Провадження №1-кп/127/1051/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому підготовчому судовому засіданні в приміщені суду в м. Вінниці, обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 2 ст. 156 КК України, відомості про яке внесені 01 грудня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001118,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 2 ст. 156 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні просив суд постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування дотримані вимоги КПК України, підстав для закриття та повернення обвинувального акту не вбачає. В судове засідання просила викликати учасників судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечували щодо призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.

Потерпіла ОСОБА_8 у підготовче судове засідання не з`явилась, проте надала суду заяву в якій просила суд провести підготовче судове засідання без її участі.

Представник потерпілої ОСОБА_7 та законний представник потерпілої ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечували щодо призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що за даним кримінальним провадженням можливо призначити судовий розгляд.

Так, відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 КПК України кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 2 ст. 156 КК України, підсудне Вінницькому міському суду Вінницької області.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п.1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд не вбачає. Обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України.

З метою підготовки до судового розгляду, суд вважає за необхідне судовий розгляд провести у відкритому судовому засіданні, в яке викликати учасників судового провадження та визначити час, дату і місце проведення судового розгляду.

Головуючим суддею було роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_4 положення ч. 2 ст. 31 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні не заявляв клопотання щодо розгляду кримінального провадження колегіально у складі трьох суддів.

Крім того, прокурор у судовому засіданні заявила клопотання в якому просила суд продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мотивуючи зазначене тим, що останній вчинив умисні злочини один з яких відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на певний строк. На даний час ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зникли та продовжують існувати, а тому є підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений може вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілу та свідків, переховуватись від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а тому, з метою попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та недопущення переховування обвинуваченого від суду та незаконного впливу на потерпілих та свідків. При цьому враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Домашній арешт не зможе забезпечити належну поведінку особи та перешкоджати здійснення ним психологічного впливу на осіб у кримінальному провадженні, тощо. А тому, будедоцільним продовжити ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Представник потерпілої ОСОБА_7 та законний представник потерпілої ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримали клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні щодо розгляду клопотання прокурора поклались на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

При вирішенні питання про продовження терміну дії обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Крім того, суд враховує вимоги ст. 177 КПК України, а саме те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Також суд, враховує вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі.

Обвинуваченому ОСОБА_4 під час досудового розгляду обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з урахуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, жодного доказу про зникнення цих ризиків суду не надано, судовий розгляд не розпочато, тому на даний час підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому суд не вбачає.

Відповідно до наявних матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні сукупності злочинів, один з яких відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на певний строк. Термін тримання обвинуваченого під вартою спливає, розгляд справи не розпочато, у справі не допитані свідки та потерпіла, не досліджені письмові докази, що не виключає можливості тиску обвинуваченого на потерпілу та свідків, іншим чином перешкоджати встановленню об`єктивної істини, що і доводить існування ризиків у кримінальному провадженні, визначених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Сукупність вищезазначеного свідчить, що на даній стадії судового розгляду жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не досягне мети застосування запобіжного заходу, визначеної ст. 177 КПК України, оскільки інший запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможе запобігти спробам перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, уникнути відповідальності, можливості тиску обвинуваченого на свідків та потерпілу.

Все зазначене свідчить, що ризики встановлені судом існують, а достатнім для їх запобігання запобіжним заходом буде тримання обвинуваченого під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не будуть гарантувати належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, не упередять можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілу, в зв`язку з чим, дію запобіжного заходу доцільно продовжити на 60 діб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 176-178, 183, 314-316, 372 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 2 ст. 156 КК України, відомості про яке внесені 01 грудня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001118, яке відбудеться 22 січня 2024 року о 17 год. 00 хв., у приміщені Вінницького міського суду Вінницької області, в залі судових засідань №21.

Розгляд кримінального провадження призначити у закритому судовому засіданні.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати одноособово.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 60 діб, починаючи з 16.01.2024 до 15.03.2024 включно.

Строк дії ухвали суду, в частині продовження строку дії запобіжного заходу, 60 діб, тобто до 15.03.2024 включно.

Копію ухвали направити для виконання до ДУ «Вінницької установи виконання покарань (№1)».

Ухвала, в частині продовження строку дії запобіжного заходу, може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом п`яти днів з дня її оголошення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя: