Справа № 639/667/24
Провадження № 1-кс/639/222/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2024 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , подане у кримінальному провадженні № 0000153 від 10.02.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, який офіційно працевлаштований водієм в ТОВ «ГЕРМЕС-АВТО ЛТД», одруженого, який має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова із клопотанням, яке погоджено із заступником керівника Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 у період часу з 21:45 до 22:45, більш точного часу досудовим розслідуванням встановити не вдалося, знаходячись на відкритій ділянці місцевості біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, користуючись відсутністю власника, шляхом вільного доступу до ключів, які знаходились у замку живлення, упевнившись, що ніхто не зможе завадити доведенню його злочинного наміру до кінця, незаконно заволодів відкритим автомобілем «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , 2002 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , зеленого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 належить ОСОБА_9 , та знаходився у фактичному користуванні ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Надалі ОСОБА_5 використав автомобіль у своїх особистих цілях, для пересування, і в подальшому був затриманий співробітниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом.

В обґрунтування клопотання зазначається, що на цей час вбачаються підстави для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стороною обвинувачення зазначається, що фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 умисного кримінального правопорушення, дані про його особу, свідчать про його суспільну небезпечність, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу підозрюваного, свідчать про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ст. 177 КПК України, та спростовують можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив вказане клопотання задовольнити.

Під час судового засідання підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що вину у вчиненні кримінального правопорушення він визнає, у вчиненому щиро розкаюється. Просить врахувати, що він раніше не судимий, має постійне місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , є одруженим та має на утриманні малолітню дитину, офіційно працевлаштований, тому просить обрати менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_4 також заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що ОСОБА_5 одружений, має міцні соціальні зв`язки, має на утриманні малолітню дитину, є офіційно працевлаштованим. Захисник зазначає, що прокурором не доведені підстави для застосування такого суворого запобіжного заходу як тримання під вартою, які передбачені п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, а саме: ОСОБА_5 не переховувався від органу досудового розслідування чи суду, він не перешкоджав кримінальному провадженню та йому не було повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. Крім того, прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також не обґрунтовано існування вищевказаних ризиків.

З огляду на викладене, захисник ОСОБА_4 просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 менш суворий запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або нічного домашнього арешту, що буде цілком достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, оцінивши доводи заявленого клопотання, дослідивши надані матеріали кримінального провадження та відомості про особу підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню та стосовно підозрюваного ОСОБА_5 можливо застосувати менш суворий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з огляду на таке.

Судовим розглядом встановлено, що слідчим відділенням ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000153 від 10.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

09.02.2024 о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було затримано у порядку ст. 208 КПК України та згідно вимог ст. ст. 42, 276-278 КПК України 10.02.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Пред`явлена ОСОБА_5 підозра обґрунтована зібраними під час проведення досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 09.02.2024;

- протоколом огляду місця події від 09.02.2024;

- постановою про визнання речовими доказами та долучення їх до матеріалів кримінального провадження від 10.02.2024;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 10.02.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 10.02.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 10.02.2024;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 21.01.2024, яким підтверджується, що ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення.

Матеріали кримінального провадження дають підстави вважати пред`явлену ОСОБА_5 підозру обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність (чи недоведеність) його вини у вчиненні кримінального правопорушення, потребують перевірки під час подальшого досудового розслідування та судового розгляду, що не виключає можливості застосування до нього запобіжного заходу.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким умисним злочином, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у виді обмеження волі на строк від трьох до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.

Пункт 1 частини 1 статті 177 КПК України ризик переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду.

Наявність зазначеного ризику підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні нетяжкого умисного злочину, за який законом передбачене покарання у виді обмеження волі на строк від трьох до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк. Підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлює незворотність настання покарання та може, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, покинути місце мешкання, у зв`язку з чим наявний ризик його ухилення від слідства та суду.

Пункт 3 частини 1 статті 177 КПК України ризик незаконного впливу підозрюваного ОСОБА_5 на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.

На теперішній час підозрюваному ОСОБА_5 відомі особи потерпілого ОСОБА_10 , а також свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , йому відоме їх місце проживання, що свідчить про існування ризику незаконного впливу підозрюваного на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення.

За змістом ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вимогами п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

У поданому клопотанні стороною обвинувачення не доведено підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які визначені пунктом 3 частини 2 статті 183 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вимогами ч. 4 ст. 194 КПК України передбачено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Відповідно до вимог статті 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з правовою позицією, викладеною у рішенні ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року (заява №40107/02, п. 80), при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ, ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення ЄСПЛ у справі «Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia), заява N 45100/98, § 106).

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення ЄСПЛ у справі «Бекчиєв проти Молдови» від 04.10.2005 року, заява № 9190/03, § 58).

Відповідно до практики ЄСПЛ, сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується підсудний, не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (зокрема, рішення ЄСПЛ у справі «Ніколова проти Болгарії» від 25.03.1999 р.).

Пункт 3 статті 5 Конвенції містить як процесуальну, так і матеріально-правову вимоги. Процесуальна вимога покладає на "посадову особу" обов`язок особисто заслухати доставлену до неї особу; матеріально-правова вимога покладає на неї обов`язок проаналізувати обставини "за" і "проти" рішення про позбавлення свободи, вирішити, посилаючись на юридичні критерії, чи існують підстави для позбавлення свободи, та винести рішення про звільнення, якщо таких підстав немає (див. рішення у справі "Шіссер проти Швейцарії" (Schiesser v. Switzerland) від 4 грудня 1979 року, серія A, N 34, cc. 13-14, п. 31, з подальшими посиланнями)).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчим суддею враховуються обставини, визначені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України; 2) тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, оскільки санкцією ч. 1 ст. 289 КК України передбачене покарання у виді обмеження волі на строк від трьох до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, який тяжких захворювань та інвалідності не має; 4) відомості про особу підозрюваного ОСОБА_5 , який офіційно працевлаштований водієм у ТОВ «ГЕРМЕС-АВТО ЛТД», одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має місце реєстрації та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тобто підозрюваний має міцні соціальні зв`язки в місці постійного проживання.

При розгляді цього клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стороною обвинувачення не доведено підстав для застосування такого суворого запобіжного заходу, які визначені п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, а також не доведено, що інші більш м`які запобіжні заходи недостатні для запобігання ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що не відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Крім цього, запобігання ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків можливо шляхом покладення на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язку, передбаченого п. 4 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні.

З урахуванням вказаних вище ризиків, враховуючи тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 , який є нетяжким злочином, відомості про його особу, який має міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання, а також той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 будь-яких дій щодо ухилення від органу досудового розслідування чи перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні не вчиняв, слідчий суддя приходить до висновку про можливість обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, що є достатнім для запобігання ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Такий запобіжний захід у повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 необхідно відмовити, а підозрюваному ОСОБА_5 можливо обрати менш суворий запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене із заступником керівника Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні № 0000153 від 10.02.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, заборонивши підозрюваному ОСОБА_5 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня, в межах строку досудового розслідування, тобто до 10 квітня 2024 року включно.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою, а у разі неможливості прибуття з поважних причин завчасно повідомити про це слідчого, прокурора та суд;

- невідкладно повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , свідком ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та свідком ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

На підставі п. 2 ч. 3 ст. 202 КПК України підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , звільнити з-під варти в залі суду негайно та зобов`язати його невідкладно прибути до місця свого проживання.

Встановити строк дії ухвали до 10 квітня 2024 року включно.

Копію ухвали вручити слідчому, прокурору, захиснику ОСОБА_4 та підозрюваному ОСОБА_5 .

Копію ухвали направити для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, надавши відповідну копію ухвали слідчому для передання до органу Національної поліції.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.

Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено 13 лютого 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1