Справа № 308/6686/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.11.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді контрольне провадження 11-кп/4806/636/23 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.10.2023.

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання піл вартою на строк 60 днів, тобто до 10.12.2023 без визначення розміру застави, щодо:

ТОЙ ОСОБА_7 (TOY OMER YALCIN), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стамбул, р-н Еміноню (Eminonu), зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , постійно проживаючого в Україні за посвідкою № НОМЕР_1 від 12.06.2019 за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України.

З матеріалів контрольного провадження вбачається, що у провадженні Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області, знаходиться кримінальне провадження № 0000106 від 29.11.2019 за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України.

Застосовуючи відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, суд першої інстанції зазначив, що обставини у справі з часу обрання запобіжного заходу (29.12.2019) не змінились, а ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились і продовжують існувати, докази в судовому засіданні ще не досліджені,у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу відсутні. Судом першої інстанції також враховано те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні в тому числі особливо тяжкого злочину, під час розгляду кримінального провадження в судовому засіданні не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, у зв`язку з чим щодо обвинуваченого ОСОБА_6 суд застосував запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, відповідно до вимог п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого Той ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_5 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у виді домашнього

-2-

арешту, а в разі неможливості визначити розмір застави. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про те, що прокурором у клопотанні не наведено і судом першої інстанції не з`ясовано переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, прокурором не доведена. Судом першої інстанції не взято до уваги те, що ОСОБА_6 вже тривалий час перебуває під вартою, а також дані про особу обвинуваченого, зокрема той факт, що обвинувачений має постійне місце проживання в м. Ужгороді та проблеми зі здоров`ям. Також обвинувачений не має наміру порушувати процесуальні права та переховуватися від суду. Окрім того, захисник наполягає на можливості визначення обвинуваченому розміру застави, яка буде в достатній мірі забезпечувати виконання ним покладених на нього судом обов`язків.

Апеляційна скарга розглядається у відсутності прокурора, обвинуваченого та його захисника, неявка яких, з огляду на положення ч. 4 ст. 422-1 КПК України, не перешкоджає її розгляду. З матеріалів контрольного провадження вбачається, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги. При цьому береться до уваги і те, що будь-яких заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги чи даних про поважність причин неявки від прокурора не надходило. Також колегією суддів враховується і той факт, що заява захисника-адвоката ОСОБА_5 про відкладення розгляду апеляційної скарги надійшла о 09 год 47 хв, тобто після апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали контрольного провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_5 не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За приписами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст.178 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

-3-

міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Прокурором доведено, що заявлені ним в клопотанні ризики, передбачені ст. 177 КПК України є обґрунтованими, натомість обвинуваченим та його захисником не доведено, що вказані ризики відпали, зменшилися і є неактуальними.

Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом першої інстанції встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

Висновок суду першої інстанції про необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і такий висновок підтверджується перевіреними доказами, яким дана належна оцінка.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що є всі підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватись від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до особливо тяжких злочинів, що свідчить про необхідність обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Наведені в апеляційній скарзі захисника-адвоката ОСОБА_5 доводи були предметом перевірки та розгляду судом першої інстанції і підстав для їх задоволення не встановлено. Зазначені в апеляційній скарзі мотиви також не дають підстав для зміни чи скасування ухвали суду і застосування щодо Той ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Колегія суддів вважає, що матеріали контрольного провадження не містять переконливих відомостей, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою. Не були вони надані й стороною захисту і під час судового та апеляційного розгляду.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_5 на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд вважає, що з огляду на характер та конкретні обставини кримінального провадження такі існують та доводяться відповідними доказами.

-4-

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо Той ОСОБА_8 , суд першої інстанції дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання вказаного запобіжного заходу, врахував наявність обґрунтованої підозри та доказів, які підтверджують причетність Той ОСОБА_8 до вчинення кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років, дані про особу обвинуваченого і обґрунтовано прийшов до висновку про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та належним чином мотивував свої висновки про відсутність обставин до обрання менш суворого запобіжного заходу.

Колегія суддів вважає такі висновки суду правильними, оскільки тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, їх наслідки та ймовірне покарання, яке очікує особу в разі доведення винуватості, давали підстави суду для обрання обвинуваченому ОСОБА_6 саме такого запобіжного заходу, без визначення розміру застави, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 183 КПК України, якою встановлено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Таким чином, застосований щодо Той ОСОБА_8 вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про його особу та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо посилання захисника-адвоката ОСОБА_5 на ті обставини, що ОСОБА_6 має зареєстроване місце проживання на території Закарпатської області, а також наявність певних захворювань та ряд позитивних даних про особу обвинуваченого, на думку апеляційного суду, з огляду на суспільну небезпечність інкримінованих кримінальних правопорушень, не є визначальними аргументами для обрання обвинуваченому Той ОСОБА_8 більш м`якого виду запобіжного заходу, оскільки не зменшують встановлені ризики та не свідчить про можливість дотримання обвинуваченим належної процесуальної поведінки і надалі

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_6 вже тривалий час перебуває під вартою та не має на меті переховуватися від слідства й суду чи впливати на свідків, а також не має наміру вчиняти будь-які інші кримінальні правопорушення, а тому відсутні будь-які ризики, з передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів відхиляє як такі, що спростовуються вищенаведеними обставинами й не впливають на висновок суду про необхідність застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги захисника у цій частині, колегія суддів бере до уваги і те, що навіть якщо обвинувачений і не має на меті ухилятися від слідства або суду, впливати на свідків чи інших осіб, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити будь-які інші кримінальні правопорушення, однак обставини за яких вчинені кримінальні правопорушення, їх тяжкість та інші наведені вище обставини, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, й їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Застосований Той ОСОБА_8 вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про його особу та тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

-5-

Всупереч доводам захисника-адвоката ОСОБА_5 , ухвала суду першої інстанції не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає рішення суду щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_5 в цій частині безпідставними і такі відхиляються.

З огляду на викладене вимоги апеляційної скарги захисника щодо скасування ухвали суду про застосування Той ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволенню не підлягають.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Узагальнюючи наведене, колегія суддів дійшла висновку проте, що апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження і не впливають на висновки суду першої інстанції, задоволенню не підлягає, а ухвалу суду першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без змін.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли істотно вплинути на висновки суду першої інстанції чи спростувати їх, і на такі захисник не посилався.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ТОЙ ОМЕР ЯЛЧИН адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.10.2023, щодо ТОЙ ОМЕР ЯЛЧИН, - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді