Дата документу 22.12.2023Справа № 554/3372/23
Провадження № 1-кп/554/1564/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2023 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Полтаві в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000111 від 10.01.2018 за обвинуваченням за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чорнобай Чорнобаївського району Черкаської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

22.10.2003 року Чорнобаївським районним судом Черкаської області за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 194, ст. 70 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі, ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном 1 рік;

24.05.2005 року Печерським районним судом м.Києва за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовім терміном 2 роки;

14.01.2008 року Святошинським районним судом м. Кисва за ч.3 ст. 186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. 11.02.2010 звільнений умовно-достроково, невідбутий термін 1 рік 10 місяців 27 днів, із застосуванням ст. 82 КК України покарання замінено у вигляді виправних робіт з утриманням 10% в дохід держави. 27.04.2011 частину покарання замінено на штраф;

19.06.2012 року Золотонішським міським районним судом Черкаської області за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;

19.08.2013 року Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області за ч.2 ст. 186, ч1 ст. 71 КК України до 4 років б місяців позбавлення волі, звільнений 07.10.2016 умовно достроково, невідбутий термін 1 рік 3 місяці 23 дні;

10.11.2020 року Соснівським районним судом м.Черкаси за ч. 2 ст. 186, ст. 69, ч.5 ст. 72 КК України до 1 року б місяців позбавлення волі;

04.03.2021 року Канівським міським судом Черкаської області за ч.2 ст. 186, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

19.11.2021 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 71, ч.1 ст. 72 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

09 січня 2018 року близько 14:00 год ОСОБА_4 , перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , помітив припаркований легковий саморобний причіп сірого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1998 року випуску, який належить на праві приватної власності, відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 від 07.07.1998, ОСОБА_5 , після чого у ОСОБА_4 виник умисел на його викрадення.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, здійснив крадіжку вказаного причепу, який в подальшому здав до пункту прийому металобрухту, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , чим спричинив матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_5 відповідно до висновку експерта №23 від 15.02.2018 на суму 1597 грн 93 коп.

Кваліфікація дій обвинуваченого судом

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Допитаний в ході судового розгляду матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопрушення, підтвердивши факт його скоєння за обставин, викладених вище. Щиро розкаявся у вчиненому та просив його суворо не карати, зазначивши, що усвідомив неправильність своїх дій.

Потерпілий в судове засідапння не з`явився, надав заяву з проханням проводити розгляд кримінального провадження без його участі. При вирішенні міри покарання обвинуваченому покладаються на розсуд суду.

Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, вважає повністю доведеною, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами статей 65 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого та обставин, які обтяжують його покарання, судом не встановлено.

Так, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд індивідуалізує покарання, необхідне і достатнє для виправлення засуджених, а також для запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника випливає з статті 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Постановою Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Суд враховує характер та ступінь тяжкості кримінального правопорушення, який відноситься до нетяжких, за якими матеріальна шкода не є значною, однак не відшкодована.

Разом із тим, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який неодружений, не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра на даний час не перебуває, раніше неодноразово судимий. Ці обставини дають суду підстави вважати, що виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів не можливе без ізоляції від суспільства, тому суд вважає за необхідне і достатнє призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, при визначенні остаточного покарання судом враховується вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2021 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 71, ч.1 ст. 72 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі.

Вирішення цивільного позову

Цивільний позов не заявлено.

Мотиви інших рішень

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином витрати на залучення експерта в сумі 715 гривень підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 370, 373, 374, 615 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю правопорушень, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2021 року і остаточно визначити ОСОБА_4 3 (три) роки 4 (чотири) місяці позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з 22 грудня 2023 року.

До набрання вироком суду законної сили ОСОБА_4 запобіжний захід не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 715 гривень витрат на залучення експертів.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України, а саме:

- легковий саморобний причіп сірого кольору, д.р.н. НОМЕР_1 повернути власнику;

- DVD диск із записом з камер спостережень - зберігати при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржено в Полтавський апеляційний суд через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

СуддяОСОБА_1