Справа № 126/320/22
Провадження № 1-кп/147/12/23
У Х В А Л А

іменем України

30 листопада 2023 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

із секретарем ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000423 від 08.09.2021, про обвинувачення:

ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч. 4 ст.187 КК України,

ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

в с т а н о в и в :

У провадженні Тростянецького районного суду Вінницької області перебувають матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 та ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Прокурор 28 листопада 2023 року звернувся з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів. Клопотання мотивує тим, що термін утримання обвинуваченого під вартою спливає, у зв`язку з чим є необхідним та доцільним вирішити питання, щодо продовження строку його утримання під вартою, без зміни раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який, що обґрунтовується наступним. Так, обвинувачений вчинив злочини, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років. Крім того, в наслідок злочинних дій обвинуваченого настала шкода у особливо великих розмірах. Сторона обвинувачення вважає, що з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне обвинувачений може переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілу, свідків, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, про що неодноразово було вказано в ухвалах суду. Всі з вище перерахованих ризиків та обставин, чітко відображені у відповідних матеріалах судової справи і продовжують мати своє місце на даний час.

Також, 28 листопада 2023 року прокурор ОСОБА_5 подав клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 на 60 днів, яке мотивоване тим, що на сьогоднішній день, термін утримання обвинуваченого під вартою спливає, у зв`язку з чим є необхідним та доцільним вирішити питання, щодо продовження строку утримання під вартою, без зміни раніше обраного запобіжного заходу у виді утримання під вартою, на більш м`який, оскільки обвинуваченому інкримінується правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України (напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства, вчинений за попередньою згодою групою осіб, поєднаний з проникненням у інше приміщення та сховище; придбання, зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу), за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, крім того, вчиненим правопорушенням заподіяно шкоду у особливо великих розмірах. Сторона обвинувачення вважає, що з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне обвинувачений може переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілу, свідків, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, про що неодноразово було вказано в ухвалах суду. Всі з вище перерахованих ризиків та обставин, чітко відображені у відповідних матеріалах судової справи і продовжують мати своє місце на даний час.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримав подані клопотання та просив їх задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що він заперечує сказане прокурором, адже не причетний до правопорушень, які йому інкриміновано, він вже третій рік знаходиться в слідчому ізоляторі, створюються штучні докази його вини, порушуються його права і свободи, про що він буде звертатися до ЄСПЛ.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, стверджує, що зазначені прокурором ризики не знайшли свого підтвердження, ні на кого впливати його підзахисний не буде, на нього ніхто не вказав, всі докази досліджені, речові докази в камерах зберігання і доступу до них у обвинуваченого немає, він має міцні соціальні зв`язки, позитивну характеристику з місця проживання, і дуже незадовільний стан здоров`я, тому просив застосувати до його підзахисного запобіжний захід у виді домашнього арешту (навіть цілодобового). У разі звільнення ОСОБА_6 під арешт приїдуть із-за кордону його рідні і зможуть забезпечити перебування його підзахисного в умовах домашнього арешту, надати належну медичну допомогу та лікування. Захисник просить відмовити в задоволенні клопотання прокурора та обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_7 щодо продовження строку застосування відносно себе запобіжного заходу у виді тримання під вартою не заперечував, разом з тим висловився, що ОСОБА_6 не є його спільником, а тому не причетний до інкримінованого йому правопорушення, у зв`язку з чим просить застосувати до ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, у виді домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 підтримав позицію свого підзахисного і також висловився про непричетність обвинуваченого ОСОБА_6 до інкримінованого йому правопорушення, а тому просив обрати йому біль м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності.

Заслухавши думки учасників процесу, які прибули в судове засідання, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До закінчення продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статтям 177, 178, 183 КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд першої інстанції повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Розглядом наданих до суду матеріалів встановлено, що запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було продовжено до 08.12.2023.

Доводи прокурора наведені в клопотаннях відносно того, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, є дійсними та триваючими і на даний час виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинувачених на більш м`який, знайшли своє підтвердження і не спростовані стороною захисту.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачені обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, що з урахуванням тяжкості покарання свідчить про реальність ризику переховування від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачені раніше судимі за корисливі злочини, і знову обвинувачуються у вчиненні корисливого кримінального правопорушення, здійснювати незаконний вплив на потерпілу, яка ще не допитана судом, та свідків допит яких тільки розпочато, з метою спонукання їх до зміни своїх показань.

Таким чином, судом враховано існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які на даний час продовжують існувати, тому відсутні підстави для застосування, щодо обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Судом враховується також суспільна небезпечність злочину, який інкримінується обвинуваченим, суворість можливого покарання та визнається наявність реальної небезпеки можливості ухилення обвинувачених від правосуддя у разі зміни обраного щодо них запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Наведені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що виправдовують потребу у триманні обвинувачених під вартою та є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та забезпечити виконання покладених на обвинувачених процесуальних обов`язків.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів вважає, що прокурором доведено обставини, які виправдовують подальше тримання обвинувачених під вартою.

Тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою як досудового так і судового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».

Під час розгляду клопотання судом, не встановлено відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинувачених під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

У матеріалах справи відсутні будь-які дані стосовно того, що відпали або зменшились ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу обвинуваченим, отже підстави для зміни запобіжного заходу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відсутні.

Разом з тим прокурором не доведено ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КК України, а саме перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Доводи сторони захисту про відсутність будь-яких ризиків, які б могли слугувати підставою для продовження застосування, зокрема, до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не можуть вважатися обґрунтованими, оскільки доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше обмеження права обвинувачених перебувати на волі.

Доводи сторони захисту про погіршення сану здоров`я ОСОБА_6 враховуються колегією суддів, разом з тим, стороною не надано суду жодного доказу на підтвердження обставин, які б свідчили про неможливість тримання в умовах ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1» обвинуваченого ОСОБА_6 .

Стосовно доводів обвинуваченого ОСОБА_6 , які підтримані його захисником ОСОБА_8 , обвинуваченим ОСОБА_7 та його захисником ОСОБА_9 , щодо його непричетності до інкримінованих йому правопорушень, суд зазначає, що на сьогодні справа знаходиться на стадії допиту свідків, розглядаючи клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на стадії розгляду кримінального провадження по суті, суд не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Посилання сторони захисту в судовому засіданні на тривалий розгляд справи і як наслідок досить тривалий термін перебування під вартою обвинувачених суд не може вважати спроможними, адже тривалість розгляду справи залежить від об`єктивних обставин, які не завжди залежать від волі суду та/або учасників судового провадження.

Твердження сторони захисту, а саме адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_9 про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту є непереконливими та невмотивованими.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з огляду на зазначене вище, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинувачених на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання осіб під вартою, не зменшилися.

У ході судового розгляду з`ясовано, що вік та стан здоров`я обвинувачених дозволяє застосування до них запобіжного заходу, пов`язаного з обмеженням волі та свободи пересування, жодних підтверджуючих доказів неможливості утримання обвинувачених в СІЗО за станом здоров`я не надано.

Будь-яких інших переконливих доводів щодо неможливості застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не наведено та не надано під час розгляду клопотань прокурора.

Строк тримання обвинувачених під вартою закінчується 08 грудня 2023 року та до спливу цього строку судове провадження не може бути завершене з об`єктивних причин, за клопотанням сторони захисту у справі призначено дві судові експертизи і судовий розгляд знаходиться на стадії допиту свідків, отже суд дійшов висновку про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 для забезпечення виконання покладених на них процесуальних обов`язків, та вважає, що інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Такий висновок суду не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів тобто до 28 січня 2024 року включно.

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 (шістдесят) днів тобто до 28 січня 2024 року включно.

Копію ухвали направити на адресу Державної установи «Вінницька установа виконання покарань №1» для вручення обвинуваченим та виконання.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали суду складено та оголошено 01 грудня 2023 року о 12 годині 45 хвилин.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3