЛНР» та окупаційної адміністрації РФ на тимчасово окупованій території Луганської області, діючи з єдиним злочинним умислом, з мотивів заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, з метою зміни меж території України та поширення на неї впливу РФ, перешкоджання євроінтеграційному курсу розвитку України, встановлення контролю РФ над політичними та економічними процесами в Україні, з метою вчинення державної зради, перейшла на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , надала свою добровільну згоду, а у подальшому, упродовж березня, але не пізніше 01.04.2022, була призначена на посаду «слідчого прокуратури Станично-Луганського району ЛНР».

Із вказаного часу, ОСОБА_6 , перебуваючи на тимчасово окупованій території Луганської області у смт. Станиця Луганська Луганської області виконує обов`язки «слідчого прокуратури Станично-Луганського району ЛНР» незаконно створеної окупаційної адміністрації РФ та виконує вказівки керівництва «ЛНР», зокрема, здійснює кримінальне переслідування відповідно до повноважень, які визначені в кримінально-процесуальному законодавстві т.зв. «ЛНР» щодо проукраїнських активістів та інших громадян України, а також координує діяльність правоохоронних органів т. зв. «ЛНР» та ін.

Щодо обґрунтованої підозри.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі "Murray v.United Kingdom", 14310/88, 28.10.94, п. 55).

Уявлення про "обґрунтовану підозру" має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка оголосила про підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні такого кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколами оглядів Інтернет-сторінок та допитами свідків, зазначених вище у цьому клопотанні, іншими документами, здобутими у ході досудового розслідування кримінального провадження.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні державної зради, а саме у діяннях, умисно вчинених громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, що виразилось у переході на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а також у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Щодо належного повідомлення про підозру.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Главою 11 КПК України визначається порядок виклику слідчим, прокурором, судовий виклик і привід.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Відповідно до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10 жовтня 2022 року, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 17 жовтня 2022 року №233 Станично-Луганська селищна територіальна громада Щастинського району Луганської області - є тимчасово окупованою територією України.

З дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від 26.04.2022, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, опубліковано повістку про виклик особи ОСОБА_6 , на 29.04.2022 на 09:00, 30.04.2022 на 09:00 за зазначеною в повістці адресою, для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, вручення письмового повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 7 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваної.

З дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газетах «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковані повідомлення про підозру та повістки про виклик особи ОСОБА_6 для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, вручення письмового повідомлення про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваної.

ОСОБА_6 на виклики не прибула, про поважні причини неприбуття на виклики не повідомила.

Щодо розшуку.

Постановою слідчого від 25 травня 2022 року ОСОБА_6 оголошено в розшук.

Щодо ризиків.

Слідчий суддя вважає доведеними вказані ризики, передбачені пунктами 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому слідчий суддя враховує, що як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а обов`язки, про покладення (продовження) яких клопоче орган досудового розслідування у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, - бути у взаємозв`язку з ними. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду) свідчать таке:

неприбуття на виклик до СВ 3 управління три рази, та не повідомлення слідчому та прокурору про причини та неможливість прибуття на виклик, що свідчить про те, що підозрювана на цей час вже переховується від органу досудового розслідування;

- спосіб вчинення злочину (вчинення умисно, під час воєнного стану, що має негативні наслідки для всієї територіальної громади та України в цілому, на тимчасово окупованій території, що з великою часткою ймовірності спонукатиме його до втечі у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу).

Про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, який пов`язаний із можливістю знищити, сховати або спотворити ОСОБА_6 будь-яку із речей чи документів (уставні, реєстраційні документи, накази, розпорядження, кадрова документація, функціональні обов`язки, посадові інструкції, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення), які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (продовжити кримінальне правопорушення, у якому вона підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення) свідчить те, що тимчасова окупація території України, а саме, Щастинського району Луганської області, на якій незаконно створена так звана «прокуратура Станічно-Луганського району ЛНР», посаду у якій добровільно зайняла підозрювана, що дає їй можливість продовжувати займати посаду у незаконному правоохоронному органі та унеможливлює реальне відбування покарання, яке може бути призначене останній у разі її засудження за цей злочин.

Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про те, що перебуваючи без запобіжного заходу, підозрюваний зможе переховуватися від органу досудового розслідування, суду, знищити, сховати або спотворити докази, незаконно впливати в майбутньому на свідків, продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України.

Щодо перебування підозрюваного на окупованій території.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Той факт, що підозрювана ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України підтверджується вищезазначеними доказами, зібраними під час досудового розслідування.

Висновки.

З огляду на те, що у судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, що ОСОБА_6 набула статусу підозрюваної у кримінальному провадженні, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також факт того, що сукупність доказів у своєму зв`язку вказують слідчому судді на достатність підстави вважати, що підозрювана перебуває на тимчасово окупованій території України, слідчим суддею встановлено достатні підстави для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу за відсутності підозрюваної, відповідно до приписів ч. 6 ст. 193 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які входять до вищевказаного переліку, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, до неї може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Щодо застави.

Згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які входить до переліку, перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави слідчий суддя не визначає.

Інші питання.

Згідно ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі ч. 6 статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Визначення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, тобто визначення, таким чином строку тримання особи під вартою, здійснюється лише під час застосування щодо особи запобіжного заходу, що відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, можливе після затримання особи, а слідчий суддя, суд не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки такої особи до органу досудового розслідування, зобов`язаний розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід за обов`язкової присутності такого підозрюваного, обвинуваченого.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 615, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Обрати підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Після затримання підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніше ніж через 48 годин з часу доставки до місця кримінального провадження розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляється ухвала.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали суду оголошений 29 грудня 2023 року о 16 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_8