Справа № 288/129/24
Провадження № 1-кс/288/24/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт майно

22 січня 2024 року . смт. Попільня

Слідчий суддя Попільнянського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого СВ - ОСОБА_4 , власника майна - ОСОБА_5 , представника власника майна - ОСОБА_6 , користувача майна - ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області клопотання прокурора Попільнянського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000008 від 15.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна та додані до клопотання матеріали,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Попільнянського відділу Коростишівської окружної прокуратури звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

На обґрунтування клопотання зазначає, що у провадженні СВ Відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000008 від 15.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 14.01.2024 приблизно о 19 год. 00 хв. ОСОБА_7 керуючи автомобілем марки «RENAULT» модель «DUSTER», д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись у темну пору доби зі сторони с. Кошляки, Квітневої ОТГ, Житомирського району Житомирської області по центру проїзної частини дороги вулиці Олександра Олійника, 37 в с. Романівка, Квітневої ОТГ, Житомирського району Житомирської області в напрямку с. Почуйки, не врахував дорожню обстановку та дорожні умови, так як проїжджа частини дороги була вкрита вкатаним снігом та мала не розчищені узбіччя від снігу, здійснив зіткнення із електроскутером моделі W 4028 CRUISER II, під керуванням ОСОБА_8 , який рухався йому на зустріч по проїздній частині дороги. В результаті даної ДТП, ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому обох кісток гомілки лівої ноги, та був госпіталізований до КНП "Попільнянська лікарня".

У ході проведення огляду місця пригоди 14.01.2024 було вилучено автомобіль марки «RENAULT» модель «DUSTER», д.н.з. НОМЕР_1 та електроскутер моделі W 4028 CRUISER II, червоного кольору.

Вказані транспортні засоби було поміщено на зберігання до майданчика тимчасового тримання ТЗ при Відділенні поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , автомобіль марки «RENAULT» модель «DUSTER», д.н.з. НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_5 , та перебуває у постійному користуванні у ОСОБА_7 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 . (тел. НОМЕР_3 ).

Вилучений слідчим під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 14.01.2024 автомобіль марки «RENAULT» модель «DUSTER», д.н.з. НОМЕР_1 , у відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України має статус тимчасово вилученого майна.

Підставою для накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме на автомобіль марки «RENAULT» модель «DUSTER», д.н.з. НОМЕР_1 є сукупність розумних підозр вважати, що вони є доказом кримінального правопорушення.

Метою накладення арешту на тимчасове вилучене майно, а саме на автомобіль марки «RENAULT» модель «DUSTER», д.н.з. НОМЕР_1 є необхідність збереження речових доказів.

В обґрунтування необхідності накладення арешту на майно постановою слідчого від 15.01.2024 автомобіль марки «RENAULT» модель «DUSTER», д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом.

Обґрунтуванням визнання автомобіля марки «RENAULT» модель «DUSTER», д.н.з. НОМЕР_1 речовим доказом є розумність підозр вважати, що вказане майно є об`єктом, який зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а саме дорожньо-транспортної пригоди, що дозволить встановити в ході здійснення досудового розслідування шляхом проведення судових експертиз.

Тимчасове вилучене майно автомобіль марки «RENAULT» модель «DUSTER», д.н.з. НОМЕР_1 зберігається на території майданчика тимчасового тримання ТЗ при Відділенні поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області.

На підставі викладеного прокурор, просить клопотання задовольнити та накласти арешт у вигляді позбавлення права на відчуження, користування та розпорядження тимчасово вилученим майном автомобілем марки «RENAULT» модель «DUSTER», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_5 , та перебуває у постійному користуванні у ОСОБА_7 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 . (тел. НОМЕР_3 ) - з метою збереження речових доказів. Вилучений автомобіль марки «RENAULT» модель «DUSTER», д.н.з. НОМЕР_1 зберігати на майданчику тимчасового тримання ТЗ при Відділенні поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області.

Відповідно до частини 1 статті 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Слідчий СВ - ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання, зазначив, що з автомобілем потрібно провести рад слідчих дій, а саме призначити автотехнічну та трасологічну експертизу.

Власник майна - ОСОБА_5 та її представник - ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечуали щодо клопотання просили частково задоволити клопотання, ав частині відчуження та розпорядження.

Користувача майна - ОСОБА_7 в судоовму засіданні підтримав думку представника власника майна.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення клопотання по суті, приходить до наступного висновку.

Згідно із частиною першою статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Пунктом першим частини другої статті 170 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Завданням накладення арешту на зазначене майно є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Вказане завдання неможливо досягнути за допомогою інших заходів забезпечення кримінального провадження передбачених статтею 131 КПК України. Відповідно до положень статті 170 КПК України слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Метою накладення арешту на вказане майно є необхідність збереження речових доказів, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, що в подальшому будуть використані як доказ факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження для забезпечення змагальності сторін у кримінальному провадженні та повноти досудового розслідування.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), а також 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Судом встановлено, що СВ Відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області за вищевказаним фактом внесено відомості до ЄРДР за № 0000008 від 15.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно частини другої статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Також вивчені матеріали показали, що потреби досудового розслідування виправдовують втручання у право власності на особисту річ; факти, що можуть бути встановлені під час проведення слідчих дій відносно вказаного майна не можуть бути встановлені іншим шляхом і не застосування цих заходів забезпечення кримінального провадження не дають змоги досягти дієвості цього кримінального провадження (ч.3 ).

Обмеження права власності у даному випадку співмірно завданням кримінального провадження.

Частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що слідчий суддя або суд накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у пункті 1 частини 2 статті 167 КПК України.

Внесене прокурором клопотання відповідає вимогам статті 171 КПК України. Матеріали клопотання, а саме: - витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000008 від 15.01.2024; - протокол огляду смісця дорожньо транспрортної пригоди від 14.01.2024; - простанова СВ відділення поліції № 2 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області про провадження досудового розслідування декількома слідчими від 15.01.2024; - схема ДТП від 1401.2024; - копія свідоцтва про реєстрацію ТЗ; - копія полісу № 218611220; - протокол допиту свідка від 15.01.2024; - постанова СВ відділення поліції № 2 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області про визнання речових доказів та передачу на зберігання від 15.01.2024; - постанова Коростишівської окружної прокуратури про призначення групи прокурорів від 15.01.2024, які містять достатні дані про здійснення СВ відділення поліції № 2 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням статей 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Керуючись ст. ст. 131-132, 167, 170-173, 237, 371-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Попільнянського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт на майно задовольнити.

Накласти арешт у вигляді позбавлення права на відчуження, користування та розпорядження тимчасово вилученим майном автомобілем марки «RENAULT» модель «DUSTER», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_5 , зареєстрована за адресою: с. Хомутець, Брусилівського району, Житомирської області та перебуває у постійному користуванні у ОСОБА_7 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 . (тел. НОМЕР_3 ) - з метою збереження речових доказів.

Вилучений автомобіль марки «RENAULT» модель «DUSTER», д.н.з. НОМЕР_1 зберігати на майданчику тимчасового тримання ТЗ при Відділенні поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим СВ Відділення поліції № 2 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області.

Ухвала може бути переглянута слідчим суддею за письмовим клопотанням володільця майна про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1