Провадження №1-кп/712/894/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження з обвинувальним актам, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000223 від 09.06.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Катеринопіль, Звенигородського району Черкаської області, українця, громадянина України, неодруженого, немаючого на утриманні дітей, з вищою освітою, працюючого на посаді головного спеціаліста відділу організації заходів цивільного захисту управління цивільного захисту, планування, оповіщення та забезпечення діяльності пунктів управління Департаменту цивільного захисту, оборонної роботи та взаємодії з правоохоронними органами Черкаської обласної військової адміністрації, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , перебуваючи на робочому місці у Департаменті цивільного захисту, оборонної роботи та взаємодії з правоохоронними органами Черкаської обласної держаної адміністрації за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, 131/1, другий поверх, кабінет №221, робоче місце по-праву сторону, діючи з прямим умислом, з мотивів схвалення дій політики країни-агресора, 18 травня 2023 року о 08 год. 03 хв. при спілкуванні із ОСОБА_7 , здійснив розмову в ході якої заперечував збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії російської федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, маркерами чого є лексико-синтаксичні конструкції у формі простих стверджувальних і питальних (у функції стверджувальних) речень: «…Чечня це внутренній конфлікт росії, це так само як у нас щас Донбас …», «… от «ДНР» і Чечня - це те саме …», «…Донбасс сказав «всё мы хотим отсоединиться»…», «…Донбас … каже ми тіпо отсоєдіняємся …», «…Внутрі своєй же страни і по сей день так …», «…Донбасс об`явив сначала, шо ми не будем…, ми хочем сделать свої … республіки … але ж це внутріння тєма заварилась …», «…для нас важне як для України, шо у нас кусок страни хоче уйти …», «…там наші були. Там половина наших були. Донбасское население воевало в своих ополчениях …», «…він начався як внутрєнній з підтримкою … зовні …», «…Українці воюють з українцями - це не внутрєнній по-твоєму?».

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.436-2 КК України, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії російської федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту.

Окрім того, ОСОБА_4 , перебуваючи на робочому місці у Департаменті цивільного захисту, оборонної роботи та взаємодії з правоохоронними органами Черкаської обласної держаної адміністрації за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, 131/1, другий поверх, кабінет №221, робоче місце по-праву сторону, діючи з прямим умислом, з мотивів схвалення дій політики країни-агресора, у період з 11 липня 2023 року по 25 серпня 2023 року при спілкуванні із ОСОБА_7 , неодноразово вів розмови, у яких повторно виправдовував, визнавав правомірною, заперечував збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії російської федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдовував, визнавав правомірною, заперечував тимчасову окупацію частини території України, глорифікував осіб, які здійснювали збройну агресію рф проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань російської федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих російською федерацією.

1. Так, ОСОБА_4 у вказаний спосіб, перебуваючи в зазначеному місці, 11 липня 2023 року о 15 год. 27 хв. при спілкуванні із ОСОБА_7 , повторно глорифікував осіб, які здійснювали збройну агресію рф проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань російської федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих російською федерацією через підтекстову позитивну конотацію військових злочинців групи «Вагнер», маркерами якого є лексико-синтаксичні конструкції «…Тільки «вагнерівці» вертаються на фронт всі…», «…Там всі патріоти…», «…це професіональні воєнні…», «…штурмовики тільки професіональні воєнні, ні одного зека в штурмовій бригаді немає, ні одного…», «…одна із лучших разведок мира…».

У вказаному фрагменті розмови ОСОБА_4 містяться ознаки глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію рф проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань російської федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих російською федерацією.

2. Так, ОСОБА_4 у вказаний спосіб, перебуваючи в зазначеному місці, 14 липня 2023 року о 12 год. 27 хв. при спілкуванні із ОСОБА_7 , повторно виправдовував, визнавав правомірною, заперечував збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії російської федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдовував, визнавав правомірною, заперечував тимчасову окупацію частини території України, через визнання незаконних «опитувань» і «референдумів», що проводили російські маріонеткові «влади» на окупованих ними територіях, як законно реалізовану волю народу із дотриманням усіх демократичних процедур, маркерами якого є лексико-синтаксичні конструкції «…зробили б референдум, автономію яку-то…», «…вони давно його вже зробили, вони вже в составі російської федерації…», «…Ви забули шо вони його давно зробили. В них воно уже бл*ть все давно пройшло…», «…Люди живут в составе россии… с 14 года, ну считай полностью, от А до Я…», «…полноценная територія россии давно з 14 года …», «…народ не прийме. Сам народ Крима нас не прийме, уже все. Це інша країна, це громадяни іншої держави …».

У вказаному фрагменті розмови ОСОБА_4 містяться ознаки виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії російської федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України.

3. Він же у вказаний спосіб, перебуваючи в зазначеному місці, 23 серпня 2023 року о 10 год. 17 хв. при спілкуванні із ОСОБА_7 , повторно виправдовував, визнавав правомірною, заперечував збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії російської федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдовував, визнавав правомірною, заперечував тимчасову окупацію частини території України, маркерами якого є лексико-синтаксичні конструкції: «…в Криму все було мирно, не було ніяких вооружённых конфликтов, ніяких …», «…украинские войска вышли все тихо мирно …»,«… як обичні вибори …», «…проголосували ЗА …», «…там не було ніякого оружия …», «…яке оружия? Крим як Крим він там мирно жив собі і Слава Богу по живий день…», «…Населения прийшло, покидало бюллетени в урну, ну всё. Так получилось…».

У вказаному фрагменті розмови ОСОБА_4 містяться ознаки виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії російської федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України.

4. Він же у вказаний спосіб, перебуваючи в зазначеному місці, 25 серпня 2023 року о 11 год. 17 хв., при спілкуванні із ОСОБА_7 , повторно виправдовував, визнавав правомірною, заперечував збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії російської федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдовував, визнавав правомірною, заперечував тимчасову окупацію частини території України, маркерами якого є лексико-синтаксичні конструкції: «…вони за росію. Даже не думай і не вірь (незрозуміла фраза). Крым полностью за россию …», «…він всю жизнь був кацапським …»,«… вот щас там (у Криму) єсть уже да, а при України не було (інфраструктури)…», «…наші прогулосували за вхождения в россию? ОСОБА_4 да.…», «…референдум, вот в Крыму він пройшов мирно і тихо, бо там не було бойових дій…», «…воно ішло по протекторату росії. ОСОБА_4 нє, автономно …», «…Дайте нам просто автономію, шоб нам було местное самоуправления… Ну а вийшло шо ми не захотіли їм цього давать…».

У вказаному фрагменті розмови ОСОБА_4 містяться ознаки виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії російської федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України.

Такий чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.436-2 КК України, - виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії російської федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію рф проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань російської федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих російською федерацією, вчинене повторно.

У судовому засіданні ОСОБА_4 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав в повному обсязі та підтвердив обставини вчинення кримінальних правопорушень, викладені в обвинувальному акті, погодився з правовою кваліфікацією своїх дій. ОСОБА_4 показав, що він дійсно наговорив зайвого, піддався під вплив неправдивої пропаганди в мережі інтернет; зараз він розібрався у вказаному питанні, та змінив свою думку. Обвинувачений зазначив, що він щиро розкаюється у вчиненому, запевняв, що подібне більше не повториться. Також, зазначив, що 05.10.2023 він перерахував кошти на рахунок Збройних Сил України в сумі 5000 гривень. Крім того, ОСОБА_4 просив врахувати, що він має на утриманні хвору мати-інваліда ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за якою здійснює догляд.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст.349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції. В порядку ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 .

Вивчивши обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.436-2 КК України, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії російської федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту; та ч.3 ст.436-2 КК України, виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії російської федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію рф проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань російської федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих російською федерацією, вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується положеннями ст.ст.65-67 КК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи вид та міру покарання суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд приймає до уваги, що скоєні кримінальні правопорушення, відповідно до ст.12 КК України, відносяться за ч.1 ст.436-2 КК України до категорії нетяжких злочинів, та за ч.3 ст.436-2 КК України до тяжких.

ОСОБА_4 раніше не судимий; на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; неодружений; на утриманні дітей не має; працює на посаді головного спеціаліста відділу організації заходів цивільного захисту управління цивільного захисту, планування, оповіщення та забезпечення діяльності пунктів управління Департаменту цивільного захисту, оборонної роботи та взаємодії з правоохоронними органами Черкаської обласної військової адміністрації; за місцем проживання характеризується позитивно; за місцем служби характеризується посередньо; має на утриманні хвору матір-інваліда ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за якою здійснює догляд.

05.10.2023 ОСОБА_4 перерахував на рахунок Збройних Сил України 5000 гривень.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

За сукупності вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості та обґрунтованості покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах, установлених санкціями ч.1 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України, у виді позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визначає за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Водночас, суд вважає, що виправлення засудженого можливе без ізоляції від суспільства, та на підставі ст.75 КК України звільняє обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків відповідно до ст.76 КК України.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 положень ст.69 КК України судом не встановлено.

При застосуванні положень ст.75 КК України конфіскація майна як додаткове покарання судом не призначається.

Майнова шкода кримінальним правопорушенням не завдана.

Цивільний позов по кримінальному провадженню заявлено не було.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді домашнього арешту в нічний час доби.

Також, суд вважає за необхідне залишити без змін до набрання вироком законної сили захід забезпечення у кримінальному провадження відсторонення ОСОБА_4 від займаної посади - головний спеціаліст відділу організації заходів цивільного захисту управління цивільного захисту, планування, оповіщення та забезпечення діяльності пунктів управління Департаменту цивільного захисту, оборонної роботи та взаємодії з правоохоронними органами Черкаської обласної військової адміністрації.

Питання скасування арешту суд вирішує відповідно до вимог ст.174 КПК України.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 374, 381, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.436-2 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;

- за ч.3 ст.436-2 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, місця роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Захід забезпечення у кримінальному провадження відсторонення ОСОБА_4 від займаної посади - головний спеціаліст відділу організації заходів цивільного захисту управління цивільного захисту, планування, оповіщення та забезпечення діяльності пунктів управління Департаменту цивільного захисту, оборонної роботи та взаємодії з правоохоронними органами Черкаської обласної військової адміністрації залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.10.2023, а саме: транспортний засіб «Chevrolet Nubira», 2007 р.в., номер кузова (VIN) - НОМЕР_1 , номер двигуна - НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1