У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 31.10.2023 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Братське Миколаївської області, українця, громадянина України, утриманців немаючого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

-підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 2 ст. 152 КК України

- обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27 грудня 2023 року.

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів в системі «EasyCon»)

захисник: ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 та обрати йому більш м`який запобіжний захід .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .

Застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27 грудня 2023 року.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною.

На думку захисника, є недоведеними ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Окрім того, захисник зазначає, що слідчий суддя безпідставно не розглянув можливість застосування альтернативних запобіжних заходів.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , слідчим суддею встановлені наступні обставини.

У провадженні СВ відділення поліції № 2 Баштанського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000481 від 28 жовтня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України.

За версією органу досудового розслідування, ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він будучи раніше судимим 17 січня 2011 року Березнегуватським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст.152, ч.3 ст.152 КК України до 3-х років 3-х місяців позбавлення волі (судимість не знята й не погашена), на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин проти статевої свободи та статевої недоторканості особи за наступних обставин.

28 жовтня 2023 року близько 16:00 години ОСОБА_6 , перебував у стані алкогольного сп`яніння на АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний намір, направлений на вчинення дій сексуального характеру, відносно ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний протиправний умисел, ОСОБА_6 прийшов до двору домоволодіння ОСОБА_8 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де через вхідну хвіртку воріт зайшов на територію домоволодіння за місцем мешкання ОСОБА_8 , що на праві власності належить ОСОБА_9 . В подальшому ОСОБА_6 підійшов до вхідних дверей будинку та поштовхом тіла відчинив їх, після чого проник до приміщення вказаного будинку. 28 жовтня 2023 року близько 16:05 год., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, перебуваючи в приміщенні будинку, у спальній кімнаті, виявив потерпілу ОСОБА_8 , яка в цей час відпочивала на ліжку, та наказав їй щоб вона роздяглась, однак остання відмовилась. Після чого ОСОБА_6 зняв з себе одяг та діючи усупереч волі ОСОБА_8 ліг на неї зверху й утримуючи своєю рукою руки потерпілої, силоміць її роздягнув. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло ОСОБА_8 , близько 16:10 год., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, перебуваючи у спальній кімнаті будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , без добровільної згоди ОСОБА_8 , вступив з останньою в статеві зносини природнім шляхом.

29 жовтня 2023 року о 01:27 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

29 жовтня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України.

Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому зазначено, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Прокурор в судовому засіданні зазначив, що неможливо запобігти вказаним у клопотанні ризикам шляхом застосування більш м`якого виду запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, а також тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим, послався на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Вважав, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобіганню доведених ризиків та прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, слідчим суддею взято до уваги, що у провадженні СВ відділення поліції № 2 Баштанського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000481 від 28 жовтня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України.

Зауважено, що 29 жовтня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України.

Надані суду матеріали кримінального провадження містять відомості, які свідчать на даний час про правильність висновку суду щодо обґрунтованість підозри ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: витягом з кримінального провадження № 0000481 від 28 жовтня 2023 року, протоколом огляду місця події від 28 жовтня 2023 року, показами потерпілої ОСОБА_8 та свідків: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які вказують на причетність ОСОБА_6 до вчиненого кримінального правопорушення, висновком експерта №1000 від 30 жовтня 2023 року та іншими матеріалами кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов вірного висновку, що наявні в матеріалах кримінального провадження докази здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_6 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 152 КК України, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Зважаючи на сукупність отриманих в процесі розгляду клопотання відомостей та даних, що характеризують особу, колегія суддів вважає, що є правильним висновок слідчого судді про існування ризиків, передбачених п.3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що існує ризик незаконного впливу підозрюваним на потерпілу ОСОБА_8 , а також на свідків, які є односельчанами підозрюваного, з метою зміни ними свідчень задля уникнення покарання за вчинення тяжкого злочину.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді і щодо наявності ризиків вчинення підозрюваним ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення, враховуючи відомості про особу підозрюваного, який раніше був неодноразово засуджений, в тому числі і за аналогічний злочин та відбував реальну міру покарання, що може свідчити про можливе продовження протиправної діяльності у разі перебування на волі.

Враховуючи відомості про особу підозрюваного, який ніде фактично не працює, не має постійного джерела доходів, стійких соціальних зв`язків не має, систематично вживає спиртні напої, не має сім`ї, та враховуючи фактичні обставини інкримінованого кримінального правопорушення, встановлені ризики, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Слідчим суддею при розгляді клопотання не було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли вплинути на правильність прийнятого ним рішення.

З огляду на наведене апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 31.10.2023 року, щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: