У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, скаргу адвоката ОСОБА_6 , подану в порядку ст. 206 КПК України, в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 щодо його незаконного затримання ,-

В С Т А Н О В И В :

02.10.2023 року адвокатом ОСОБА_6 , в порядку ст.206 КПК України, в інтересах ОСОБА_5 , подано до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області скаргу щодо незаконного затримання ОСОБА_5 .

Дану скаргу адвокат обґрунтовує тим, що 30.09.2023 року працівниками поліції у період часу близько 06.30-06.40 год. було фактично затримано ОСОБА_5 та згодом складено протокол його затримання.

Також ОСОБА_5 повідомляє, що він при незаконному затриманні був побитий працівниками поліції. Йому відразу не був забезпечений захисник на його прохання.

Згідно протоколу затримання, ОСОБА_5 є затриманим у кримінальному провадженні №0000109 від 03.02.2023 року, за ознаками злочину передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Однак, станом на момент подання скарги ОСОБА_5 до слідчого судді не доставлено для перевірки законності його затримання або обрання відносно нього запобіжного заходу у разі доведення такої необхідності.

Вважає, що сам факт затримання 30.09.2023 року є незаконним, оскільки визначених законом підстав у даному випадку немає, а тому є необхідність втручання слідчого судді з метою перевірки законності такого затримання.

ОСОБА_6 в судовому засіданні скаргу підтримав з викладеними в такій мотивами та просив таку задоволити. Вважає, що під час затримання було порушено права його підзахисного, а саме затримання відбулося з порушенням вимог ст.208 КПК України. Крім цього зауважив, що відносно ОСОБА_5 була застосована фізична сила. Просив задоволити подану ним скаргу.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника. Повідомив, що під час затримання до нього була застосована фізична сила та не було залучено йому захисника. Повідомлення про підозру було здійснено під тиском.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просив у задоволенні скарги відмовити, оскільки затримання ОСОБА_5 відбулося на законних підставах, в порядку п.6 ч.1 ст.615 КПК України, після оголошення останньому повідомлення про підозру.

Слідчий ОСОБА_7 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали скарги, а також матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу в частині, що мають значення для розгляду скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом.

Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 208 КПК України передбачено законний порядок затримання особи уповноваженою особою без ухвали слідчого судді, і перелік підстав є вичерпний.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.

Згідно з п. 4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Відповідно до ст. 208 КПК України, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України; якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого статтями 255, 255-1, 255-2 КК України.

Згідно п.6 ч.1 ст. 615 КПК України, у разі введення воєнного стану та якщо наявні випадки для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду, визначені статтею 208 цього Кодексу, або виникли обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, - уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати таку особу.

Уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, обов`язково складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого.

У разі якщо на момент затримання прізвище, ім`я, по батькові затриманої особи не відомі, у протоколі зазначається докладний опис такої особи та долучається її фотознімок. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим.

Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому та надсилається прокурору.

Частиною 4 ст. 213 КПК України передбачено обов`язок уповноваженої службової особи, що здійснила затримання, негайно повідомити про це орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 206 КПК України якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

З протоколу про затримання ОСОБА_5 встановлено, що затримання підозрюваного відбулося за адресою: АДРЕСА_1 , фактичний час затримання: 30.09.2023 року, о 08 год.09 хв.

30.09.2023 року о 07 год. 36 хв. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, що підтверджується копію повідомлення про підозру.

Відповідно до вимог ст. 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 30.09.2023 року складений відповідно до вимог КПК України, оскільки містить обов`язкові реквізити, посилання на передбачені законом підстави для затримання особи без ухвали слідчого судді відповідно до положень ст.ст. 208,615 КПК України.

Також підозрюваному забезпечено право на захист, оскільки складання протоколу відбувалося у присутності захисника ОСОБА_8 про що свідчить його підпис у протоколі.

При цьому, слідчий суддя приходить до висновку, що протокол затримання особи складений відповідно до вимог КПК України, містить посилання на передбачені законом підстави для затримання особи без ухвали слідчого судді відповідно до положень п.6 ч.1 ст.615 КПК України. Істотних порушень прав та свобод людини при складенні такого протоколу на час розгляду скарги слідчим суддею не встановлено.

Встановлено, що 02.10.2023 року, тобто не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Отже, оскільки стороною захисту не було наведено переконливих та достатніх доказів на обґрунтування незаконності затримання підозрюваного ОСОБА_5 за таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга щодо визнання затримання ОСОБА_5 незаконним не підлягає до задоволення.

Що стосується твердження захисника та підозрюваного ОСОБА_5 про застосування до ОСОБА_5 насильства під час затримання з боку оперативних співробітників, слідчий суддя вважає необхідним в порядку ст. 206 КПК України зобов`язати начальника Державної установи "ЗАКАРПАТСЬКА УСТАНОВА ВИКОНАННЯ ПОКАРАНЬ (№9)" та начальника медичної частини Державної установа "ЗАКАРПАТСЬКА УСТАНОВА ВИКОНАННЯ ПОКАРАНЬ (№9)" забезпечити невідкладне проведення судово медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_5 для встановлення факту застосування до нього фізичного насильства під час затримання, з дотриманням вимог «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, взятим під варту», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерством охорони здоров`я України № 239/5/104 від 10.02.2012.

Керуючись ст. 206-213, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , подану в порядку ст. 206 КПК України, в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 щодо його незаконного затримання відмовити.

В порядку ст. 206 КПК України:

- зобов`язати начальника Державної установи "ЗАКАРПАТСЬКА УСТАНОВА ВИКОНАННЯ ПОКАРАНЬ (№9)" та начальника медичної частини Державної установи "ЗАКАРПАТСЬКА УСТАНОВА ВИКОНАННЯ ПОКАРАНЬ (№9)" забезпечити невідкладне проведення судово медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_5 для встановлення факту застосування до нього фізичного насильства під час затримання, з дотриманням вимог «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, взятим під варту», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерством охорони здоров`я України № 239/5/104 від 10.02.2012;

- доручити прокурору ОСОБА_3 провести перевірку заяви захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 щодо нанесених ОСОБА_5 тілесних ушкоджень під час затримання.

Про результати перевірки повідомити слідчого суддю та сторону захисту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1