Справа № 138/3578/23
Провадження №:1-кс/138/11/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2024 року м. Могилів-Подільський

Слідчий суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна за матеріалами кримінального провадження № 0000590 від 08.12.2023,-

ВСТАНОВИВ:

29.12.2023 ОСОБА_3 звернувся до міськрайонного суду з клопотанням, про скасування арешту, накладеного на автомобіль марки ВАЗ 21061, д.н.з. НОМЕР_1 , з можливістю користування ним, мотивуючи тим, що він являється потерпілим у кримінальному провадженні № 0000590 від 08.12.2023, всі необхідні слідчі дії з його автомобілем проведені (огляд експертами пошкоджень автомобіля), крім того даний автомобіль є джерелом його заробітку та користування ним дасть йому змогу заробляти кошти на прожиття.

Власник майна ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, зазначивши у своєму клопотанні про скасування арешту майна прохання розглянути останнє у його відсутність, просив його задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, де просив розгляд клопотання проводити у його відсутність, не заперечує проти зняття арешту з майна.

Прокурор ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, де просила розглянути клопотання без її участі, не заперечує проти зняття арешту з майна. Дослідивши зміст клопотання з додатками, подані учасниками процесу заяви та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слід задовольнити частково з наступних підстав:

згідно ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

08.12.2023 Могилів-Подільським РВП ГУНП у Вінницькій області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000590 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України.

Ухвалою слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 13.12.2023 було накладено арешт, крім іншого, на автомобіль марки ВАЗ 21061, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 .

Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання про арешт майна, слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 є законним володільцем автомобіля марки ВАЗ 21061, державний номерний знак НОМЕР_1 , та потерпілим у кримінальному провадженні № 0000590 від 08.12.2023. Слідчим проведено необхідні слідчі (розшукові) дії з автомобілем, зокрема його огляд з відібранням фрагментів папілярних візерунків, змивів клітин та запахових слідів (а.с. 139-143 т. 1), призначено транспортно-товарознавчу експертизу автомобіля (а.с. 231-232 т.1) та отримано висновок експерта (а.с. 171-191 т.2).

Постановою слідчого від 09.12.2023 автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, на даний час досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000590 від 08.12.2023 року триває, а тому у слідчого може виникнути необхідність проведення ще ряду слідчих дій. Зважаючи на викладене, в знятті арешту з майна слід відмовити. Проте, автомобіль слід повернути власнику на відповідальне збереження без права відчуження.

При цьому слідчий суддя вважає за необхідне попередити законного володільця транспортного засобу ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України, яка стосується незаконних дій щодо майна, на яке накладено арешт.

Керуючись ст. 174, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна за матеріалами кримінального провадження № 0000590 від 08.12.2023- задовольнити частково.

Автомобіль марки ВАЗ 21061, державний номерний знак НОМЕР_1 , володільцем якого є ОСОБА_3 , повернути останньому на відповідальне зберігання без права відчуження.

Матеріали кримінального провадження № 0000590 від 08.12.2023року повернути до Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_6