ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1712/23

23 січня 2024 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Костопіль обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000061 від 18.03.2023 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велике Поле, Березнівського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України;

за участю сторін кримінального провадженння:

прокурора - ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_7 , 17.03.2023 року о 19 год. 00 хв., перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , під час словесної сварки з дружиною ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, наніс останній удари кулаком в ділянку спини та плеча, стискав за плечі пальцями рук, тягнув за волосся та наніс удар "поліном" в ліве стегно, внаслідок чого спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синця лівої половини спини, двох синців правого плеча та синця лівого стегна, що за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Ці дії ОСОБА_7 , суд кваліфікує як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому йому кримінальному проступку не визнав повністю, заперечував щодо викладених в обвинувальному акті обставин. Вказав, що 17.03.2023 року він не торкався ОСОБА_5 .

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_7 , свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав, його вина повністю підтверджується показами потерпілої, свідків та письмовими доказами зібраними по справі.

Так, потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що в березні місяці 2023 року, вона повернувшись до дому, за адресою АДРЕСА_1 , почала розпалювати грубку, в гостьовій кімнаті. В цей час до кімнати зайшов обвинувачений ОСОБА_7 , між ними з потерпілою виникла словесна суперечка, в ході якої він, обвинувачений, схопив її за волосся та вдарив кулаком в праве плече, потім, схопив поліно, та наніс ним удар їй по лівому стегні. Зазначила, що в результаті нанесених тілесних ушкоджень у неї були: синець на правому плечі та синець на лівому стегні. Потім до кімнати зайшов їхній син і відтягнув ОСОБА_7 від неї. Згодом було викликано працівників поліції.

Свідок ОСОБА_14 , в судовому засіданні показала, що обвинувачений та потерпіла це її свекор та свекруха. Зазначила, що 17.03.2023 року, вона перебувала вдома за адресою АДРЕСА_1 , з дітьми, в одній з кімнат будинку. Десь біля 19 год. 00 хв. вона почула сварку між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , через декілька хвилин вийшла до гостьової кімнати, і побачила, що її чоловік відтягує обвинуваченого ОСОБА_7 , в якого була рука у крові, а свекруха ОСОБА_5 була з розтріпаним волоссям, розірваним одягом та у неї були криваві подряпини. Після чого, обвинувачений вийшов на двір. Вказала, що наступного дня, свекруха ОСОБА_5 , показала їй синці, які виникли в результаті нанесених тілесних ушкоджень.

Свідок ОСОБА_15 , в судовому засіданні показав, що обвинувачений ОСОБА_7 є його батьком, а потерпіла ОСОБА_5 - це його матір. Зазначив, що він проживає разом з батьками, дружиною та двома малолітніми дітьми за адресою АДРЕСА_1 . Повідомив, що 17.03.2023 року близько 19 год. від повернувся до дому, в цей час потерпіла, ОСОБА_5 , розпалювала грубу в прихожій кімнаті, звідки, він, свідок, почув суперечку між батьками, далі почув гуркіт, і він, ОСОБА_15 , зайшов до прихожої, де побачив ОСОБА_7 , який тримав поліно і замахувався на ОСОБА_5 , і вдарив у ногу, куди саме, він чітко не бачив. Побачивши це він, свідок, став між обвинуваченим та потерпілою, і вирвав поліно з рук ОСОБА_7 , останній закричав і вибіг з хати. Свідок зауважив, що у потерпілої ОСОБА_5 були почервоніння на нозі та руці, а також був розірваний халат.

Відповідно до висновку експерта № 41 (експертиза почата 20 березня 2023 року, закінчена - 11 квітня 2023 року) (а.с. 13) при судово-медичній експертизі 20 березня 2023 року на тілі громадянки ОСОБА_5 відмічено два синці правого плеча, синець лівої половини спини та синець лівого стегна, які зважаючи на вид (синець) та морфологічні властивості (колір та форма) утворилися від щонайменше чотирьохразової дії тупих предметів, приблизно за 2-4 доби до моменту огляду. Отримані ОСОБА_5 синці за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Розташування синців, на різних, подекуди протилежних, поверхнях, загалом не притаманні для таких, що утворюються при падінні на площині.

Крім того, винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, також, підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту від 24 березня 2023 року та фототаблицями до нього (а.с.41-49).

Приймаючи до уваги, що покази потерпілої ОСОБА_5 , які вона давала як в ході досудового розслідування, так і під час судового розгляду, щодо неправомірних дій ОСОБА_7 є послідовними, логічними і повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи та показами з цього ж приводу свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які також узгоджуються з іншими матеріалами справи, тому суд зазначені покази потерпілої та свідків визнає правдивими і кладе їх в основу вироку.

Аналізуючи вказані вище докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для підтвердження вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального проступку.

Таким чином, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що ОСОБА_7 , 17 березня 2023 року о 19 год. 00 хв., перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно наніс легкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_5 , тому ці його дії суд, кваліфікує за ч.1 ст. 125 КК України.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно до ст. 66 КК України не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

Санкція ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року.

При вирішенні питання призначення ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд враховує тяжкість скоєного ним кримінального правопорушення, обставину, що обтяжує покарання, особу обвинуваченого, який на диспансерному нагляді у нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, характеристику та враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне, обрати обвинуваченому покарання, із передбачених санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, у виді штрафу.

Запобіжний захід не обирався.

Судові витрати відсутні.

Речові докази - відсутні.

Цивільний позов- відсутній.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 124, 349, 368, 373,374 КПК України, ст.ст. 1166, 1167, 1168 ЦК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційною інстанцією.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

СуддяОСОБА_1