ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Рівне, угоду про визнання винуватості від 10 жовтня 2023 року, укладену між прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001327 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне, українця, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

11 жовтня 2023 року до Рівненського міського суду Рівненської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001327 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України з угодою про визнання винуватості від 10 жовтня 2023 року, укладеною у приміщенні Рівненської окружної прокуратури, що за адресою: м.Рівне, вул.Гарна, буд.29 між прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_4 .

Відповідно до угоди про визнання винуватості та обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, за таких обставин:

ОСОБА_5 , перебуваючи у громадському місці - на проїжджій частині по вул.Соборній в м.Рівне, що є прилеглою до Майдану Незалежності в м.Рівне, де розташована вулична інсталяція «Ціна Незалежності» з портретами полеглих героїв російсько-української війни, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, та виразилося у ігноруванні існуючих загальновизнаних правил та норм поведінки в суспільстві, зневазі до оточуючих, безпідставно, усвідомлюючи протиправність та небезпечні наслідки своїх дій, умисно, перебуваючи за кермом транспортного засобу марки «Ford Mustang» білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив керований занос - «дрифт» на проїжджій частині по вул.Соборна в м.Рівне, чим грубо порушив громадський порядок.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.296 КК України, - як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом.

Сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом.

Обвинувачений ОСОБА_5 діючи добровільно, без примусу та тиску, в повному обсязі та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 сторони враховують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального проступку, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого. Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , в ході досудового розслідування не встановлено. Обвинувачений раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч.1 ст.296 КК України у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Із запропонованим видом та мірою покарання сторони згідні.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного:

Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що відповідно до ч.2 ст.473 КПК України наслідком укладення та затвердження зазначеної угоди про визнання винуватості для сторін є:

- для прокурора і обвинуваченого обмеження їх права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 та 424 КПК України.

- для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення укладеної угоди.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості, відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні підтримала і просила суд затвердити дану угоду про визнання винуватості, призначити узгоджене сторонами покарання. Пояснила суду, що їй відомі наслідки укладення та невиконання даної угоди.

Захисник ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні підтримав і просив суд затвердити дану угоду про визнання винуватості, призначити узгоджене сторонами покарання. Пояснив суду, що йому відомі наслідки укладення та невиконання даної угоди.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , після роз`яснення йому суті обвинувачення, в інкримінованому йому кримінальному проступку, передбаченому ч.1 ст.296 КК України, винним себе визнав повністю, підтвердив викладені у вироку обставини вчинення кримінального проступку. У скоєному щиро розкаюється. Із запропонованим видом та мірою покарання обвинувачений згідний. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості. Пояснив суду, що наслідки укладення, затвердження угоди та невиконання угоди, йому роз`яснені і зрозумілі.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, угоду про визнання винуватості, матеріали досудового розслідування, суд приходить до наступного:

Як зазначено в п.2 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, унаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості, відповідно до вимог ст.474 КПК України, суд з`ясував у обвинуваченого ОСОБА_5 , що він цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; право мати захисника або захищатися самостійно; право допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання, передбачені статтями 473, 476 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд вбачає, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а обвинувачений має можливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань.

Санкція ч.1 ст.296 КК України, передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Узгоджене сторонами покарання відповідає вимогам ст.ст.50, 65-67 КК України, із врахуванням ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального проступку, особи винного, який є не судимим, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: щире каяття, повне визнання вини та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також відсутності обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого.

Згідно пункту 1 частини 3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для провадження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 цього кодексу.

Суд вважає, що узгоджене сторонами покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., відповідає вимогам закону та особі обвинуваченого.

Відповідно до вимог ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

За вищевикладених обставин, суд прийшов до переконання що угода може бути затверджена і призначено обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджена сторонами міра покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Процесуальні витрати відсутні.

Відповідно до положень ч.9 ст.100 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду.

Речові докази по кримінальному провадженню: відео з камер відео спостереження «Безпечне місто Рівне», які знаходяться по вул.Соборній, що охоплює проїжджу частину, що є прилеглою до Майдану Незалежності, що знаходиться на флеш носії, відеозаписи з нагрудних камер працівників УПП в Рівненській області ДПП, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373-374, 376, 615 КПК України,суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні, №0001327, укладену 10 жовтня 2023 року у приміщенні Рівненської окружної прокуратури, що за адресою: м.Рівне, вул.Гарна, буд.29 між прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_4 .

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання за ч.1 ст.296 КК України у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

До набрання вироком чинності міру запобіжного заходу ОСОБА_5 не обирати.

Речові докази по кримінальному провадженню: відео з камер відео спостереження «Безпечне місто Рівне», які знаходиться по вул.Соборній, що охоплює проїжджу частину, що є прилеглою до Майдану Незалежності, що знаходиться на флеш носії, відеозаписи з нагрудних камер працівників УПП в Рівненській області ДПП, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, та з урахуванням обмежень, передбачених ч.2 ст.473 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Відповідно до ст.476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом установлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1