Справа № 944/1639/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/586/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі :

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження № 0000261 за апеляційною скаргою заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вироку Яворівського районного суду Львівської області від 27.04.2023 року стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с.Вороблячин Яворівського району Львівської області, із середньою освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

встановила:

Прокурор подав апеляційну скаргу на вирок Яворівського районного суду Львівської області від 27.04.2023 року, яким ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначено покаранняу виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнено обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до вимог ст.76 КК України, покладено на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки, а саме, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Прокурор в апеляційній скарзі просить змінити вирок суду першої інстанції від 27.04.2023 стосовно ОСОБА_7 у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вважати ОСОБА_7 звільненим на підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України від покарання, призначеного за ст. 126-1 КК України, у виді 1 року позбавлення волі, у зв`язку із закінченням строків давності.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що вироком Яворівського районного суду від 27.04.2023 ОСОБА_7 засуджено за ст. 126-1 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік та на підставі ст. 75 КК України звільнено його від відбування покарання з встановленням іспитового строку 1 рік.

Санкцією ст. 126-1 КК України передбачено покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до двох років.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Відтак строк давності вчиненого ОСОБА_7 29.02.2020 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, станом на час ухвалення 27.04.2023 Яворівським районним судом вироку минув та обвинувачений підлягав звільненню від кримінальної відповідальності чи від покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Право на звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до положень кримінального та кримінального процесуального законів ОСОБА_7 не роз`яснювалось, його позицію щодо можливості такого звільнення не з`ясовано. У разі відсутності згоди обвинуваченого на застосування звільнення, суд при винесенні вироку мав прийняти рішення про звільнення ОСОБА_7 від покарання, призначеного за ст. 126-1 КК України, згідно з положеннями ч. 5 ст. 74 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Вказаних вище вимог закону суд першої інстанції не дотримався, належним чином не перевірив наявність підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності чи покарання у зв`язку із закінченням строків давності, внаслідок чого допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та не застосував норми закону України про кримінальну відповідальність, які підлягали застосуванню.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 в період з 14 грудня 2019 року по 07 січня 2020 року, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, систематично, на грунті неприязних відносин, вчиняв фізичне та психологічне насильство щодо своєї тещі ОСОБА_9 , що призвело до психологічних страждань останньої та погіршення якості її життя.

Так, 14 грудня 2019 року об 13 год. 43 хв. обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї тещі ОСОБА_9 домашнє насильство, а саме, висловлювався в адресу потерпілої нецензурними словами, на зауваження не реагував, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілій ОСОБА_9 , за що 24 грудня 2019 року був притягнутий Яворівським районним судом Львівської області до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім цього, 05 січня 2020 року об 16год 40хв обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно потерпілої ОСОБА_9 домашнє насильство, а саме, ображав її нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_9 .

Крім цього, 06 січня 2020року об 12год 00хв обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно потерпілої ОСОБА_9 домашнє насильство, а саме, ображав її нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілій ОСОБА_9 .

Крім цього, 07 січня 2020 року об 14год 00хв обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно потерпілої ОСОБА_9 домашнє насильство, а саме, висловлювався на її адресу нецензурними словами, на зауваження не реагував, за що 23 січня 2020 року був притягнений Яворівським районним судом Львівської області до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім цього, 29 лютого 2020 року об 07год 30 хв, обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно потерпілої ОСОБА_9 домашнє насильство, яке виразилося в тому, що ОСОБА_7 будучи неодноазово притягнутий Яворівським районним судом за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.173-2 КупАП, висловлювався на адресу ОСОБА_9 нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, штовхав та шарпав за одяг, чим вчиняв відносно ОСОБА_9 психологічне насильство, що призвело її до психологічних страждань та погіршення якості життя.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_7 вчинив домашнє насильство, тобто, умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо своєї тещі ОСОБА_9 , що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 повідомив в телефонному режимі, що немає можливості прибути в суд апеляційної інстанції у зв`язку з поганим станом здоров`я, важким матеріальним становищем, у зв`язку з чим просить звільнити його від покарання та слухати справу без його участі.

У відповідності до вимог ч.4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомив про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_8 про задоволення апеляційної скарги прокурора в повному обсязі, вивчивши матеріали кримінального провадження та вимоги зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

При з`ясуванні обставин кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 та згідно вимог апеляційної скарги прокурора колегіє суддів встановлено, що на час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції закінчились строки давності притягнення обвинуваченого ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Так, відповідно до положень п.1 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення кримінальний правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом. Зокрема, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули строки давності, передбачені ст. 49 КК України.

Якщо ж обвинувачений, щодо якого передбачено звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, то судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку. У цьому разі, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок, призначає покарання та на підставі ч. 5 ст. 74, ст. 49 КК України може звільнити від цього покарання засудженого.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, за ст. 126-1КК України 29.02.2020 року.

Відповідно до положень ч.4 ст. 12 КК України зазначене кримінальне правопорушення відноситься до нетяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до двох років.

Вироком Яворівського районного суду Львівської області від 27.04.2023 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначено покаранняу виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнено обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки за ст.76 КК України.

Злочин по даній справі вчинено 29.02.2020 відповідно 3 роки з моменту вчинення кримінального правопорушення минули 01.03.2023.

Таким чином, на час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, а саме на день винесення вироку 27.04.2023 року, закінчився строк давності для притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення за ст. 126-1 КК України на підставі вимог п.2 ч.1 ст. 49 КК України. У матеріалах справи відсутні дані ухилення ОСОБА_7 від слідства або суду.

Обвинувачений ОСОБА_7 , в телефонному режимі, просив задовольнити апеляційні вимоги прокурора та не заперечував проти звільнення його від покарання.

Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, суд апеляційної інстанції вправі змінити вирок суду першої інстанції повністю або частково у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Статтею 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Відповідно до ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, окрім іншого, є неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

Ураховуючи зазначене вище, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а вирок суду першої інстанції підлягає зміні у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме не застосування закону який підлягав до застосування, що є вагомою підставою для зміни вироку суду в цій частині.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 412, 413, 419, 424, 532 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 - задовольнити .

Вирок Яворівського районного суду Львівської області від 27.04.2023 року, яким ОСОБА_7 , визнано винуватим та засуджено за ст. 126 -1 КК України змінити.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання за ст. 126-1 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 , ч.5 ст. 74 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: