Номер провадження: 11-кп/813/1352/23
Справа № 947/8691/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Київської окружної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 21 березня 2023 року у кримінальному провадженні №0000514, внесеному до ЄРДР 18.07.2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Миколаївської області, Жовтневого району, с.Шевченко, українця, громадянина України, із середньою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 27.09.2022 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 389, 71 КК України до покарання у вигляді арешту строком 1 місяць 12 днів,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,-

установив:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Зазначеним вироком суду ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, і призначено покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного за цим вироком покарання частково приєднано не відбуту частину покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Одеси від 27.09.2022 року, та призначено ОСОБА_9 остаточне покарання у виді арешту строком на 4 (чотири) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 визначено обчислювати з моменту його фактичного затримання для виконання вироку.

Вироком також вирішено питанням щодо долі речових доказів та процесуальних витрат.

Відповідно до вироку суду першої інстанції, у невстановлений час, у невстановленому місці, у невстановлений спосіб незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, який містився у двох фрагментах блістерів.

Після чого, ОСОБА_9 зазначений наркотичний засіб почав незаконно зберігати при собі для особистого вживання, без мети збуту.

18.07.2022 року, приблизно об 22:35 годині, ОСОБА_9 , знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Палубна, 5, був зупинений співробітниками поліції, які в нього виявили та в подальшому в ході огляду місця події вилучили два фрагмента блістера з наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадон, кількісним вмістом 0,066г., який ОСОБА_9 незаконно зберігав при собі для особистого вживання, без мети збуту.

Вимоги апеляційної скарги.

Не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, прокурор подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що вирок суду підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання.

В обґрунтування своїх доводів вказує, що суд першої інстанції безпідставно застосував до обвинуваченого вимоги ст. 71 КК України, оскільки у цьому кримінальному провадженні судом першої інстанції визнано встановленим, що ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України 18.07.2022 року, тобто до постановлення вироку Київського районного суду м. Одеси від 27.09.2022 року.

На підставі наведеного, прокурор просить вирок змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_9 засудженим за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень за цим вироком та вироком Київського районного суду м. Одеси від 27.09.2022 року, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити остаточне у виді арешту строком на 4 (чотири) місяці.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Позиція учасників судового розгляду в судовому засіданні.

В судовому засіданні прокурор підтримала апеляційну скаргу та просила задовольнити її у повному обсязі, захисник не заперечувала проти її задоволення апеляційної.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Фактичні обставини справи, кваліфікація дій обвинуваченого та його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення ніким не оспорюються, у зв`язку з чим колегія суддів у відповідності до ст. 404 КПК України рішення суду першої інстанції в цій частині не перевіряє.

Що ж стосується вимог апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальністю, апеляційний суд вважає їх обґрунтованими, з огляду на таке.

Згідно з положеннями ст. 65 КК суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КК; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановления вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановления попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

У свою черги норми ст. 71 КК України урегульовують порядок призначення покарання у випадку, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення. Суд за таких обставин до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Такі вимоги закону України про кримінальну відповідальність носять імперативний характер та є обов`язковими для суду.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_9 раніше був засуджений вироком Київського районного суду м. Одеси від 27.09.2022 року за ч.2 ст.389 КК України, до покарання у виді арешту на строк 1 місяць 12 днів.

В свою чергу, кримінальне правопорушення за вироком, що оскаржується, ОСОБА_9 вчинив до постановлення вироку Київського районного суду м. Одеси від 27.09.2022 року.

За таких обставин при призначені покарання ОСОБА_9 у вказаному кримінальному провадженні суд першої інстанції мав призначити покарання із застосуванням ст. 70 КК України.

Зазначені обставини є підставою для зміни судового рішення згідно ст. 408 КПК України, оскільки внесення таких змін до вироку не погіршує становище обвинуваченої.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду апеляційний суд має право змінити вирок або ухвалу.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 408 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції змінює вирок в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 409 та п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, зокрема застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а оскаржений вирок суду першої інстанції зміні.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407,408, 409, 413, 532 КПК України, колегія суддів

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Київської окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Київського районного суду м. Одеси від 21 березня 2023 року у кримінальному провадженні №0000514, внесеному до ЄРДР 18.07.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_9 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,- змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_9 засудженим за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень за цим вироком та вироком Київського районного суду м. Одеси від 27.09.2022 року, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити остаточне покарання у виді арешту строком на 4 (чотири) місяці.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4