Справа № 182/559/24
Провадження № 1-кс/0182/160/2024
У Х В А Л А

Іменем України

07.02.2024 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нікополь Дніпропетровської області заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 ,

за участю особи, що подала заяву про відвід ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

1.Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями та ухвали Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.02.2024, судді ОСОБА_1 передана на розгляд заява про відвід слідчому судді ОСОБА_4 від розгляду скарги на бездіяльність відповідальних осіб Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області (справа №182/3165/21), яка була заявлена усно під час судового засідання 05.02.2024.

2.У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 просив задовольнити відвід слідчому судді на підставі п.4 ч.1 ст.75 КПК України. Заявник зазначив, що слідчий суддя в порушення норм КПК України визначила його статус, як заявника, хоча він є потерпілим. Також, суддя порушила міжнародне право, конвенцію про війну 1907 року, право на захист та фактично позбавила права приватної власності. Крім того, слідчий суддя вчиняє злочин в інтересах осіб, яких він обвинувачує, та тому вирішила справу до початку судового розгляду.

3.Заслухавши заявника, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з огляду на таке.

4.Частиною 1 ст.81 КПК України передбачено, що в разі заявлення відводу слідчому судді його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 цього Кодексу.

5.Кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним та неупередженим судом, створеним на підставі закону (ч.1 ст.21 КПК України).

6.З метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід, який, відповідно до ст.80 КПК України, повинен бути вмотивованим. Вичерпний перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений ст.ст.75, 76 КПК України.

7.Так, пунктом 4 ч.1 ст.75 КПК України, на який посилається заявник ОСОБА_3 , суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, тобто за наявності таких обставин, що не передбачені пунктами 1-3, 5 цієї статті.

8.Відповідно до п.12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

9.У постанові Пленуму Верховного суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» зазначено, що суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

10.Відповідно до положень п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

11.Для вирішення питання про те, чи є підстави для усунення слідчої судді ОСОБА_4 від розгляду справи №182/559/24, провадження № 1-кс/0182/131/2024, суд повинен перевірити наявність підтверджених фактів, які б породжували сумніви щодо відсутності неупередженості судді у зазначеній справі.

12.Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини (надалі - також «ЄСПЛ») є обов`язковими для виконання Україною. У ст.16 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

13.Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності (неупередженості) має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

14.ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що у контексті об`єктивного критерію, окремо від поведінки суддів, слід визначити чи існували переконливі факти, які могли-б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії»,заява №33958/96, п.44, ECHR 2000-XII, у справі «Газета «Україна-Центр» проти України», заява №16695/04, рішення від 15 липня 2010року, п.31,«Хаусшільдт проти Данії», рішення від 24 травня 1989року, п.48).

15.Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»). Потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При чому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу, в ході об`єктивної перевірки, має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань щодо однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

16.Суд, оцінюючи наявність обґрунтованих підстав для відводу щодо суб`єктивного критерію, дійшов переконання про відсутність підстави стверджувати, що слідчий суддя ОСОБА_4 виявила особисту упередженість. У заяві про відвід не повідомлено відомостей про факти, які б стосувалися поведінки слідчого судді, безпосередньо пов`язаної зі здійсненням розгляду скарги на бездіяльність відповідальних осіб Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області чи висловлювань слідчим суддею думки, позиції щодо поданої скарги до її розгляду. Під час розгляду вказаної заяви судом не встановлено та заявником не надано жодних відомостей та/чи доказів які могли б свідчити про вирішення слідчим суддею поданої скарги до початку судового розгляду, а не згода з зазначеним статусом «Заявник» в даному випадку не є належним підтвердженням особистої упередженості судді.

17.При дослідженні об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку, навіть, зовнішні ознаки мають певне значення. Посилання у заяві про відвід, зводиться до незгоди з рішенням слідчого судді щодо визначення статусу як заявника під час розгляди скарги в порядку ст.303 КПК України. При цьому, відповідно до норми чинного КПК України, суддя, який розглядає заяву про відвід, не здійснює перевірку та оцінку рішень, які приймаються суддею, якому заявлено відвід. Суд звертає увагу, що підставами відводу є сумніви щодо неупередженості, однак, вказана у заяві підстава не може бути підставою для відводу у розумінні ст.75 КПК України.

18.Оцінюючи в сукупності факти та обставини, встановлені за наслідками розгляду заяви про відвід слідчого судді, аналізуючи їх за суб`єктивним та об`єктивним критерієм, суд дійшов висновку, що заявник не довів належними та достатніми доказами наявність обставин, що викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості слідчої судді ОСОБА_4 .

19.Будь-яких обставин передбачених ст.76 КПК України під час розгляду заяви про відвід судом не встановлено.

20.Таким чином на переконання суду, в цьому конкретному випадку не встановлено жодної обставини, яка б викликала розумний, об`єктивно обґрунтований сумнів у неупередженості слідчого судді.

З огляду на зазначене, керуючись ст.ст. 75, 76, 81 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

1.У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчої судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 від розгляду скарги на дії відповідальних осіб Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області (справа №182/559/24) - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 09.02.2024.

Суддя: ОСОБА_1