№ провадження 1-кп/208/191/23
УХВАЛА

16 листопада 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

у відкритому судовому засіданні по справі кримінального провадження № 0000771, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Табаки Болградського району Одеської області, раніше неодноразово судимого,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 15 - ч.2 ст. 186 КК України, розглянувши клопотання обвинуваченого про залучення у справі перекладача, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває зазначена справа.

По справі триває судовий розгляд, допитані потерпіла, свідки обвинувачення, досліджені письмові матеріали, переглянуті відеоматеріали.

На даний час перерви у справі пов`язані з неможливістю допиту в судовому засіданні свідків захисту, і судом надається всіляка допомога у встановленні їх місцезнаходження.

В судовому засіданні 16.11.2023 року обвинувачений ОСОБА_7 заявив клопотання про залучення у справі перекладача з державної мови на іншу, якою він володіє. Клопотання аргументовано тим, що обвинувачений не є етнічним українцем, по національності гагауз. Українську мову він не розуміє, потребує перекладача на російську мову, чи мову гагаузів.

Адвокат підтримав думку обвинуваченого.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого, зазначивши, що ОСОБА_7 є уродженцем Одеської області, є громадянином України. Обвинувачений народився та мешкав в Україні, навчався та здобув освіту в українській школі. Попередньо, в 2022 році, ОСОБА_7 засуджений вироком іншого національного суду, послуг перекладача не вимагав. Вважає клопотання ОСОБА_7 зловживання своїми правами.

Суд розглянувши клопотання, вислухав думку учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Громадянин України ОСОБА_7 народився та виріс в незалежній Україні, в якій державною мовою є українська. Обвинувачений здобував освіту в Україні, українською мовою.

Відповідно до матеріалів справи 28.04.2022 року ОСОБА_7 засуджений вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ст. 185 ч.2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Зазначений вирок ухвалено на підставі угоди про визнання винуватості, що само по собі передбачає вільне володіння ним українською мовою.

Вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська оскаржено саме ОСОБА_7 , що також передбачає розуміння ухваленого судового рішення та вільне володіння державною мовою.

Матеріали справи, яка розглядається, містить роз`яснення Кулинському прав як на досудовому розслідуванні так і під час його судового розгляду, які викладені державною мовою. З правами Кулинський ознайомлений, клопотань про незрозумілість української мови та потреби в залученні перекладача останній не заявляв.

Під час судового розгляду у справі допитана потерпіла та свідки, досліджені письмові матеріали справи. Зазначені дії проведені судом державною мовою, і ніяких зауважень про її незрозумілість від ОСОБА_7 не надходило.

Відповідно до матеріалів справи до суду надходили клопотання ОСОБА_7 викладені українською мовою, що підтверджує вільне володіння нею обвинуваченим.

Сталість судової практики в тому числі забезпечується внаслідок використання правових позицій викладених в рішеннях Верховного Суду.

ВС у справі № 236/1798/16-к від 19 лютого 2019 року висловив наступну правову позицію:

«Відповідно до приписів ч. 3 ст. 29 КПК суд забезпечує учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, та користуватись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом. Згідно з вимогами підпункту (е) пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право, якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, - одержувати безоплатну допомогу перекладача.

Аналіз зазначених норм свідчить, що при вирішенні питання про залучення перекладача визначальним є впевненість суду, що обвинувачений дійсно не володіє, або недостатньо володіє державною мовою. Хоча закон не встановлює критеріїв, за якими суд має визначитись в цьому питанні, такі роз`яснення містяться в рішеннях Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини в справі «К. проти Франції» від 07 грудня 1983 року дійшов наступного висновку: «п. 8. ... Як видно з рішення трибуналу, заявник народився і здобув освіту у Франції і йому не було важко розуміти й спілкуватися французькою мовою, якою вели провадження в суді. Конвенційне право на допомогу перекладача, що міститься в підпункті (e) пункту 3 статті 6, очевидно, може бути застосоване тільки в тому випадку, коли обвинувачений не розуміє мови, використовуваної в суді, чи не розмовляє нею

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є громадянином України, народився та проживає на її території, має неповну середню освіту, здобуту в Україні, у школі вивчав українську мову. На досудовому розслідуванні підозрюваному ОСОБА_2 роз`яснювались процесуальні права, в тому числі право в разі необхідності користуватися послугами перекладача, проте жодних клопотань про те, що він не володіє українською мовою, на досудовому розслідуванні ОСОБА_2 не заявляв. З урахуванням викладеного, суд правильно відмовив ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про залучення до участі у кримінальному провадженні на стадії судового розгляду перекладача, розцінивши таке клопотання як зловживання підсудним своїми правами та спосіб затягування строків кримінального провадження»

На підставі викладеного, вважаючи, що клопотання обвинуваченого про залучення перекладача нічим не обґрунтовано та є зловживанням своїми правами, керуючись ст. 350, 372, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про надання йому послуг перекладача, відмовити.

Суддя ОСОБА_1