КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 11-кп/4809/104/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2024 року м. Кропивницький

Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

при участі:

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

переглянула у відкритому судовому засіданні, у режимі відеоконференції, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , яка здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_8 , вирок Голованівського районного суду Кіровоградської області від 07.11.2023, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоєгорівка Новоукраїнського району Кіровоградської області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, одруженого, із двома малолітніми дітьми на утриманні 2012 та 2022 років народження, безробітного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у відповідності до ст. 89 КК України не має судимостей,

визнано винуватим та засуджено до покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років чотири місяці.

Ухвалено стягнути із ОСОБА_8 процесуальні витрати на користь держави у розмірі 260 гривень на залучення експерта.

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнаний винуватим за вчинення: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного із проникненням у інше приміщення, вчиненого в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах.

ОСОБА_8 , 15 серпня 2023 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, умисно, в умовах воєнного стану, запровадженого в Україні з 24 лютого 2022 року, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення злочинним шляхом, таємно проник на територію подвір`я домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_3 , належному ОСОБА_9 , де з літньої господарської споруди, яка зачиняється на хвіртку, таємно викрав 10-ти місячне свійське козеня, без породи, білого забарвлення, без ріг (шута), вартістю згідно із висновком товарознавчої експертизи №3568/23 від 19.08.2023 року 1 125,00 грн.

Своїми злочинними діями ОСОБА_8 заподіяно потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду у вказаному розмірі.

Із судовим рішенням не погоджується сторона захисту, адвокат ОСОБА_7 , яка здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_8 , оскаржує його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі просить вирок суду першої інстанції скасувати, постановити нове рішення, яким змінити покарання, визначене ОСОБА_8 , а саме: призначити останньому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.

Свої вимоги мотивує наступними доводами.

Призначене ОСОБА_8 покарання занадто суворе, суд не розглянув можливість виправлення обвинуваченого без його позбавлення волі.

Вказує на наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, як от: повне визнання винуватості, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Крім того, обвинувачений задовільно характеризований, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, має стійкі соціальні зв`язки, не судимий.

Відповідно до досудової доповіді органу пробації, ОСОБА_8 має середні ризики небезпеки для суспільства та вчинення нового кримінального правопорушення, а виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Крім того, адвокатка акцентує увагу, що при визначенні судом першої інстанції покарання ОСОБА_8 у виді позбавлення волі із реальним його відбуванням, - головним чинником стало притягнення ОСОБА_8 протягом останнього року до адміністративної відповідальності за ст. ст. 130, 173 КУпАП.

Переконана, що є можливим пом`якшення розміру визначеного покарання у виді позбавлення волі до п`яти років, застосування положень ст. 75 КК України щодо обвинуваченого та звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку у дебатах адвоката ОСОБА_7 , яка здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу адвоката, просили вирок суду змінити в частині призначення покарання, пом`якшивши призначене покарання, думку прокурора, яка підтримала доводи і задоволення апеляційної скарги адвоката, висловившись про можливість пом`якшення обвинуваченому покарання, вивчивши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у повному обсязі доведена доказами у кримінальному провадженні.

Оскільки доведеність винуватості обвинуваченого та кваліфікація його дій не оскаржується в апеляційному порядку, колегія суддів не надає оцінки вказаним обставинам, вважаючи ОСОБА_8 обґрунтовано визнаним винуватим у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, поєднане із проникненням в інше приміщення, а дії обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України правильно кваліфікованими.

Стороною захисту оскаржено правильність призначення покарання судом першої інстанції, оскільки сторона захисту вважає призначене судом покарання занадто суворим, а також можливим призначення менш суворого покарання, із належним урахуванням обставин, передбачених ст. ст. 65-67 КК України.

Згідно ізч. 2, ч. 3 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами; покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

У статті 65 КК України визначено загальні засади призначення покарання, які наділяють суд правом вибору між однією із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, кожна з яких є законною. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Відповідно до положень ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», - особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів; більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів; у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання; суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Згідно із ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Зважується, крім того, на висновки з приводу пропорційності покарання тяжкості правопорушення, висловлені ЄСПЛ в своїх рішеннях, зокрема, у рішеннях по справах «Souring v. UK», «Shvydka v. Ukraine», «Tammer v. Estonia», - за змістом яких захід, що застосовується до порушника має бути пропорційним переслідуваній меті, засудження та покарання порушника не мають бути непропорційними законній меті і підстави, якими керуються національні суди, мають були відповідними і достатніми для виправдання такого втручання.

Вимоги дотримання справедливості при призначенні кримінального покарання закріплені у ст.10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.14 Міжнародного пакту про цивільні та політичні права 1966 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Суд має призначати покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених, а також для запобігання вчиненню нових злочинів (ч. 2 ст. 50 КК України).

Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують і обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, судом першої інстанції належно враховано всі обставини, передбачені ст. 65 КК України та дотримано принципів призначення покарання.

Враховано тяжкість вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, що є умисним, тяжким корисливим злочином.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому, - не встановлені.

Обставинами, які пом`якшують покарання, судом першої інстанції визнані - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Заподіяна потерпілому шкода у даному кримінальному провадженні обвинуваченим ОСОБА_8 відшкодована, потерпілий не має претензій до обвинуваченого.

Крім того, зважується на те, що як особа обвинувачений ОСОБА_8 характеризований задовільно проживає разом із дружиною та двом малолітніми дітьми, військовозобов`язаний, безробітний, сталого джерела доходу не має, на обліку у лікарів нарколога й психіатра не перебуває.

Згідно із даними висновку органу пробації, ОСОБА_8 не працевлаштований, підробляє випадковими підробітками, стабільних джерел доходу не має, має не стриманий характер, схильний казати неправду, інколи зловживає алкогольними напоями, має в оточенні асоціальних осіб, з якими спілкується; ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення середній, ОСОБА_8 має середній ризик небезпеки для суспільства та окремих осіб.

Зауважується, обвинувачений ОСОБА_8 відповідно до положень ст. 89 КК України не має судимостей, у минулому тричі притягався до кримінальної відповідальності за ст. ст. 125, 128 КК України.

Наразі встановлено, що ОСОБА_8 багаторазово притягався до відповідальності за адміністративні правопорушення, як от: постанови 27.01.2016, 30.06.2021, 26.08.2021, 01.11.2021, 28.04.2022, 12.05.2022, 25.10.2023 за ст. 130 КУпАП, 05.10.2021 за ст. 185 КУпАП, 23.10.2023 за ч. 1 ст. 173 КУпАП, 06.10.2023, 07.11.2023 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, 26.12.2022 за ч. 6 ст. 481 МК України).

Вказане надає підстав стверджувати, що обвинувачений ОСОБА_8 схильний до протиправної поведінки, порушення встановлених законом правил, не бажає соціюватись у суспільстві, враховуючи вказане становить небезпеку для суспільства і окремих осіб, оскільки із високою вірогідністю знову посягне на охоронювані законом права.

Наведені обставини достатньо враховані судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, і суд прийшов до обґрунтованого та правильного висновку про призначення обвинуваченому покарання у межах санкції частини статті обвинувачення.

З урахуванням зазначеного вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції призначене достатнє та необхідне покарання для виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

За означених обставин підстави для застосування положень ст. ст. 69, 75 КК України при призначенні покарання ОСОБА_8 відсутні.

Визначена міра покарання, на переконання колегії суддів, відповідає загальним принципам, зокрема як індивідуалізація покарання призначення покарання конкретній особі за конкретний злочин із урахуванням особливостей обставин справи та індивідуальних характеристик особи.

Відносно доводів апеляційної скарги про те, що підлягають врахуванню обставини, які пом`якшують обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, як щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, задовільні характеристики особи обвинуваченого, зауважується, що наведені обставини належно враховані судом при призначенні ОСОБА_8 покарання, що слідує із оскаржуваного вироку суду.

Доводи апеляційної скарги щодо можливості застосування щодо обвинуваченого положень ст. 75 КК України свого підтвердження не знайшли.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів залишає оскаржуваний вирок суду першої інстанції без змін як законний та обґрунтований.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , яка здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Вирок Голованівського районного суду Кіровоградської області від 07.11.2023 стосовно ОСОБА_8 залишити без змін

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4