Справа№ 693/1551/23
1-кс/693/334/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про обрання міри запобіжного заходу

11.12.2023 року м. Жашків

Слідчий суддя Жашківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жашків винесене у кримінальному провадженні № 0000441 від 09.12.2023 року слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 і погоджене прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дергачі Харківської області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом, кулеметника 1 відділення 4 взводу охорони та оборони роти охорони та оборони ВВЗБ с. Роги військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», інвалідом, депутатом, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не являється, неповнолітніх, малолітніх дітей, осіб похилого віку на утриманні не має, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України;

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_6

захисник адвокат - ОСОБА_7 ,

підозрюваний - ОСОБА_5 ,

УСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання вказав, що в провадженні СВ ВП №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області перебуває кримінальне провадження № 0000441 від 09.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дергачі Харківської області, українець, громадянин України, із середньо-спеціальною освітою, неодружений, військовослужбовець військової служби за контрактом, кулеметник 1 відділення 4 взводу охорони та оборони роти охорони та оборони ВВЗБ с. Роги військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», інвалідом, депутатом, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не являється, неповнолітніх, малолітніх дітей, осіб похилого віку на утриманні не маючий, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

09.12.2023 ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

09.12.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється особа:

ОСОБА_5 , проходячи військову службу за контрактом у військовому званні «солдат», відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 342-НР від 07.12.2023 був призначений до складу добового наряду відділу зберігання боєприпасів ( АДРЕСА_2 ) на 08 грудня 2023 року днювальним роти.

Перебуваючи в складі вищевказаного добового наряду, 09.12.2023, близько 02 год. 00 хв., ОСОБА_5 , знаходячись у казарменому приміщені відокремленого відділу зберігання боєприпасів АДРЕСА_2 військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), у ході словесного конфлікту із солдатом строкової служби ОСОБА_8 , що виник на ґрунті особистих неприязних відносин маючи умисел спрямований на позбавлення життя останнього підібрав ключі до замку на ставниці зберігання зброї рухомого патрулю та дістав зброю автомат 5.45 мм АК-74 № НОМЕР_2 , яка закріплена за солдатом ОСОБА_9 , який перебував в добовому наряді патрульним та в цей час відпочивав.

У подальшому, ОСОБА_5 , маючи умисел спрямований на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця строкової служби, електрика-моториста відділення забезпечення взводу забезпечення ВВЗБ с. Роги військової частини НОМЕР_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді настання смерті та бажаючи їх настання, пройшов до приміщення № 2 казарми № 1 вищевказаної військової частини, де розбудив потерпілого ОСОБА_8 шляхом здійснення 3 пострілів у вікно казарми, після чого здійснив вимогу стати останньому на коліна та у подальшому здійснив 2 постріли із автомата 5.45 мм АК-74 № НОМЕР_2 в потерпілого, один з яких влучив в ділянку грудної клітки спереду потерпілого та один в праве плече потерпілого, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_8 помер на місці.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення (злочину) із зазначенням статті (частини статті) КК України:

ч. 1 ст. 115 КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні злочинів і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини:

Винна ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу огляду місця події від 09.12.2023 та відеозаписом його проведення;

- показаннями свідків події;

- іншими матеріалами досудового розслідування, в своїй сукупності.

Посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 КПК України:

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Виклад обставин, на підставі яких ґрунтується наявність одного або кількох ризиків:

Метою та підставами застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

З огляду на зазначене та з урахуванням практики ЄСПЛ, в даному випадку обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 підтверджується зібраними доказами в кримінальному провадженні. Таким чином, на даний час ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення ч. 1 ст. 115 КК України.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму інформаційному листі від 04.04.2013 № 511-550/0/0-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначив зокрема те, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК, з врахуванням того, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Так, метою застосування запобіжного заходу, в тому числі й застосування виняткового запобіжного заходу тримання під вартою, у відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

На підставі ч. 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд, у відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, що зокрема визначені у п. п. 1 11 даної частини вказаної статті.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній намагаючись уникнути відповідальності за скоєне, замкнувся в окремому приміщенні зі зброєю, яку після вчинення злочину не залишив та передавати посадовим особам військової частини відмовлявся. Крім того, існує ризик незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні з якими підозрюваний знайомий та яким погрожував фізичною розправою після вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, необхідно врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , його особу, вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочину, враховуючи його вік, стан здоров`я, враховуючи існуючу можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

При цьому орган досудового розслідування, враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу підозрюваного та характер висунутої підозри, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, зокрема, що підозрюваний може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, тому не вбачається ґрунтовних підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні для запобіганню ризиків, виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків, та забезпечить належну поведінку під час розгляду справи і запобіганню уникнення правосуддя.

В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі на стільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши до особи запобіжний захід. При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, які підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991, Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто, з викладеного вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і. за наявності підстав, вичерпний перелік яких встановлений ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Суд, перевіряючи достатність доказів для такого висновку, разом з положенням КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, п. 48 рішення «Чеботарі проти Молдови» від 13.11.2007), згідно якого, слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення наданій стадії кримінального судочинства, суд позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими, шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій, у відповідності до закону про кримінальну відповідальність, підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Так, загальне положення щодо розумних строків у таких випадках викладено у правовій позиції ЄСПЛ в рішенні у справі «Харченко проти України», згідно з якою «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості» (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, так ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на п`ятнадцяти років, під тягарем відповідальності за скоєний злочин, а також можливості бути засудженим до позбавлення волі на певний строк, може залишити місце свого проживання, таким чином переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також беручи до уваги, те, що останній намагаючись уникнути відповідальності за скоєне зачинився в окремому приміщенні зі зброєю.

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а саме приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 знайомим зі свідками, котрі є військовослужбовцями тієї ж військової частини, що й він та висловлював в їх адресу погрози фізичною розправою, тому вказане дає слідству достатні підстави вважати, що підозрюваний має можливість та буде впливати на свідків.

Таким чином, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконному впливу на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні.

Вказане свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

У відповідності до п.2 ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні

У судовому засіданні прокурор Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

У судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_7 просив застосувати до підозрюваного запобіжнмй захід у вигляді домашнього арешту.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думку прокурора, захисника, пояснення підозрюваного, вивчивши матеріали кримінального провадження та матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання про обрання стосовно ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст.183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, суд разом з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарі проти Молдови» від 13.11.2007р., п.48), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, суд позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, враховує також тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких і за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, а також приймає до уваги те, що підозрюваний неповнолітніх дітей на утриманні не має, що свідчить про відсутність у нього соціальних зв?язків, а також те, що останній, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, ухилятися від органу досудового розслідування і суду та вчинити інший аналогічний злочин.

Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених даним Кодексом. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, вчинив кримінальне правопорушення із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я особи, в результаті чого загинула людина, ризики передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави у даному конкретному випадку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурор Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів.

Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 07 год. 40 хв. 09 грудня 2023 року до 07 год. 40 хв. 06 лютого 2024 року включно.

Не визначати підозрюваному ОСОБА_5 розміру застави.

Копію ухвали негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляції безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Повний текст ухвали проголошено 15 грудня 2023 року о 09 год. 00 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_10

З ухвалою суду ознайомилися. Копію отримали:

«11» грудня 2023 року________________________ ОСОБА_5

Захисник-адвокат: ____________________________________ ОСОБА_7