КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 та прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 18 листопада 2022 року про застосування до ОСОБА_8 примусового заходу медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

захисникаОСОБА_6 (за допомогою програмного забезпечення

"EysyCon"),

законного представника ОСОБА_10 ,

особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру,- ОСОБА_8 (в режимі ВКЗ з КНП "Клінічна лікарня психіатрія"),

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 18 листопада 2022 року задоволено клопотання прокурора та до

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає адресою: АДРЕСА_2 , до якого 25 липня 2016 року Подільським районним судом міста Києва застосувались примусові заходи медичного характеру за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,

застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом.

Згідно з ухвалою суду суспільно небезпечне діяння було вчинено за таких обставин.

17 вересня 2021 року, близько 22 год. 05 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи біля будинку №24-В, що за адресою: м. Київ, вул. І Виговського, побачив раніше незнайомого ОСОБА_11 .

В цей час перебуваючи у стані неосудності, не усвідомлюючи свої дії та не маючи можливості керувати ними, ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_11 та почав наносити удари ногою в область ноги та руками в обличчя потерпілого, чим спричинив останньому тілесні ушкодження, після чого зірвав шкіряну сумку, в якій знаходився мобільний телефон марки "Samsung J5" вартістю 3 000 грн. 00 коп., пенсійне посвідчення, банківські картки та гаманець чорного кольору вартістю 100 грн.

Після цього ОСОБА_8 , тримаючи викрадену сумку при собі, зник з місця вчинення діяння, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, тим самим заподіяв потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 3100 грн.

Відповідно до висновку експерта №042-1620-2021 від 10 листопада 2021 року потерпілому ОСОБА_11 спричинено тілесні ушкодження у виді закритої травми лівої гомілки у вигляді перелому латеральної кісточки, яке за ступенем тяжкості відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу, відповідно до п.п. 2.2.1/в та 4.6. «Правил».

Таким чином, ОСОБА_8 , перебуваючи в стані неосудності, своїми діями, які виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 187 КК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить змінити ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 18 листопада 2022 року в частині правової кваліфікації діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, з ч. 1 ст. 187 на ч. 1 ст. 186 КК України.

Обґрунтовуючи свою позицію, захисник зазначає, що відповідно до дослідженого висновку експерта №042-1620-2021 від 10 листопада 2021 року потерпілому ОСОБА_11 було заподіяно тілесні ушкодження, які відносяться до середнього ступеню тяжкості, проте вказаний висновок не може бути допустимим доказом, оскільки для проведення цієї експертизи не були надані оригінали медичних документів, а в матеріалах кримінального провадження відсутня відповідна медична документація потерпілого, на яку посилається судово-медичний експерт.

Всупереч вимогам ст. 290 КПК України, стороні захисту зазначені документи не відкривались.

Відповідно до викладеного захисник вважає, що діяння, вчинене ОСОБА_8 в стані неосудності, не може бути передбачене ст. 187 КК України та, оскільки сторона захисту не оскаржувала подію та обставини цього діяння, то його можна кваліфікувати лише за ч. 1 ст. 186 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 18 листопада 2022 року, якою відносно ОСОБА_8 застосовано примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом, та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, під час якого допитати потерпілого ОСОБА_11 .

При цьому прокурор вказує на неповноту судового розгляду та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке полягає у тому, що суд був позбавленим можливості з`ясувати у потерпілого обставини, які мають істотне значення для розгляду провадження.

Так, у судовому засіданні 31 серпня 2022 року був допитаний потерпілий ОСОБА_11 .

Показання потерпілого ОСОБА_11 зафіксовані в журналі судового засідання від 31 серпня 2022 року, однак з технічних причин звукозапис судового засідання відтворенню не підлягає, про що зазначено в оскаржуваній ухвалі суду від 18 листопада 2022 року.

У подальшому прокурор заявив клопотання про додатковий допит потерпілого, яке було задоволено судом, проте потерпілий додатково допитаний не був.

В судовому засіданні 18 листопада 2022 року судом поставлено на обговорення питання щодо можливості закінчення судового розгляду за відсутності потерпілого, на що прокурор заперечував, посилаючись на те, що не зберігся технічний запис допиту потерпілого ОСОБА_11 в судовому засіданні 31 серпня 2022 року.

Проте, судом було прийнято рішення про закінчення судового розгляду та перехід до судових дебатів, без дослідження усіх заявлених прокурором доказів, тобто без допиту потерпілого в судовому засіданні, чим допущено неповному судового розгляду у провадженні про застосування відносно ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру.

Прокурор вважає, що, оскільки, звукозапис допиту потерпілого ОСОБА_11 не відтворюється, а повторний допит потерпілого здійснено не було, то таке порушення є істотним, та таким, що тягне за собою скасування судового рішення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора та заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника; пояснення захисника та особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, які підтримали апеляційну скаргу захисника; законного представника особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, який підтримав апеляційну скаргу прокурора та заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає, а апеляційну скаргу прокурора необхідно задовольнити, виходячи з таких підстав.

Під час апеляційного перегляду ухвали Подільського районного суду міста Києва від 18 листопада 2022 року встановлено, що у судовому засіданні 31 серпня 2022 року був допитаний потерпілий ОСОБА_11 , показання якого зафіксовані в журналі судового засідання, однак з технічних причин звукозапис судового засідання від 31 серпня 2022 року відтворенню не підлягає, про що зазначено в оскаржуваній ухвалі.

Згідно з журналом судового засідання від 21 жовтня 2022 року прокурор заявив клопотання про повторний допит свідків та потерпілого, яке було задоволено судом.

В судовому засіданні 18 листопада 2022 року судом було поставлено на обговорення питання щодо можливості закінчення судового розгляду клопотання про застосування відносно ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру за відсутності потерпілого.

Прокурор заперечував проти закінчення судового розгляду без допиту потерпілого, проте судом було прийнято рішення про закінчення судового розгляду провадження та перехід до судових дебатів, без дослідження усіх заявлених прокурором доказів, зокрема, без повторного допиту потерпілого в судовому засіданні.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про неповноту судового розгляду.

Також є обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Так, відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим.

Відсутність технічного носія інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції, згідно з п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та безумовною підставою для скасування судового рішення.

В матеріалах провадження є диск з аудіо записом судового засідання від 31 серпня 2022 року, в якому був допитаний потерпілий ОСОБА_11 , проте цей аудіо запис не може бути відтвореним, що прирівнюється до відсутності технічного носія інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Зважаючи на те, що в судовому засіданні 31 серпня 2022 року проводився допит потерпілого ОСОБА_11 , показання якого мають істотне значення для розгляду провадження, а також враховуючи те, що потерпілий не був додатково допитаним в судовому засіданні за клопотанням прокурора, колегія судів вважає відсутність технічного носія інформації істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України, яке є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Отже, ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 18 листопада 2022 року про застосування до ОСОБА_8 примусового заходу медичного характеру необхідно скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, як це передбачено п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України.

Оскільки ухвала суду першої інстанції скасовується з мотивів істотного порушення вимог кримінального процесуального закону з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів позбавлена можливості перевірити доводи апеляційної скарги захисника щодо правильності застосування закону про кримінальну відповідальність та кримінального процесуального закону, а тому ці доводи підлягають перевірці при новому розгляді в суді першої інстанції.

Згідно з вимогами ст. 508 КПК України запобіжний захід ОСОБА_8 у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, необхідно продовжити на 60 діб.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 18 листопада 2022 року про застосування до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусового заходу медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Запобіжний захід ОСОБА_8 у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, продовжити на 60 діб.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3