КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/7254/2023 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 листопада 2023 року, щодо

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шепетівка, Хмельницької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого суддіШевченківського районного суду м. Києва від 08 листопада 2023 року задоволено клопотання слідчого 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_9 та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Строк дії ухвали про продовження строку тримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою, визначено в межах строку досудового розслідування, тобто до 06 січня 2024 року включно.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою клопотання сторони обвинувачення задовольнити частково, змінивши запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_7 з тримання під вартою, без права внесення застави на інший запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі та встановити для підозрюваного обов`язки, а саме: не відлучатися з місця розташування ВЧ НОМЕР_1 без дозволу командира; прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді суперечить нормам КПК України, Міжнародній конвенції практиці ЄСПЛ, ґрунтується виключно на припущеннях слідчого судді та не відповідає вимогам неупередженості, законності, об`єктивності, обґрунтованості.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави слідчий суддя не встановила фактів, не послалась на жоден доказ, натомість аргументувала своє рішення лише припущеннями висловленими у клопотанні про продовження запобіжного заходу. Відмовилась досліджувати питання обґрунтованості підозри в сукупності з вагомістю доказів, а лише констатувала відповідність форми процесуального документу нормам ст. 277 КПК України. Не дослідила питання наявності ризиків у межах кримінального провадження з точки зору неупередженості, об`єктивності, доведеності, обґрунтованості та ухвалила рішення аргументуючи його виключно припущеннями. Не оцінила можливість застосування будь-якого більш м`якого запобіжного заходу. Не було взято до уваги доводи сторони захисту, не спростовано їх у процесуальному порядку.

Також апелянт зазначає, що поза увагою слідчого судді залишився той факт, що до клопотання про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , поданого органом досудового розслідування в межах кримінального провадження №0000352 від 11.10.2021 року було долучено ряд доказів та документів з матеріалів кримінального провадження №0000347 від 05.10.2021 року, які до того ж датовані датою, що передує даті внесення відомостей до ЄРДР кримінального провадження в якому про підозру оголошено ОСОБА_7 . З матеріалів клопотання не зрозуміло, яким чином докази здобуті в межах іншого кримінального провадження підтверджують обґрунтованість підозри в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 . Під час прийняття процесуального рішення слідчий суддя безпідставно прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого саме ч. 3 ст. 305 КК України.

Разом з тим, прокурором в судовому засіданні не надано та слідчим до матеріалів клопотання, не долучено жодного доказу, якими сторона обвинувачення підтверджує наявність ризиків, які зазначені в клопотанні. При цьому оскаржувана ухвала не містить жодного факту чи посилання на конкретний доказ наданий на підтвердження ризиків, а викладена в процесуальному рішенні позиція слідчого судді ґрунтується виключно на припущеннях сторони обвинувачення.

Слідчим суддею не взято до уваги, що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки. Протягом тривалого часу не змінює місце проживання. На утриманні має малолітню дитину та матір пенсіонерку, яка після хвороби потребує постійної реабілітації та фінансової допомоги, служить в ЗСУ де отримує постійний, стабільний дохід, що забезпечує достатній рівень його життя, позитивно характеризується, як за місцем служби так і проживання. Неодноразово був нагороджений, має відзнаки та грамоти, раніше не судимий, у вчиненні іншого кримінального правопорушення про підозру не оголошувалось, майнова шкода відсутня.

Інші запобіжні заходи до ОСОБА_7 раніше не застосовувалися. Разом з тим після вручення йому повідомлення про підозру останній затриманий не був і жодних спроб втечі не вчиняв. Більш того 10.08.2023 року самостійно прибув до суду для розгляду клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою і після оголошення ухвали суду не вчинив спроби втечі.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, в підтримку вимог поданої апеляційної скарги, які просили її задовольнити з наведених в них підстав, пояснення прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту та просила залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Ухвала слідчого судді про продовження строку тримання особи під вартою повинна відповідати вимогам ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 199 КПК України.

Доводи захисника про те, що слідчий суддя виніс незаконну та необґрунтовану ухвалу, не ґрунтуються на змісті оскаржуваної ухвали.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, встановлено, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000352 від 11.10.2021, за підозрою ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 305 КК України, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України, та за підозрою ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 305 та ч. 3 ст. 311 КК України.

10.08.2023 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тривалістю до 08 жовтня 2023 року, включно.

25.09.2023 першим заступником Генерального прокурора строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжений до трьох місяців, тобто до 10.11.2023 включно.

06.10.2023 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тривалістю до 10 листопада 2023 року, включно.

03.11.2023 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжений до 7 місяців, тобто до 10.03.2024.

06.11.2023 слідчий 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_13 , за погодженням прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України, у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000352 від 11.10.2021 року.

На обґрунтування вимог даного клопотання слідчим наведено обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, які підтверджуються наступними матеріалами кримінального провадження: протоколом обшуку від 13.10.2021 за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 13.10.2021; протоколом обшуку від 28-29.10.2021 за адресою: АДРЕСА_3 , поруч з буд. 7, гараж-бокс № НОМЕР_2 паркувального майданчику ФОП « ОСОБА_15 »; висновком експерта ІСТЕ № 158/5 від 05.11.2021; висновком експерта КНІСЕ № КСЕ-19/111-21/53866-НЗПРАП від 17.05.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 28.10.2022; протокол допиту свідка ОСОБА_17 від 28.10.2022; протоколом обшуку від 14.10.2021 за адресою: АДРЕСА_4 ; висновком експерта ІСТЕ № 159/5 від 21.04.2022; протоколом обшуку від 16.02.2023 за місцем проживання ОСОБА_7 ; протокол огляду телефону ОСОБА_7 від 25.04.2023.

Також слідчим вказано, що на даний час у кримінальному провадженні виконуються слідчі (розшукові) дії та процесуальні заходи, спрямовані на всебічне та повне дослідження обставин вчинення ОСОБА_7 зазначеного кримінального правопорушення, виявлення обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також встановлення та притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб, причетних до вчинення злочину.

Однак, завершити розслідування до закінчення дії попередньої ухвали щодо застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме до 10.11.2023, включно, не виявляється за можливе, оскільки необхідно виконати слідчі (розшукові) дії та процесуальні заходи, без яких неможливо завершити досудове розслідування, виконати вимоги ст. 290 КПК України та скласти обвинувальний акт, зокрема: отримати та забезпечити проведення тимчасового доступу до речей і документів в національних операторів мобільного зв`язку щодо номерів мобільного телефонів, що належать підозрюваним ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_7 та іншим фігурантам кримінального провадження (орієнтовний строк виконання - до 2 місяців); провести огляди телефонних з`єднань підозрюваних, інформацію щодо яких буде отримано під час тимчасових доступів у операторів мобільного зв`язку (орієнтовний строк виконання - 4 місяці); призначити та отримати висновок комп`ютерно-технічної експертизи щодо телефонів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_7 (орієнтовний строк - 4 місяців); призначити комплексну судову телекомунікаційну та геолокаційну експертизу щодо телефонних з`єднань ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 (орієнтовний строк - 4 місяці); виконати клопотання експерта (а саме отримати від мобільних операторів та надати в розпорядження експертів запитувану інформацію про координати розташування базових станцій), після чого отримати висновок комплексної судової телекомунікаційної та геолокаційної експертизи щодо телефонних з`єднань ОСОБА_12 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 (орієнтовний строк - 4 місяці); встановити місцезнаходження та скерувати запит про надання міжнародно-правової допомоги з метою проведення слідчих та процесуальних дій з громадянином України ОСОБА_20 (орієнтовний строк - 4 місяці), отримати висновок почеркознавчої експертизи, щодо підписів ОСОБА_12 , що містяться у митних документах орієнтовний строк - 3 місяці); провести допити свідків, власників гаражів, охоронців, які пов`язані з ОСОБА_11 (орієнтовний строк - 2 місяці); провести допити свідків, власників гаражів, охоронців, які пов`язані з ОСОБА_7 (орієнтовний строк - 2 місяці); виконати клопотання експертів та отримати висновок експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів (орієнтовний строк - до 4 місяців); призначити та отримати висновок дактилоскопічної експертизи (орієнтовний строк - до 2 місяців); виконати вимоги ст. ст. 290-293 КПК України.

Результати проведення зазначених процесуальних і слідчих дій мають значення для вирішення питання доведення вини підозрюваного ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та вирішення питання про його винуватість у ході судового розгляду.

Сторона обвинувачення також вказала, що продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , у зв`язку з тим, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні не завершено, а зміна підозрюваному запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, може перешкодити об`єктивному розслідуванню кримінального провадження.

Під час досудового розслідування, в тому числі шляхом проведення слідчих та інших процесуальних дій, отримано докази того, що з високим ступенем ймовірності підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити дії, які містять ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Ризики, які були враховані судом при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися.

У кримінальному провадженні наявні ризики, передбачені п.п. 1,2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;знищити, спотворити або сховати будь-яку із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на інших підозрюваних та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 зумовлено тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, а тому, з метою забезпечення кримінального провадження та виконання підозрюваного покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

08.11.2023 ухвалою слідчого суддіШевченківського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання слідчого та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 06 січня 2024 року включно.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:

1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;

2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання особи під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування відповідного запобіжного заходу, однак з урахуванням додаткових відомостей і спливу строку досудового розслідування.

Згідно вимог ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тобто розглядаючи клопотання органу досудового розслідування про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження ОСОБА_7 , строку тримання під вартою перевірялись судом при розгляді клопотання. При цьому був вислуханий підозрюваний ОСОБА_7 , доводи прокурора в підтримку поданого клопотання та заперечення сторони захисту щодо його задоволення та викладено їх позиції в оскаржуваній ухвалі, заслухано свідків сторони захисту, а також з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою.

Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що під час судового розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав продовження запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України та встановив, що ризики, які існували на час застосування ОСОБА_7 , запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати.

Вирішуючи питання щодо необхідності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховано дані про особу ОСОБА_7 , який на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, що свідчить про надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки таких дій, а тому на думку слідчого судді, будучи не ізольованим від суспільства, ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з огляду на покарання, яке загрожує в разі визнання винним.

При цьому, врахував обізнаність підозрюваного щодо деяких даних про учасників кримінального провадження, останній, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших учасників у цьому ж кримінальному провадженні.

Крім того, існує ризик того, що підозрюваний взмозі знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей та документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час не встановлені всі причетні особи, не встановлені всі вказані обставини у справі, досудове розслідування триває, в ході якого проводяться слідчі дії.

Встановлюючи ризик, передбачений п. З ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання, зокрема, свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

Тобто, ризик незаконного впливу існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Слідчим суддею з матеріалів справи встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки він володіє даними щодо їх місцезнаходження, та іншими контактними даними, наявні достатні підстави вважати, що матиме можливість впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз з метою зміни або відмови їх від наданих показань, з урахуванням обсягу підозри та зв`язків, які склалися між причетними особами. Покази свідків у вказаному кримінальному провадженні мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище ОСОБА_7 як підозрюваного, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що останній наділений потенційною можливістю, в тому числі і дистанційно, через інших осіб, впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

Також існують ризики передбачені п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, обставини вчинення кримінального правопорушення на теперішній час у повному обсязі не встановлені, досудове розслідування триває. Ризик продовження вчинення злочину свідчить обставини підозри у вчиненні злочинів протягом тривалого часу, поведінку особи після настання обізнаності про те, що здійснюється розслідування, пов`язане з його діяльністю, направлену на продовження злочинних дій.

При цьому слідчий суддя врахував, що кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснення у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

За таких обставин, з урахуванням характеру вчинених кримінальних правопорушень та особи підозрюваного, який може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, що повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження, а тому слідчий суддя вважав, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків та надасть можливість досягти органу досудового розслідування завдань, передбачених ст. 2 КПК України.

Вирішуючи клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також врахував вік підозрюваного, майновий стан, сімейний стан, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя, обставини вчинення кримінального правопорушення, а також потенційну можливість вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому вважав, що в даному випадку у межах даного кримінального провадження саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави має забезпечити виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні стосовно особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, прекурсорів.

Враховуючи обсяг підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, з огляду на високий ступінь встановлених ризиків, застосування застави у даному випадку також не зможе забезпечити ефективного уникнення встановлених ризиків, буде не достатнім, у зв`язку з чим застава не застосовується.

Також всупереч твердженням апелянтів, перевіряючи доводи та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

При цьому колегія суддів бере до уваги, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки, сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Крім того слід зазначити, що згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі "Соловей і Зозуля проти України" зазначено, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах "Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88", "Erdagoz v. Turkey п. 51", "Cebotari v. Moldova п. 48" "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".

Колегією суддів встановлено, що доказів, які надані органом досудового розслідування до клопотання про продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, на момент розгляду вказаного клопотання, було достатньо для продовження такого запобіжного заходу, оскільки вони, в сукупності, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України є вірогідною, що дає підстави для продовження йому строку тримання під вартою, з метою запобіганню ризикам, встановленим та доведеним стороною обвинувачення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, чи невинуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, тобто наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Під час судового розгляду слідчим суддею встановлено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України у кримінальному провадженні, в якому підозрюється ОСОБА_7 , враховано обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Таким чином слідчим суддею досліджено доводи викладені в клопотанні та з урахуванням тяжкості та суспільної небезпечності кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 , а також наявності ризиків на які посилалась сторона обвинувачення, обґрунтовано дійшов висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Всупереч твердження апелянта, колегією суддів встановлено, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для продовження ОСОБА_7 , строку тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, які на даний час не зменшилися та продовжують існувати, що підтверджується вище викладеним.

Оскільки заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та виправдовують тримання підозрюваного під вартою, клопотання слідчого задоволено слідчим суддею обґрунтовано та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 , на строк до 06.01.2024 року, в межах строку досудового розслідування.

Доводи апелянтів про відсутність обґрунтованої підозри та не доведення стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на матеріалах судового провадження. Слідчим суддею прийнято рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому досліджено належним чином всі матеріали провадження та наведено в ухвалі мотиви, з яких прийнято відповідне рішення.

Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді, також вказане було встановлено слідчими суддями при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу та його продовженні.

З урахуванням обставин кримінального провадження, наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді щодо необхідності продовження застосування щодо ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для застосування щодо останнього більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

Посилання сторони захисту на дані, що характеризують особу підозрюваного, не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_7 може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України і не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Доказів того, що ОСОБА_7 за станом здоров`я не може утримуватись під вартою слідчому судді не надано, а також не надано під час апеляційного розгляду.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді щодо наявності підстав для продовження відносно ОСОБА_7 строку тримання під вартою не спростовують.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів - не знаходить.

Враховуючи викладене, рішення слідчого судді суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, в порядку та межах, передбачених на даній стадії провадження, а тому апеляційна скарга сторони захисту з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

постановила:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 листопада 2023 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4