У Х В А Л А

Справа № 185/1784/24

Провадження № 1-кс/185/251/24

21 лютого 2024 року м. Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 в присутності підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника- адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 , в межах досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000126 від 23 січня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, громадянин України, маючий повну загальну середню освіту, непрацюючий, неодружений, малолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,

В С Т А Н О В И В :

Подане на розгляд слідчому судді клопотання вмотивовано тим, що в межах досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000126 від 23 січня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, повністю обґрунтована та підтверджується доказами зібраними під час досудового розслідування кримінального провадження.

На думку слідчого, що погоджено з прокурором, щодо підозрюваного має бути застосований запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, оскільки в сукупності всі зібрані фактичні дані про обставини злочину у кримінальному провадженні, та наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а також наявність ризиків, які передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, доцільно застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 було затримано об 11:50 годині 19 лютого 2024 року

20 лютого 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені злочинів, передбачених ч.4 ст.185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, поєднаному з проникненням у сховище, що завдала значної шкоди потерпілому, вчиненому в умовах воєнного стану.

20 лютого 2024 року о 17:15 годині ОСОБА_5 вручено копію клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При розгляді клопотання слідчий та прокурор з приводу підстав, зазначених в ст. 177 ч. 1 КПК України, підтвердили вищенаведене та наполягали на задоволенні клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 , не оспорюючи обґрунтованості підозри, та своєї провини у вчинені зазначеного кримінального правопорушення, просив застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Його захисник адвокат ОСОБА_6 висловив позицію, узгоджену зі своїм підзахисним, має батьків пенсіонерів, до того ж матір із групою інвалідності, співпрацює зі слідством та не має наміру переховуватись.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали, додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання, зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, думку підозрюваного, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням, доходжу такого висновку.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід як тримання під вартою.

Прокурором доведено, що відносно підозрюваного провадиться досудове розслідування, і йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України. Також, висунута підозра обґрунтована доказами, зібраними в порядку передбаченому КПК України.

Враховуючи те, що обґрунтованість підозри підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю вагомих доказів, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений під час судового розгляду, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 щодо кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Також слідчий суддя приймає до уваги правову позицію, викладену в рішенні ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.90 р., відповідно до якого «обгрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Перевіряючи доводи клопотання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний: перевірити наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; оцінити наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК; оцінити в сукупності обставини, зазначені законодавцем в ч.1 ст. 178 КПК; виконати всі дії при розгляді клопотання, передбачені ст.193 КПК; встановити доведеність неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів (п.3 ч.1 ст.194 КПК).

З метою забезпечення права особи на свободу та особисту недоторканність, що гарантується ст. 5 ЄКПЛ, доцільно застосовувати (враховувати) правову позицію ЄСПЛ, яка викладена в рішенні ЄСПЛ «Навальний проти Росії (№ 2)» (Navalnuyy v. Russia №2) , № 43734/14, від 09 квітня 2019 року, при оцінці пропорційності інкримінованого особі кримінального правопорушення відносно запобіжного заходу про застосування якого просить сторона обвинувачення.

Важливим моментом в контексті оцінки доводів щодо застосування запобіжного заходу є й питання оцінки співвідношення між собою тяжкості інкримінованого особі кримінального правопорушення з оцінкою міцності соціальних зв`язків підозрюваного, про що зазначено в рішенні ЄСПЛ у справі «W. проти Швеи?царіі?» (від 26 січня 1993 року, серія А, № 254-А, пункт 33) - ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку; це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такии? и?ого незначнии? ступінь, якии? не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, и?ого моральні переконання, маи?новии? стан і зв`язки з державою, в якіи? він зазнає судового переслідування, а також контакти підозрюваного.

На виконання вимог ст.ст.177-178 КПК України, встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 малолітніх дітей на утриманні не має, раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів, останній раз 08.11.2019 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст.185 КК України засуджений до позбавлення волі строком на 2 роки (відповідно до ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення покарання за вказаним вироком, покаранням за вироком Юрївського районного суду від 06.12.2018 року до позбавлення волі строком на 5 років), відбував покарання в місцях позбавлення волі, маючи не погашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість, знову вчинив ряд корисливих тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, вказана обставина дає підстави вважати, що перебуваючи під загрозою кримінальної відповідальності та розуміючи реальність та невідворотність її настання, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового слідства та суду.

Крім того, враховуючи той факт, що ОСОБА_5 не має місця роботи як постійного джерела прибутку, а отже є підстави вважати, що останній може вчиняти інші корисливі злочини.

Доводи підозрюваного щодо того, що в нього на утриманні перебуває матір з групою інвалідності, або батьки похилого віку не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Саме по собі проживання підозрюваного за однією адресою із батьками факту перебування вищевказаних осіб у нього на утриманні не доводить.

Також, підозрюваний ОСОБА_5 , ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, в тому числі з текстом повідомлення про підозру, отримав дані про потерпілих у кримінальному провадженні, в зв`язку з чим останній може незаконно впливати на даних осіб з метою зміни ними показів на свою користь.

На обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра підозрюваний не перебуває.

Окремо слідчий суддя враховує, що кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , вчинено під час дії встановленого на території Україні правового режиму воєнного стану.

Вказані обставини можуть зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства, та перешкоджатимуть ефективному, повному, всебічному та неупередженому розслідуванню за участю підозрюваного.

Приймаючи зазначене рішення, слідчим суддею враховуються також і вимоги, передбачені ч.2 ст. 183 КПК України, згідно з якими запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до особи, яка підозрюється, або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відтак, доходжу висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим не може бути застосованим відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.

За правилами ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 згідно ст. 12 КК України належить до тяжких злочинів, обставини вчиненого злочину, майновий стан підозрюваного та ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, а також те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до нього розмір застави 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків, що передбачено ч. 3 ст. 182 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровскої області ОСОБА_7 , в межах досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000126 від 23 січня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту затримання - з 11 години 50 хвилин 19 лютого 2024 року.

Строк дії ухвали до 11 години 50 хвилин 18 квітня 2024 року.

Визначити суму застави у розмірі 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень, які необхідно внести на депозитний розрахунковий рахунок № UA0017442, банк отримувача Державна казначейська служба України, м. Київ, код отримувача (ЄДРПОУ) 26239738, код банку отримувача (МФО) 820172, отримувач коштів Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, призначення платежу: застава згідно ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2024 року у справі № 185/1784/24 (провадження № 1-кс/185/129/24) відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до спливу терміну тримання під вартою.

Одночасно із внесенням застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування з потерпілими у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави, строк дії покладених на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків не може перевищувати двох місяців.

У випадку невиконання підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладених обов`язків, застава буде звернута в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України й використана у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ст. 194 КПК України.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1