Справа №705/2921/21
1-кп/705/513/23
УХВАЛА

про закінчення підготовчого провадження

та призначення до судового розгляду

19.09.2023 м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

провівши у залі суду відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

У вказаному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 на даний час запобіжний захід не обрано.

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив скаргу на дії слідчих та прокурора в порядку ст. 303 КПК України, в якій просив суд: визнати рішення слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 щодо вручення пам`ятки прав потерпілого та допиту як потерпілого ОСОБА_7 як такі, що виконані в порушення КПК України; визнати рішення та дії старшого слідчого ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 щодо вручення пам`ятки прав потерпілого та допиту як потерпілого ОСОБА_9 , а також відкриття матеріалів кримінального провадження, як такі, що виконані в порушення КПК України; визнати рішення та дії старшого слідчого ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 щодо вручення пам`ятки прав представника потерпілого та відкриття матеріалів кримінального провадження ОСОБА_10 , як такі, що виконані в порушення КПК України; визнати рішення та дії слідчого ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 щодо направлення обвинувального акту в кримінальному провадженні № 0000586, де зазначено потерпілими ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , як такі, що виконані в порушення КПК України; визнати рішення прокурора Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_11 щодо затвердження обвинувального акту в кримінальному провадженні № 0000586, де зазначено потерпілим ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , як такі, що виконані в порушення КПК України.

У скарзі зазначив, що відповідно до висновків експерта № 05-7-01/291 та № 05-1-01/293 від 24.06.2021 у ОСОБА_7 та ОСОБА_9 виявлено легкі тілесні ушкодження. Отже, вони не можуть бути потерпілими у зазначеному кримінальному провадженні. Також невідомо, коли до старшого слідчого ОСОБА_8 надійшла заява від дружини ОСОБА_12 ОСОБА_10 про визнання її представником потерпілого. Будь-якого документу, що вказана особа є адвокатом, стороні захисту не відкривались. Заяв про визнання ОСОБА_10 потерпілою матеріали кримінального провадження не містять та стороні захисту не відкривались.

Також, у підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про повернення обвинувального акту, в якому просив повернути обвинувальний акт з додатками по кримінальному провадженні № 0000586 від 07.06.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

У клопотанні зазначив, що в обвинувальному акті зазначено анкетні відомості про потерпілих: ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 . У реєстрі, який є додатком до обвинувального акту, у розділі 2 в п. 18 зазначено про наявність постанови про залучення представника потерпілого від 15.06.2021, жодного іншого рішення про визнання будь-якої особи в провадженні як потерпілої не виявлено. В розділі 1 зазначено вручення пам`ятки про процесуальні обов`язки та права потерпілої ОСОБА_7 , допит потерпілої ОСОБА_7 , протокол допиту потерпілого, надання доступу до матеріалів досудового розслідування потерпілому ОСОБА_10 , а вона ж є представником потерпілого ОСОБА_12 , надання доступу до матеріалів досудового розслідування потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_7 . Сторона захисту мала намір оскаржити рішення щодо визнання ОСОБА_9 та ОСОБА_7 потерпілими в порядку ст. 303 КПК України, яке передбачає таку можливість лише у підготовчому судовому засіданні, однак через вказані обставини не може це зробити та як суд не має уяви про об`єктивний хід розслідування через допущені порушення КПК України при складанні обвинувального акту. Ні ОСОБА_9 , ні ОСОБА_7 відповідно до об`єктивної сторони ст. 286-1 КК України не можуть бути потерпілими, так як вони отримали легкі тілесні ушкодження. Отримання легкик тілесних ушкоджень за вищезазначених обставин не є ні злочином, ні проступком, та взагалі КК України не віднесено до кримінально-карного діяння. А потерпілі та свідки мають зовсім інші права в провадженні. В разі заподіяння легких тілесних ушкоджень чи матеріальних збитків такі особи можуть позиватися до ОСОБА_4 в цивільному порядку, як то передбачає цивільний та цивільно-процесуальний кодекс. Вищезазначені особи в даному провадженні можуть бути лише свідками, і не можуть приймати повноцінної участі у справі як сторона. Суд не зможе об`єктивно допитати їх як свідків, коли їм будуть відомі всі обставини, що досліджені в суді. Вищезазначені порушення призведуть в подальшому до скасування вироку у справі.

Також зазначив, що в разі відмови у задоволенні клопотання про повернення обвинувального акту, він заперечує щодо призначення справи до судового розгляду.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав скаргу та клопотання захисника, просив їх задовольнити. Також підтримав позицію захисника щодо неможливості призначення справи до судового розгляду.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд відмовити у задоволенні скарги та клопотання захисника, вважав за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду, зазначив, що судовий розгляд слід проводити у відкритому судовому засіданні суддею одноособово, за участю прокурора, обвинуваченого, захисника та потерпілих. Зазначив, що клопотання про виклик свідків з їх конкретним переліком буде ним подане у підготовчій частині судового розгляду кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_13 у підготовче судове засідання не викликався. Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 30.06.2021 ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Умань Черкаської області.

У підготовче судове засідання представник потерпілого ОСОБА_12 ОСОБА_10 не з`явилась, 10.05.2023 на електронну адресу суду направила заяву, в якій зазначила, що вона являється дружиною потерпілого ОСОБА_12 по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 . На даний час вона перебуває за кордоном в м. Бергіш-Гладбах, що у Німеччині і з`явитись у суд не може. Просила визнати її потерпілою по даному кримінальному провадженні в порядку ст. 55 КПК України і судовий розгляд розпочинати без неї.

Представник ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_14 у підготовче судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Потерпілий ОСОБА_9 у підготовче судове засідання не з`явився, 19.09.2023 подав до суду заяву, в якій просив підготовче судове засідання, призначене на 19.09.2023, а також всі подальші судові засідання у справі проводити у його відсутність. Щодо міри покарання обвинуваченого поклався на розсуд суду. Також зазначив, що підтримує поданий ним цивільний позов.

Представник потерпілого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_15 у підготовче судове засідання не з`явився, про дату та час повідомлений належним чином, попередньо 27.04.2022 подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його присутності. Зазначив, що позовні вимоги за заявленим цивільним позовом ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_7 у підготовче судове засідання не з`явилась, 19.09.2023 подала до суду заяву, в якій просила підготовче судове засідання, призначене на 19.09.2023, а також всі подальші судові засідання у справі проводити у її відсутність. Щодо міри покарання обвинуваченого поклалась на розсуд суду.

Розглянувши подану захисником скаргу, вислухавши думку обвинуваченого та прокурора, суд дійшов таких висновків.

Частина 1 статті 303 КК України має вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу (ч. 2 ст. 303 КПК України).

Разом з тим ч. 3 ст. 303 КПК України визначає, що під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті, а саме: рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Оскільки захисником ОСОБА_5 подана скарга на дії слідчих та прокурора, які не підлягають оскарженню під час підготовчого провадження в суді, суд вважає, що така скарга задоволенню не підлягає.

Крім того, у клопотанні про повернення обвинувального акту прокурору захисник сам зазначає, що сторона захисту мала намір оскаржити рішення щодо визнання ОСОБА_9 та ОСОБА_7 потерпілими в порядку ст. 303 КПК України, яке передбачає таку можливість лише у підготовчому судовому засіданні, однак не може це зробити та як суд не має уяви про об`єктивний хід розслідування через допущені порушення КПК України при складанні обвинувального акту.

Щодо клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту суд, вислухавши думку учасників справи, аналізуючи доводи захисника стосовно наявності підстав для повернення обвинувального акту прокурору та вирішуючи питання щодо їх обґрунтованості, дійшов таких висновків.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 314 КПК України визначено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Вимоги до обвинувального акту визначені у частинах 1-3 статті 291 КПК України, в яких зазначено, що обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КПК України визначено, що зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких відноситься і поняття розумних строків, яке відповідно до ч. 5 ст. 28 КПК України передбачає, що кожен має право, щоб обвинувачення відносно нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, тобто підводиться підсумок стадії досудового розслідування шляхом формулювання офіційного обвинувачення.

Обвинувачення, як зазначено в п. 13 ст. 3 КПК України, це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Так, ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що виходячи із суті даної норми закону, має відображатись в обвинувальному акті відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно із роз`ясненнями, які містяться в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 № 8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити дані про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.

Згідно з висновком, викладеним у Постанові Верховного Суду України від 24.11.2016 у справі № 5-328кс16, аналіз ст. 291 КПК України свідчить про те, що закон вимагає, зокрема, обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: фактичних обставин кримінального правопорушення; правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення»); формулювання обвинувачення. Верховний Суд України в своєму рішенні зазначив про те, що під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Вивченням тексту обвинувального акту встановлено, що у ньому наявні всі складові та реквізити, визначені частинами 1-3 статті 291 КПК України, у тому числі формулювання обвинувачення та виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, на відсутність яких вказується у клопотанні. Питання відповідності обставин, які мали місце в дійсності, пред`явленому особі обвинуваченню суд позбавлений можливості оцінювати під час підготовчого судового засідання, оскільки на цій стадії не досліджують докази, якими сторона обвинувачення повинна підтвердити обґрунтованість висунутого особі обвинувачення. Тому доводи сторони захисту про наявність недоліків обвинувального акта, що перешкоджають об`єктивному розгляду справи та порушують вимоги закону і позбавляють суд можливості призначити кримінальне провадження до розгляду, є безпідставними.

Доводи сторони захисту зводяться лише щодо зазначення в обвинувальному акті ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 учасниками кримінального провадження, а саме потерпілими, які на переконання суду не можуть бути усунуті під час повернення обвинувального акту прокурору.

Під час підготовчого судового засідання суд не досліджує фактичні обставини та не дає оцінку доказам, здобутим під час досудового розслідування, а лише вирішує питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, не торкаючись самої суті обвинувачення, та розглядає окремі клопотання заявлені учасниками судового провадження

Отже, вирішення питання щодо доведеності викладених в обвинувальному акті фактичних відомостей, які прокурор вважає встановленими та має намір відстоювати під час судового розгляду, не входить до компетенції суду під час підготовчого судового засідання.

Під час підготовчого судового засідання суд першої інстанції обмежений виключно тими документами, які визначені ст. 291 КПК України, а тому об`єктивно позбавлений можливості перевірити кваліфікуючі ознаки.

Суд вважає, що слідчим в обвинувальному акті викладені саме ті обставини, які прокурор вважає доведеними і докази на їх доведення сторона обвинувачення має надавати суду під час судового розгляду, а не під час підготовчого судового засідання.

Також у клопотанні про повернення обвинувального акту прокурору захисник посилається на недоліки Реєстру матеріалів досудового розслідування.

Суд вважає, що порушення при складанні Реєстру матеріалів досудового розслідування, якщо вони навіть і мали місце, не можуть слугувати підставою для повернення обвинувального акту, оскільки Реєстр являється лише додатком до обвинувального акту, а закон передбачає можливість повернення обвинувального акту прокурору, якщо сам обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України. Обвинувальний акт може бути повернутий лише якщо такий реєстр до обвинувального акту не додано. Крім того, суд позбавлений можливості у підготовчому судовому засіданні перевірити відповідність його змісту фактичним процесуальним діям і рішенням.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вказані захисником у клопотанні обставини та доводи не можуть бути підставою для повернення обвинувального акта, а тому в задоволенні клопотання про повернення обвинувального акта прокурору слід відмовити.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового провадження, суд вважає за можливе призначити провадження до судового розгляду, оскільки воно згідно зі ст. ст. 32, 33 КПК України підсудне Уманському міськрайонному суду Черкаської області, обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування складені відповідно до вимог ст. 291 КПК України, підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 27 КПК України кримінальне провадження не потребує закритого судового засідання, може розглядатися з урахуванням принципу гласності та відкритості у відкритому судовому засіданні із забезпеченням повного фіксування за допомогою технічних засобів, згідно з вимогами, передбаченими ст. 107 КПК України.

Судовий розгляд кримінального провадження має здійснюватися суддею одноособово, за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілих та свідків.

Клопотання про витребування речей чи документів не заявлені, водночас відповідно до вимог ст. 350 КПК України учасники судового провадження не позбавлені права заявити клопотання під час судового розгляду.

При визначенні дати судового засідання суд враховує неналежне кадрове забезпечення суду, навантаження головуючого судді та раніше призначені до розгляду справи.

Крім того, 29.07.2021 потерпілим ОСОБА_9 та його представником ОСОБА_15 подано цивільний позов у порядку ст. 128 КПК України про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

За змістом ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 62 КПК України цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінально протиправними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом. Права та обов`язки цивільного відповідача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Згідно з ч. 4 ст. 128 КПК України форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Пред`явлений потерпілим ОСОБА_9 цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 відповідає вимогам ст. ст. 127, 128 КПК України, ст. 175 ЦПК України, у зв`язку з чим суд доходить висновку про можливість прийняття його до розгляду у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 27, 32, 33, 291, 314, 314-1, 315, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на дії слідчих та прокурора в порядку ст. 303 КПК України.

Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000586 від 07.06.2021, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 11 годину 00 хвилин 29 листопада 2023 року в приміщенні Уманського міськрайонного суду Черкаської області (м. Умань, вул. Андрія Кизила, 18).

У судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника та потерпілих.

Питання щодо переліку свідків, яких слід викликати у судове засідання, вирішити під час проведення підготовчої частини судового розгляду кримінального провадження.

Прийняти цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

З прийняттям цивільного позову потерпілий набуває також прав і обов`язків цивільного позивача, а обвинувачений ОСОБА_4 прав і обов`язків цивільного відповідача.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1