Провадження № 1-кп/243/342/2023
Справа № 243/304/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у системі EasyCon на підставі наказу № 29 про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року, кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000300 від 29 квітня 2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красний Лиман, Донецької області, громадянина України, українця, не одруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

28 квітня 2019 року приблизно о 22 год. 30 хв. ОСОБА_3 , та на той час неповнолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходячи біля будинку АДРЕСА_2 , зупинилися біля гаражів, розташованих навпроти вказаного будинку.

В цей же день та чад на балкон квартири АДРЕСА_3 , що виходить у двір зазначеного будинку, вийшов ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , й, побачивши невідомих йому ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , зробив останнім зауваження, в результаті чого між хлопцями з одного боку та ОСОБА_5 з іншого боку раптово виникли неприязні відносини. В результаті даного конфлікту у ОСОБА_3 , та ОСОБА_8 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 ..

Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, діючи з прямим умислом, групою осіб, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в зазначений день та чад за вказаною адресою, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_8 підійшли до під`їзду №3 будинку АДРЕСА_2 , з якого вийшов ОСОБА_5 , та на відстані приблизно двох метрів від бетонної стіни даного під`їзду, ОСОБА_8 , схопив ОСОБА_5 лівою рукою за праве плече й кулаком правої руки наніс один удар в обличчя останньому. Потім, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_8 умисно кулаками обох рук нанесли приблизно 5 ударів в обличчя потерпілому, після чого, ОСОБА_9 наніс ще один удар, внаслідок якого ОСОБА_5 втративши рівновагу, впав на асфальт. Після чого ОСОБА_3 разом з ОСОБА_8 продовжили наносити удари ОСОБА_5 ногами, а саме: ОСОБА_3 правою ногою наніс приблизно 8 ударів по ногах, корпусу та голові потерпілого, а ОСОБА_8 приблизно 2-3 удари правою ногою в середню та нижню частини правої гомілки потерпілого. В результаті отриманих ударів ОСОБА_5 втратив свідомість.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 разом з ОСОБА_8 спричинили ОСОБА_5 тілесні ушкодження: закриту черепно-моткову травму, яка супроводжувалась струсом головного мозку, забиті рани та синці повік лівого ока, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад шести днів, але не більше як три тижні (21 день).

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Захисником ОСОБА_7 в судовому засіданні подано клопотання про закриття кримінального провадження за ч. 2 ст. 125 КК України, зазначивши, що строки притягнення до кримінальної відповідальності за вказаною статтею пройшли. Вважає, що закрити кримінальне провадження за спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності можливо, оскільки чинним КПК України та КК України не передбачено, що обов`язковою умовою закриття кримінального провадження у зв`язку зі спливом строків давності є визнання обвинуваченим своєї провини у вчиненому.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання захисника підтримав, просив закрити кримінальне провадження про притягнення його до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України у зв`язку з тим, що закінчилися строки давності притягнення його до кримінальної відповідальності, наслідки закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності розуміє.

Прокурор ОСОБА_4 підтримала клопотання сторони захисту та просила звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а також прокурором долучено до матеріалів кримінального провадження довідку про судимість відносно ОСОБА_3 , на підтвердження доказу про те, що ОСОБА_3 , не вчинив протягом цих строків нового злочину певної тяжкості. Також, зазначила, що цивільний позов поданий потерпілим слід залишити без розгляду.

Потерпілий ОСОБА_5 у вирішенні питання про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності зазначив, що він покладається на розсуд суду.

Представник потерпілого заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту та закриття вказаного кримінального провадження у звязку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності, просив відмовити в його задоволенні, з тих підстав, що обвинувачений провину не визнає, вважає, що цивільний позов потерпілого повинен бути розглянутий у даному кримінальному провадженні, а також зазначив, що дане кримінальне провадження повинно бути закрито відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Заслухавши думки учасників судового провадження, розглянувши клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд доходить такого висновку.

Частиною 2 ст. 284 КПК України встановлено, що кримінальне провадження закривається судом, зокрема, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно із ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема:

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

Санкцією ч. 2 ст. 125 КК України(у редакції, яка діяла станом на час вчинення інкримінованого обвинуваченому правопорушення), передбачено максимальне покарання у виді обмеженням волі на строк до двох років.

У зв`язку з чим, відповідно до ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення віднесено до кримінальних проступків, отже строки давності притягнення до кримінальної відповідальності становлять три роки.

У судовому засіданні не встановлено наявності підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

При цьому суд звертає увагу на те, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження, але до набрання вироком суду законної сили.

Аналізуючи вищенаведені норми процесуального та матеріального права, слід дійти до висновку, що нормами КПК України передбачено порядок розгляду клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності особи, яка до такої відповідальності притягається.

Отже, системний аналіз зазначених норм закону дозволяє суду дійти до висновку про невідкладність розгляду клопотання захисника про звільнення її підзахисного від кримінальної відповідальності, незважаючи на те, на якій стадії судового розгляду перебуває кримінальне провадження.

Разом з тим, виходячи із змісту ч. 3 ст. 288 КПК України, згадана норма передбачає, що звільнення від кримінальної відповідальності можливе лише у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Аналіз ст. 44, 49 КК України, дозволяє дійтивисновку проте, що особу може бути звільнено від кримінальної відповідальності не лише за формальними умовами, як то, санкція статті, сплив конкретного строку з дня вчинення кримінального правопорушення, відсутність ухилення від суду та слідства, відсутність переривання строку давності). Так у ст. 44 КК України застосовано таку мовну конструкціюяк: «…особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності…». В ст. 49 КК України застосовані такі конструкції, як «особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки…», тобто саме цією застосованою мовною конструкцією законодавець чітко визначає обов`язок суду встановити наявність винності особи у вчиненні кримінального правопорушення.

При цьому, суд повторно звертає увагу на те, що ст. 288 КПК України передбачає лише порядок звільнення від кримінальної відповідальності, однак із застереженням на норми закону України про кримінальну відповідальність.

Суд звертає увагу на ту обставину, що Верховним Судом видається правильним, що при звільненні від кримінальної відповідальності, суд першої інстанції в мотивувальній частині ухвали повинен зазначити, що особа, щодо якої вирішувалося питання про звільнення від кримінальної відповідальності, вчинила інкриміноване ній кримінальне правопорушення, і ця обставина разом із іншими підставами звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченими ст. 49 КК України встановлена судом першої інстанції, також погоджується з тим, що в мотивувальній частині ухвали повинно бути сформульовано обвинувачення, інкриміноване особі. Водночас, не погоджується із думкою сторони обвинувачення щодо встановлення винності особи, що є логічним при викладенні резолютивної частини ухвали суду першої інстанції, за якою кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку зі спливом строків давності.

Сам по собі інститут звільнення від кримінальної відповідальності передбачає наявність діяння, кримінальна караність за яке передбачена чинним КК України, і наявність особи, причетної до вказаного діяння, адже за відсутності як першого так і другого особу неможливо звільнити від кримінальної відповідальності.

Погоджуючись із закриттям кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України, обвинувачений повідомив, що його згода є добровільною та він розуміє правові наслідки закриття кримінального провадження за ст. 49 КК України.

За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість задоволення клопотання захисника та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125КК України у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Що стосується цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 , суд зазначає, що відповідно до ст. 129 КПК України суд наділений правом вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні лише при ухваленні вироку або постановленні ухвали про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру. Тому, у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження, цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті, а вимоги потерпілого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

З огляду на викладене, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений потерпілим ОСОБА_5 цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної та моральної шкоди слід залишити без розгляду, що за змістом ч. 7 ст. 128 КПК України не перешкоджає потерпілому пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

На підставі наведеного, керуючись ст. 49 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 286, 288 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_7 про звільнення ОСОБА_3 відкримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, на підставі ст. 49 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000300 від 29 квітня 2019 року (ЄУН 243/304/21, провадження № 1-кп/243/342/2023) за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України - закрити.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, залишити без розгляду.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвалу постановлено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Повний текст ухвали проголошений 09 листопада 2023 року, о 16 год. 45 хв..

Головуючий-суддя: ОСОБА_1