н/п 1-кп/953/1239/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2023 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження кримінальне провадження №0000417 від 24.06.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, українець, громадянин України, одружений, офіційно не працевлаштований, освіта вища, на утриманні неповнолітніх дітей або осіб похилого віку не має, не є інвалідом та військовослужбовцем, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 30.05.2023 Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 263 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, к.т. НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, -

встановив:

01 березня 2022 року ОСОБА_3 переслідуючи ціль незаконного використання завідомо підробленого документа, діючи умисно, усвідомлюючи, що порушує порядок видачі особі національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами (далі - посвідчення водія) відповідної категорії, що передбачений Положенням «Про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340, маючи умисел на отримання підробленого посвідчення водія з відкритими категоріями А, В, С, з метою керування транспортним засобом відповідної категорії, знайшов в мережі інтернет інформацію про можливість виготовлення підробленого посвідчення шляхом надання своїх анкетних даних. Після чого, через соціальну мережу «Instagram» ОСОБА_3 , вчиняючи дії, направлені на пособництво у підробленні посвідчення, домовився в ході переписки з невстановленою досудовим розслідуванням особою, відносно якої матеріали виділені в окреме кримінальне провадження, про підроблення водійського посвідчення за грошову винагороду в сумі 6000 гривень. Виконуючи відведену йому роль, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , на вимогу невстановленої досудовим розслідуванням особи, надав свої персональні дані, а саме: цифровий варіант фотокартки, ПІБ (прізвище, ім`я та по-батькові), дату народження та зразок власного підпису для виготовлення підробленого водійського посвідчення.

Так, у середині березня 2022 року, ОСОБА_3 , являючись пособником у підробці посвідчення, отримав у відділенні №41 «Нової пошти», розташованому за адресою: м. Харків, вул. Матюшенка, буд. 7Б, відправлений від невстановленої органом досудового розслідування особи підроблений бланк пластикового водійського посвідчення НОМЕР_2 , виданий ТСЦ 8042, на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з його фотокарткою, який відповідно до висновку судової технічної експертизи документів №СЕ-19/121-23/8717-ДД від 04.05.2023 не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника - України.

Крім того, 23.06.2022 близько 20:10, ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Geely» моделі «CK», р.н. НОМЕР_3 , та проїжджаючи поблизу буд. 235 по вулиці Шевченка у місті Харкові, був зупинений співробітниками патрульної поліції у м. Харкові, у зв`язку з порушенням правил дорожнього руху. В цей час, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане ТСЦ 8042 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримане ним всупереч Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340, є підробленим, та відповідно до висновку судової технічної експертизи документів №СЕ-19/121-23/8717-ДД від 04.05.2023 не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника - України, надав його працівникам патрульної поліції на підтвердження прав законності керування ним транспортним засобом, таким чином, використав завідомо підроблений документ.

Прокурор звернувся із клопотанням про розгляд кримінального провадження у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_4 , підписаній в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, висловив згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Як передбачено ч.1 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Відповідно ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих кримінальних проступків за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України повністю доведена, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України, тобто, пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою його використання та за ч.4 ст.358 КК України, тобто, використання завідомо підробленого документа.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненні кримінальних проступків.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 раніш судимий 30.05.2023р. Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.263 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, неповнолітніх дітей, осіб похилого віку на утриманні не має, не є особою з інвалідністю, за місцем мешкання характеризується формально позитивно.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючу покарання обставину, та вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкцій ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, із застосуванням положень ч.1 ст.70 КК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Питання скасування арешту майна суд вирішує в пряду ст. 174 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався і підстав його застосування суд не вбачає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Судові витрати за проведення судово-технічної експертизи документів № СЕ-19/121-23/8717-ДД від 04.05.2023р. у сумі 1673 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та призначити покарання:

- за ч.5 ст.27 ч.1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 8.500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

- за ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

В силу ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 8.500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

На підставі ч.3 ст.72 КПК України, вирок Київського районного суду м. Харкова від 30.05.2023 за ч.2 ст.263 КК України, стосовний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виконувати самостійно.

Арешт майна, застосований згідно ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 05.07.2022р., - скасувати.

Речові докази: посвідчення водія серії НОМЕР_4 , видане ТСЦ 8042, на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке зберігається в матеріалах кримінального провадження №0000417, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави витрати на проведення судово-технічної експертизи документів № СЕ-19/121-23/8717-ДД від 04.05.2023р. у сумі 1673 (одна тисяча шістсот сімдесят три) гривні.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1