Справа №211/491/24 Провадження № 1-кп/211/297/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006 від 06.01.2024 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Ладижинка Уманського району Черкаської області, громадянки України, з неповною вищою освітою, яка заміжня, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працює, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима: 18.12.2023 Дзержинським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5-ти років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнена з випробувальним терміном 1 рік,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора - стажиста ОСОБА_5 , прокурора - ОСОБА_6 , потерпілої - ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , обвинуваченої ОСОБА_9 ,

встановив:

ОСОБА_9 , 02 серпня 2023 року, в невстановлений досудовим розслідуванням час, знаходячись у приміщенні магазина Від Ольги розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, пр-т Гагаріна, 69 у Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, побачила раніше знайому ОСОБА_7 та усвідомлюючи, що у власності останньої є мобільний телефон, підійшла до неї. У цей момент у ОСОБА_9 виник умисел направлений на заволодіння чужим майном шахрайським шляхом.

Надалі, у той же час, ОСОБА_9 , перебуваючи у вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шахрайським шляхом, переслідуючи мету незаконного збагачення, діючи умисно, з корисливим мотивом, почала повідомляти ОСОБА_7 неправдиві відомості про неможливість зв`язатись із чоловіком, який проходить службу у ЗСУ у зв`язку із відсутністю у неї мобільного телефону.

Так, ОСОБА_9 , продовжуючи злочинні дії та бажаючи довести злочин до кінця, попрохала у ОСОБА_7 надати їй у тимчасове користування її мобільний телефон, ввівши таким чином останню в оману.

Надалі, ОСОБА_7 , будучи введеною в оману щодо її дійсного наміру, добровільно передала ОСОБА_9 власний мобільний телефон марки «Redmi», моделі «9c NFC», кольору Midnight Gray, об?ємом пам?яті 2 GB RAM, 32 GB ROM, S/N НОМЕР_1 QY81468 IMEI 1 НОМЕР_2 , IMEI 2 НОМЕР_3 , розраховуючи на його повернення через місяць.

Після чого, ОСОБА_9 , отримавши мобільний телефон від потерпілої ОСОБА_7 , покинула вищевказане місце та усвідомлюючи, що вона не за яких умов не буде повертати вказане майно, через незначний проміжок часу заклала вказаний мобільний телефон під заставу, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_7 майнову шкоду згідно висновку експерта № СЕ-19/104-24/1737-ТВ від 18.01.2024 на суму 1750,00 (одна тисяча сімсот п?ятдесят) гривень.

На підставі викладеного, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, а саме: заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство).

По кримінальному провадженню № 0000006 від 06.01.2024 між обвинуваченою ОСОБА_9 , її захисником ОСОБА_8 та прокурором-стажистом ОСОБА_5 19.01.2024 року була укладена угода про визнання винуватості та скріплена підписами сторін.

Відповідно до п. 2 угоди підозрювана ОСОБА_9 під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Згідно із п. 3 угоди сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_9 за ч.1 ст.190 КК України у вигляді громадських робіт строком 200 годин. Ураховуючи вирок від 18.12.2023 року Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з виробуванням.

Обвинуваченій, захиснику, прокурорам судом роз`яснено наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди згідно із ч. 2 ст. 473 КПК України. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право протягом встановлених строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення, звернутися до суду, який затвердив угоду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю, пояснила, що розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яку вона уклала добровільно.

Захисник ОСОБА_8 проти затвердження угоди не заперечував.

Прокурори просили затвердити угоду, укладену з ОСОБА_9 , яку 19.01.2024 року вони підписали добровільно, їм зрозумілі наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За умовами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачена беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України. Вид та міра покарання, на яку обвинувачена погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст. 65-67 КК України. Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч. 7 ст. 474 КПК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгоджених сторонами виду і міри покарання.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню обвинуваченій не обирався.

Судові витрати стягнути з обвинуваченої в повному обсязі.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 124, 314, 368- 370, 373, 374, 472-475 КПК України, суд-

ухвалив:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19.01.2024 року між обвинуваченою ОСОБА_9 , захисником ОСОБА_8 та прокурором-стажистом Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000006 від 06.01.2024.

ОСОБА_10 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити їй узгоджену сторонами міру покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.12.2023, остаточно призначити ОСОБА_11 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, та покласти обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави: 1 514 (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять) грн. 56 коп. в рахунок відшкодування витрат на проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/104/24/1737-ТВ від 18.01.2024.

Роз`яснити ОСОБА_9 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченій.

В умовах дії воєнного стану проголошена резолютивна частина вироку 07.02.2024 року у порядку ч.15 ст.615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1