Провадження № 1-кп/750/136/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2024 року Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003792 від 05.10.2023 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним, 01.09.2023 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з оголошенням Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» загальної мобілізації та призовом на військову службу у Збройні Силі України, де пройшов медичний огляд, відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008, за результатами якого визнаний здоровим та придатним до проходження військової служби.

В подальшому, ОСОБА_4 , 01.09.2023 отримав повістку, за якою мав з`явитись 13.09.2023 о 08.00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою : АДРЕСА_2 для відправки до військової частини, за отримання якої надав розписку та, будучи належним чином у встановленому законом порядку повідомленим працівниками вищевказаного центру про призов на військову службу під час загальної мобілізації, а також про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу під час мобілізації, оголошеної Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення стану в Україні», на території України введено воєнний стан та діє особливий період, з метою ухилення від призову за мобілізацією, діючи умисно, з особистих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст.ст.1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-ХІІ, та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 69/2022, у вказаний час, зазначений у повістці, а саме о 08.00 год. 13.09.2023 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , не маючи на це поважних причин, та про причину своєї неявки не повідомив і в подальшому уникав спілкування та зустрічей з працівниками вказаного відділу та правоохоронних органів.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав в повному обсязі та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, зазначивши, що не піде на військову службу, у зв`язку з поганим станом здоров`я.

Враховуючи зізнавальні свідчення обвинуваченого та з врахуванням думки учасників судового провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються. Зміст цих обставин учасники судового провадження розуміють правильно, підтверджують добровільність їх позиції та усвідомлюють, що у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи в сукупності надані прокурором та перевірені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною вину ОСОБА_4 , а його дії вірно кваліфікованими за ст. 336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Обставинами, які пом`якшують покарання, згідно ч. 1 ст. 66 КК України, судом визнано щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного його вік, сімейний стан, стан здоров`я, соціальну характеристику, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, за відсутності обставин, що його обтяжують, відсутність попередніх притягнень до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим, суд доходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні підлягає вирішенню у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим за ст. 336 КК України та призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу його фактичного затримання при виконанні вироку.

Речові докази та документи після набрання вироком законної сили:

-оригінал повістки, оригінал картки медичного обстеження військовозобов`язаного ОСОБА_4 , оригінал розписки ОСОБА_4 про отримання повістки - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1