Справа №592/940/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/379/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 березня 2023 року, якою засудженому ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

ВСТАНОВИЛА:

До Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 клопотанням про звільнення його умовно достроково від призначеного покарання за вироком Краснопільського районного суду Сумської області від 05.04.2021 р. за ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 263 КК України.

14 березня 2023 року ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми, у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про звільнення його умовно достроково від призначеного покарання було відмовлено. Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що за час перебування у ДУ «Сумська виправна колонія № 116» засуджений ОСОБА_6 вимоги режиму відбування покарання порушував, заохочень та стягнень не має, тому суд позбавлений можливості дійти безумовного висновку, що засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці довід своє виправлення.

Не погодившись з таким рішення суду засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 березня 2023 року, постановити нову ухвалу, якою звільнити його умовно-достроково від призначеного покарання.

В обґрунтування апеляційної скарги, засуджений ОСОБА_6 вказував, що йому судом першої інстанції не було надано захисника, хоча він заявляв клопотання, суд провели без участі захисника.

Зазначав, що на час звернення з клопотанням він відбув більше половини строку покарання, за час відбування покарання характеризується позитивно, свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та за час відбування покарання він довів своє виправлення

Розгляд вказаної апеляційної скарги було здійснено без участі всіх учасників судового розгляду виходячи з таких обставин.

Так, згідно наявної інформації ДУ «Сумський слідчий ізолятор», засуджений ОСОБА_6 19 січня 2024 року звільнений з установи по відбуттю строку покарання, також в справі мається поштове повідомлення, що перебуваючи в ДУ «Сумський слідчий ізолятор» ОСОБА_6 був повідомлений про дату та час розгляду його апеляційної скарги.

Від захисника ОСОБА_7 надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Від прокурора ОСОБА_8 також надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Враховуючи наявність вищевказаної заяви, а також, що учасники провадження повідомлені про час, день та місце розгляду справи належним чином, наявні підстави для здійснення апеляційного розгляду без їх участі, оскільки питання про погіршення становища особи в апеляційній скарзі не ставиться, що узгоджується з вимогами ч. 4 ст. 405 КПК України, а тому, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України).

Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

За змістом ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення засуджених від відбування покарання після фактичного відбуття певної частини строку покарання є правом, а не обов`язком суду.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

На переконання суду, «сумлінна поведінка» означає зразкове дотримання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку; додержання дисципліни; виконання вказівок і розпоряджень адміністрації пенітенціарної установи; наявність заохочень і відсутність стягнень; участь у самодіяльних організаціях засуджених; товариському ставленні до інших засуджених. Така поведінка передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, застосованих у порядку, визначеному законодавством, а й те, що він подає позитивний приклад для поведінки інших засуджених.

Під «сумлінним ставленням до праці» слід розуміти добропорядне, відповідальне та чесне ставлення до покладених на особу трудових обов`язків; працьовитість, додержання правил трудового розпорядку, вимог трудового законодавства, правил охорони праці та техніки безпеки; бережливе використання певного обладнання, інструментів, матеріалів тощо. При визначенні сумлінності у поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого. Відомості про це повинні отримуватися з матеріалів, що характеризують поведінку засудженого, не лише за період, що безпосередньо передує поданню його до умовно-дострокового звільнення, а за весь час відбування ним покарання або, принаймні, за значний період цього терміну.

Як встановлено судом, засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання у ДУ «Сумська ВК (№ 116)».

Судом першої інстанції встановлено, що за час перебування у ДУ «Сумська виправна колонія № 116» засуджений ОСОБА_6 вимоги режиму відбування покарання порушував, заохочень та стягнень не має.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, повно та об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого, його поведінку за весь час відбуття покарання, його відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених та дійшов правильного висновку про відсутність переконливих доказів, які б у своїй сукупності свідчили про доведеність виправлення засудженого та відсутність передбачених законом підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що засуджений ОСОБА_6 не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення, а тому відсутні підстави для застосування ст.81 КК України.

Щодо доводів апелянта про те, що йому судом першої інстанції не було надано захисника, хоча він заявляв клопотання, суд провели без участі захисника, то їх колегія суддів вважає надуманими, оскільки з матеріалів справи не вбачається, що засуджений заявляв письмове або усне клопотання про призначення йому захисника.

Таким чином, судовий розгляд зазначеного клопотання було здійснено та проведено у відповідності до вимог чинного законодавства.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення і не вбачає підстав для його скасування з викладених в апеляційній скарзі мотивів.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 березня 2023 року якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4