Справа № 577/42/24
Провадження № 1-кс/577/13/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" січня 2024 р. м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотоп клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001303 від 27.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 414 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

09 січня 2024 року слідчий СВ Конотопського РВП ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , про накладення арешту, на вилучене в ході огляду місця події за адресою м. Конотоп, вул. М. Немолота 14, майно: округлий металевий предмет, в спец пакеті PSP 102287; нашарування речовини бурого кольору в пакеті № 1; змив продуктів вибуху в пакеті № 4; чоловічий кросівок в спец пакеті WAR 1775539; хвостовик, дві трубки та округлий предмет в спец пакеті PSP 1022365; контрольний зразок бинта в пакеті № 2; контрольний змив в пакеті № 3; грунт з продуктами вибуху в пакеті PSP 1022288, заборонити користування, знищення, відчужування чи зміну властивостей даного майна.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що 27.12.2023 близько 08:15 год., внаслідок порушення правил поводження із предметами, що становлять підвищену небезпеку для оточення, в місці дислокації військової частини НОМЕР_1 , стався вибух, в результаті якого отримали тілесні ушкодження військовослужбовці вказаної частини ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

27.12.2023, в період часу з 14.47 по 18.45 год., проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено майно вказане в клопотанні.

28.12.2023 постановою слідчого вилучені майно визнано речовими доказами та передано на зберігання до камери схову речових доказів Конотопського РВП ГУНП В Сумській області. Вилучені в ході огляду місця події речі могли зберегти на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, тому виникла необхідність у накладенні на зазначені об`єкти арешту.

Слідчий СВ Конотопського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням клопотання розглянути без його участі, клопотання підтримує і прохає задовольнити.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

В силу ч. 4 ст. 107 КПК України вказане клопотання розглядається без застосування технічних засобів фіксування.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в т.ч. предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

На підставі п.1) ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно ч. 11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Тобто, обов`язок доведення необхідності арешту майна та наявності відповідних ризиків, законодавцем покладено на особу, що звернулася з клопотання про арешт майна.

При вирішенні питання про арешт майна, відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другою статті 170 цього Кодексу).

З Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається наявність кримінального провадження в рамках якого слідчий звернувся до суду із клопотанням.

Згідно протоколу огляду місця події від 27.12.2023 проведеного в період часу з 14.47 по 18.45 год., тимчасово вилучено округлий металевий предмет; нашарування речовини бурого кольору; змив продуктів вибуху; чоловічий кросівок; хвостовик, дві трубки та округлий предмет; контрольний зразок бинта; контрольний змив; грунт з продуктами вибуху (а.с.5-7).

Постановою слідчого СВ Конотопського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 від 28.12.2023 вказане вище майно, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001303 від 27.12.2023 (а.с.8).

Як вбачається зі змісту процесуальних норм, що містяться в статті 170 КПК України, предметом арешту може бути майно, що належить певній особі.

Ознаки майна наведені в ЦК України.

Зокрема, відповідно до ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки, а згідно із ст. 179 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки. Між тим, як зазначено, об`єктом арешту, може бути лише майно особи.

Слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання, враховуючи наступне.

Завданням арешту майна в силу ст. 170 КПК України є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, однією з підстав для накладення арешту є наявність ризику приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Вирішуючи клопотання не на користь особи, яка з ним звернулась, слідчий суддя не тільки не вбачає ознак майна в наступних об`єктах: округлому металевому предметі, в спец пакеті PSP 102287; нашаруванні речовини бурого кольору в пакеті № 1; змиву продуктів вибуху в пакеті № 4; хвостовику, двох трубках та округлому предметі в спец пакеті PSP 1022365; контрольному зразку бинта в пакеті № 2; контрольному змиві в пакеті № 3; ґрунті з продуктами вибуху в пакеті PSP 1022288, а й наявності ризиків ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. Також слідчий суддя не вбачає підстав для накладення арешту на чоловічий кросівок в спец пакеті WAR 1775539, оскільки слідчим також не наведено ризиків, які б слугували підставою для накладення арешту, враховуючи, що не встановлено його власника.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Між тим очевидно, що наведені в клопотанні об`єкти мають ознаки речового доказу в кримінальному провадженні за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 414 КК України і відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, яка містить поняття речового доказу.

У зв`язку з викладеним слідчий суддя вважає за доцільне рекомендувати слідчому визначити статус цих об`єктів як речових доказів в кримінальному провадженні і з метою їх збереження в інтересах ефективного розслідування визначити, в силу ст. 100 КПК України, належне місце для зберігання, яке (зберігання) гарантоване наявністю спеціально відведених для зберігання речових доказів місць.

Керуючись ст. 98, 170-173 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001303 від 27.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 414 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом паяти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1