Справа № 157/1874/23
Провадження №1-кс/157/869/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 рокумісто Камінь-Каширський

Слідчий суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчої СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 4 жовтня 2023 року за № 0000716, щодо підозрюваної

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Луцьк Волинської області жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта повна загальна середня, не працевлаштована, заміжня, раніше не судима,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

Слідча СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області з клопотанням, що погоджене з прокурором Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у якому просить застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на один місяць та покласти на останню такі обов`язки: з`являтися за першим викликом слідчого, прокурора або суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому зареєстрована, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання. В обґрунтування клопотання зазначає, що 03 жовтня 2023 року близько 10 год 00 хв ОСОБА_5 в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, який продовжено до 15.11.2023 згідно з Указом Президента України № 451/2023 від 26.07.2023, керуючись корисливим мотивом та метою викрадення чужого майна, переконавшись у тому, що її дії ніким не помічені, перебуваючи у продуктовій крамниці «Ситий Кабанчик», що розташована по вул. Незалежності у сел. Любешів Камінь-Каширського району Волинської області, шляхом вільного доступу, умисно, таємно викрала бувший у використанні мобільний пристрій марки «Motorola» моделі «ХТ21553», вартістю 2166,67 грн, належний ОСОБА_7 , не здійснивши при цьому будь-яких дій на встановлення власника, перемістила мобільний пристрій до господарської сумки та у подальшому перенесла до місця свого проживання, чим спричинила потерпілій майнову шкоду у вказаному розмірі. Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. 25 жовтня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення. Винуватість ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення ОСОБА_7 від 03.10.2023; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 04.10.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 05.10.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 04.10.2023; протоколом прийняття речей і документів, які були добровільно видані (надані) для приєднання до матеріалів кримінального провадження 04.10.2023; постановою про визнання речей речовими доказами та приєднання їх до кримінального провадження від 05.10.2023; висновком експерта від 16.10.2023 № СЕ-19/103-23/11407-ТВ за результатами судової товарознавчої експертизи. В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 усвідомлює невідворотність покарання за вчинення кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілу, свідків, підозрювана своїм авторитетом може вдатися до залякування та вживати інші заходи з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. За таких обставин, постає необхідність у застосуванні відносно підозрюваної ОСОБА_5 такого виду заходу забезпечення кримінального провадження, як запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

У судовому засіданні слідча ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 клопотання про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків строком на один місяць підтримали повністю з викладених у ньому підстав. Слідча ОСОБА_4 , крім того, пояснила, що на виклики по телефону підозрювана до органу досудового розслідування не з`являлася, до останньої неможливо було додзвонитися, повістки про виклик поштовим зв`язком не надсилалися, а тому немає доказів про здійснення таких викликів. Однак в один з днів працівники поліції з`явилися по місцю проживання підозрюваної, а чоловік останньої повідомив, що підозрюваної немає вдома, повістку про виклик до слідчого чоловіку не вручали.

Підозрювана ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання слідчої, підозрювана ОСОБА_5 пояснила, що вину у вчиненні злочину визнає повністю, на виклики слідчих з`являється, а у той день, коли приїжджали працівники поліції, то вона ходила у ліс по ягоди, її попередньо ніхто про необхідність з`явитися до слідчого не повідомляв, вона виховує 4 малолітніх дітей, діти хворіють, щоб звертатися за медичною допомогою у лікарню їй потрібно відлучатися з населеного пункту, у якому вона проживає, паспорта громадянина України для виїзду за кордон у неї немає, впливати на потерпілу не зможе, оскільки її не знає, а свідок ОСОБА_5 є її чоловіком.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні в обґрунтування заперечення проти задоволення клопотання пояснила, що жодних ризиків, на які посилається у клопотанні слідча, немає, підозрювана виховує четверо неповнолітніх дітей, діти хворіють і потребують лікування, на всі виклики ОСОБА_5 з`являлася, запобіжних заходів до останньої не було застосовано, приїзд працівників поліції був неочікуваним, адже попередньо підозрювану ні слідча, ні прокурор не викликали.

Заслухавши доводи слідчого та прокурора, пояснення підозрюваної та її захисника, дослідивши додані до клопотання матеріали досудового розслідування, і виходячи із заявлених слідчим у клопотанні, що погоджене прокурором, вимог, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання належить відмовити, зважаючи на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 5 ст. 194 КК України встановлено, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Згідно з ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме, у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри підтверджується наявністю вагомих доказів, а саме: копією протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 3 жовтня 2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_7 , жителька с. Седлище, повідомила до поліції про зникнення з супермаркету належного їй мобільного телефону, копією протоколу допиту потерпілої ОСОБА_7 від 4 жовтня 2023 року, згідно з яким остання дала детальні показання про те, в якому саме магазині та за яких обставин у неї зник мобільний телефон, копією письмової заяви, відповідно до якої ОСОБА_5 добровільна видала працівникам поліції належний потерпілій мобільний телефон, копією висновку судово-товарознавчої експертизи, згідно з яким ринкова вартість викраденого у потерпілої мобільного телефону становить 2166 грн 67 коп.

Відомості про зазначений злочин внесені до ЄРДР 4 жовтня 2023 року за заявою потерпілої ОСОБА_7 за № 0000716.

8 листопада 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні цього злочину.

Злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, є корисливим злочином, відноситься до категорії тяжких злочинів, за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Разом з тим, тяжкість злочину та наявність обґрунтованої підозри не є достатніми підставами для застосування запобіжного заходу, у тому числі і не пов`язаного з триманням під вартою.

Встановлено, що ОСОБА_5 раніше не судима, має постійне місце проживання, не працевлаштована, заміжня, виховує 4 неповнолітніх дітей.

Клопотання прокурора про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання мотивоване наявністю ризиків, передбачених пунктами 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме тим, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки усвідомлює невідворотність покарання за вчинення кримінального правопорушення, у скоєнні якого вона підозрюється, та незаконно впливати на потерпілу, свідків, своїм авторитетом вдатися до залякування, вживати інші заходи з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Проте, ні у клопотанні, ні у доданих до нього документах не зазначено достатніх даних, доказів, що підтверджують існування хоча б одного із вказаних слідчою, прокурором ризиків.

Існування зазначених у клопотанні ризиків не доведено слідчою, прокурором і в судовому засіданні.

Саме по собі посилання на перелік встановлених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків без надання слідчому судді достатніх даних про їх існування не може бути підставою для застосування до особи запобіжного заходу.

Як пояснила у судовому засіданні слідча ОСОБА_4 вона намагалася викликати підозрювану по телефону, проте з останньою не було зв`язку, а повісток про виклик підозрюваній вона жодного разу не надсилала.

У клопотанні не наведено обставин про те, якими чином обов`язки, які слідча просить покласти на підозрювану, перешкодять зазначеному у цьому ж клопотанні ризику впливу, зокрема на свідка ОСОБА_8 , який є чоловіком підозрюваної і який, згідно зі ст. 63 Конституції України, має право відмовитися від дачі показань у цьому випадку, про що останньому, згідно з протоколом його допиту у якості свідка, не було роз`яснено, а всупереч вимогам, у тому числі Основного Закону України, попереджено про кримінальну відповідальність за відмову свідка від давання показань за ст. 385 КК України.

Посилання слідчої та прокурора на те, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання є найменш суворим запобіжним заходом, не означає, що такий запобіжний захід обов`язкового повинен бути застосований.

Порушення застосованого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання може потягнути за собою, згідно з ч. 2 ст. 179 КПК України, застосування більш жорсткого запобіжного заходу, до якого, зокрема, відносять і домашній арешт, і тримання під вартою.

За відсутності хоча б одного, із встановлених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, запобіжний захід застосуванню не підлягає.

Матеріали клопотання не містять і слідчою, прокурором не доведено наявності достатніх підстав вважати, що ОСОБА_5 , яка виховує 4 малолітніх дітей, заміжня, має міцні соціальні зв`язки та у якої, як вона пояснила, відсутній паспорт громадянина України для виїзду за кордон, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу, з якою не знайома, та свідків, зокрема ОСОБА_8 , який є її чоловіком та з яким вона спільно проживає.

З огляду на вищезазначене, клопотання є необґрунтованим, безпідставним, а тому у застосуванні щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 176-178, 179 КПК України, -

постановив:

У клопотанні слідчої СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 4 жовтня 2023 року за № 0000716, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Дата проголошення повного тексту ухвали - 15 година 10 листопада 2023 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1