КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада2023 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 31.03.2023, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Запоріжжя, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначено їй покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст. 75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки з покладенням на неї обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком встановлено, що у невстановлений під час судового провадження час та місці ОСОБА_6 , діючи в порушення ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, згідно з яким обіг психотропної речовини амфетамін - обмежено, не маючи спеціального дозволу, з метою незаконного придбання, зберігання психотропної речовини без мети збуту, знаходилась за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 . Після чого в ОСОБА_6 виник умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, обіг якої обмежено -амфетамін, у великих розмірах для власного вживання, без мети збуту.

У подальшому, ОСОБА_6 за допомогою програмного комплексу «Telegram», установленого на телекомунікаційному пристрої, знайшла оголошення про продаж наркотичних засобів та психотропних речовин. Після чого ОСОБА_6 замовила психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, отримавши для оплати розрахунковий рахунок, на який, за допомогою платіжного терміналу самообслуговування, здійснила переказ грошових коштів, а через деякий час отримала фотознімок з місцем розташування психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, яку нею було замовлено та сплачено.

У подальшому, у невстановлений під час судового провадження час і місці, ОСОБА_6 віднайшла у вказаному їй місці поліетиленовий пакет, у середині якого знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, усвідомивши, що вмістом поліетиленового пакету є психотропна речовина, обіг якої обмежено - амфетамін, яку вона замовила.

Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_6 підняла зазначений поліетиленовий пакет та поклала до свого рюкзаку, який був на ній, чим придбала та почала зберігати при собі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, після чого попрямувала у власних справах.

24.01.2023, о 20 год. 11 хв., за адресою: м. Київ, вул. Лугова, буд. 16- б, ОСОБА_6 була зупинена працівниками поліції. На запитання останніх щодо наявності у неї заборонених предметів чи речовин, ОСОБА_6 повідомила, що в її рюкзаку знаходиться поліетиленовий пакет, у середині якого міститься порошкоподібна речовина білого кольору, обіг якої обмежено - амфетамін. Як наслідок, на місце події було викликано СОГ Оболонського УП ГУНП у м. Києві, після приїзду яких того ж дня, тобто 24.01.2023 за адресою: м. Київ, вул. Лугова, буд. 16-б, у присутності двох понятих ОСОБА_6 добровільно надала для огляду та вилучення поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка містила психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальною масою 7,635 г.

Перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації, просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.309 КК України у виді 3 років позбавлення волі. У решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, прокурор посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Зокрема зазначає, що призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд необґрунтовано дійшов помилкового висновку про можливість виправлення останньої без ізоляції від суспільства, оскільки не надав належної оцінки даним про підвищений рівень суспільної небезпеки вчиненого діяння та особи обвинуваченої. Звертає увагу, що судом не враховано конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, а також те, що обвинувачена офіційно не працевлаштована, незаміжня, не має міцних соціальних зв`язків. Вказує, що суд залишив поза увагою той факт, що обвинувачена незаконно зберігала при собі психотропну речовину, обіг якої обмежено, у великих розмірах та розуміла наслідки своїх протиправних дій. Стверджує, що наведені судом обставини у жодному разі не вказують на можливість правомірного застосування до обвинуваченої інституту звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, яке відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, та яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання із звільненням від його відбування з випробуванням, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, а також наявність обставини, яка пом`якшуює покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу ОСОБА_6 , яка раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалася, наявності обставини, яка пом`якшує покарання - щирого каяття, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд першої інстанції правильно визначив їй розмір покарання в межах санкції статті та обґрунтовано дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Також, суд першої інстанції при вирішенні питання про застосування до ОСОБА_6 положень ст.75 КК України, врахував позицію прокурора, який в судових дебатах просив суд призначити обвинуваченій покарання із звільненням від його відбування на підставі ст.75 КК України.

Отже судом першої інстанції при винесенні вироку дотримано вимог ст.ст. 50, 65 КК України, призначено покарання, що відповідає особі засудженої та ступеню тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для виправлення засудженої та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, як засудженою, так і іншими особами.

Висновки суду першої інстанції про можливість виправлення ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням є обґрунтованими та узгоджуються з вимогами ст.75 КК України.

Будь-яких обмежень щодо застосування до ОСОБА_6 положень ст. 75 КК України колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання до реального відбування не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Оболонського районного суду м. Києва від 31.03.2023 щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3