Житомирський апеляційний суд
Справа №273/756/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.125 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

обвинуваченої: ОСОБА_6

потерпілої: ОСОБА_7

представника потерпілої: ОСОБА_8

прокурора: ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0000072 за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_7 на вирок Баранівського районного суду Житомирської області від 03 серпня 2023 року, яким засуджено

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженку с.Вірля,Баранівського району Житомирської області, зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 , непрацююча, вдова, раніше не судима,

- за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Позовну заяву ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення задоволено частково.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням в сумі 3000 грн. (три тисячі гривень).

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 , РНОКПП на користь ОСОБА_7 витрати на правничу допомогу в сумі 2000 грн. (дві тисячі гривень).

ВСТАНОВИЛА:

Як зазначено у вироку, 08.04.2022 року близько 13.00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи на вході до будинку по АДРЕСА_2 (Баранівська об`єднана територіальна громада), на ґрунті особистих неприязних відносин, у ході словесного конфлікту з ОСОБА_7 , вирішила умисно заподіяти тілесні ушкодження останній. Реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, без розриву у часі, ОСОБА_6 підійшла до ОСОБА_7 та умисно нанесла один удар кулаком правої руки в область передньої поверхні грудної клітки в проекції середньо-нижньої частини грудини. Внаслідок умисних неправомірних дій ОСОБА_6 , потерпілій ОСОБА_7 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді забою грудної клітки із синцями на передній поверхні грудної клітки в проекції середньо-нижньої частини грудини, які належать до легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_7 просить вирок скасувати і ухвалити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_6 у вигляді 100 годин громадських робіт, а також стягнути моральну шкоду та витрати на правову допомогу в сумі, яка визначена в позовній заяві.

Вказує, що призначене судом покарання є несправедливим через його м`якість.

На її переконання, суд необґрунтовано задовольнив цивільний позов частково, оскільки обвинувачена вчинила бійку у її будинку та у присутності неповнолітніх дітей.

Також, зазначає, що цивільний позов в частині стягнення витрат на правову допомогу потрібно задовольнити повністю, тому що через дії обвинуваченої суд декілька разів відкладав розгляд справи.

Стверджує, що суд прийшов до помилкового висновку, що обвинувачена ОСОБА_6 визнала свою вину повність та щиро розкаялась.

Заслухавши доповідь судді, пояснення потерпілої та її представника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, яка частково підтримала вимоги скарги, заперечення обвинуваченої на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про фактичні обставини кримінального провадження та доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду і наведених у вироку доказів, є обґрунтованими і законними і апелянтом не оспорюються.

Не оспорюється в апеляційній скарзі також правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч.1 ст. 125 КК України.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ці положення закону розповсюджуються не тільки на вирішення питання про доведеність чи не доведеність вини обвинуваченого, але й при призначенні покарання, в разі ухвалення обвинувального вироку.

Відповідно до загальних засад призначення кримінального покарання, передбачених ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

З кримінального провадження вбачається, що суд призначаючи ОСОБА_6 покарання в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

При призначенні покарання ОСОБА_6 судом було враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини що пом`якшують її покарання, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, осуд своєї поведінки, відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченої, яка є особою похилого віку, раніше не судима, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, доглядає за матір`ю.

Посилання потерпілої в апеляційній скарзі на те, що судом помилково визнана як пом`якшуюча обставина щире каяття, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки ОСОБА_6 свою вину визнала в судовому засіданні та в подальшому погодилась з покаранням, призначеним даним вироком суду, вказувала на готовність відшкодувати шкоду, сплатила штраф.

Ці обставини на думку апеляційного суду свідчать, що суд першої інстанції призначив покарання ОСОБА_6 з дотриманням ст. 65 КК України, в межах санкції ч.1 ст.125 КК України, врахувавши усі обставин на які посилається потерпіла та її представник.

З врахуванням цих обставин, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання не можна розцінювати таким, що є очевидно несправедливим внаслідок його м`якості.

Разом з тим, апеляційний суд частково погоджується з доводами апеляційної скарги потерпілої в частині необґрунтованого зменшення судом розміру відшкодування моральної шкоди та витрат на правову допомогу з таких підстав.

За змістом ч.1 ст.129 КПК України суд, ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у: фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої або членів її сім`ї; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності та ділової репутації особи.

Як установлено ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження потерпілою ОСОБА_7 , в порядку ст. 128 КПК України, було заявлено цивільний позов до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 6 000 грн., моральної шкоди в розмірі 25 000 грн. та в ході судового розгляду витрат на правову допомогу 10 000 грн.(а.с. 15-16, 17-18)

Вироком суду стягнуто з обвинуваченої ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_7 на відшкодування моральної шкоди 3 000 грн. та витрат на правову допомогу 2 000 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Судом першої інстанції встановлені обставини заподіяння потерпілій моральної шкоди, яка спричинена ушкодженням здоров`я внаслідок неправомірних дій обвинуваченої.

Проте, визначаючи розмір моральної шкоди, завданої потерпілій в сумі 3 000 грн., суд першої інстанції недостатньо врахував характер та обсяг страждань, яких зазнала потерпіла, внаслідок спричинення їй тілесних ушкоджень, а також обставин спричинення потерпілій тілесних ушкоджень. Судом першої інстанції не враховано, що потерпіла внаслідок отриманої травми перенесла біль, що створював їй відчуття дискомфорту в повсякденному житті. Моральна шкода потерпілій спричинена моральними та фізичним стражданнями, негативними змінами у її житті, а також не врахував і думку обвинуваченої, яка визнала позов частково у розмірі 5000 грн.

Враховуючи ці обставини колегія суддів вважає за необхідне збільшити розмір відшкодування моральної шкоди на користь потерпілої, стягнувши з обвинуваченої ОСОБА_6 на користь потерпілої у відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями обвинуваченої в сумі 5 000 грн.

Саме такий розмір моральної шкоди, на думку колегії суддів, з урахуванням обставин заподіяння тілесних ушкоджень, а також душевних страждань потерпілої, відповідає вимогам розумності та справедливості у даному конкретному випадку.

Згідно ч.2 ст.120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ст.125 КПК України суд за клопотанням осіб має право визначити грошовий розмір процесуальних витрат, які повинні бути їм компенсовані.

Суд першої інстанції, вирішуючи у вироку питання компенсації витрат на правову допомогу, понесених потерпілою ОСОБА_7 в частині розміру витрат, які підлягають стягненню з обвинуваченої, зазначених вимог кримінального процесуального закону не дотримався в повній мірі.

В даному випадку, суд апеляційної інстанції бере до уваги, що при визначенні суми витрат на правову допомогу слід, в першу чергу, виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи (провадження) та фінансового стану обох сторін.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Проаналізувавши надані потерпілою стороною квитанції, без зазначення в них опису робіт (наданих послуг), складність судового розгляду кримінального провадження, відповідний об`єм виконаної роботи виходячи з критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності, апеляційний суд вважає, що грошове відшкодування витрат на правову допомогу потерпілій слід збільшити до розміру 3 000 грн.

Представник потерпілої підготував цивільний позов та приймав участь у трьох судових засіданнях, судовий розгляд не можна вважати складним, оскільки обвинувачена вину та фактичні обставини визнавала, частково визнала позовні вимоги, а тому визначений потерпілою та її адвокатом розмір понесених витрат в розмірі 10 000 грн., є очевидно завищеним щодо іншої сторони, яка є особою похилого віку та неспівмірним з виконаною роботою, складністю справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі збільшення сум, які підлягають стягненню.

На підставі викладеного, вирок суду в частині розміру відшкодування моральної шкоди та витрат на правову допомогу підлягає зміні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Баранівського районного суду Житомирської області від 03 серпня 2023 року щодо ОСОБА_6 змінити.

Збільшити розмір відшкодування моральної шкоди, стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 5000 (п`ять тисяч) грн. моральної шкоди.

Збільшити розмір витрат на правову допомогу, стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 витрати на правничу допомогу в сумі 3000 (три тисячі) грн.

В решті вирок залишити без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: