ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2399/23 Справа № 182/5412/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ :

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського апеляційного суду в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційними скаргами підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз: 11.05.2023 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ст.ст.75,76 КК України до 3 років позбавлення волі, з випробуванням на два роки,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України (далі КК), -

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_6 задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк не більше шести десяти днів, тобто до 13 листопада 2023 року.

Одночасно підозрюваному ОСОБА_8 встановлено заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680,00 грн. Також слідчим суддею визначено, що у разі внесення підозрюваним ОСОБА_8 застави, у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України (далі-КПК), на нього будуть покладені наступні обов`язки: - прибувати до слідчого, прокурора та суду у визначений час; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця проживання, роботи.

Цим же рішенням слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_8 про обрання йому більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

З матеріалів провадження убачається, що органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у тому, що він 12.08.2023 року, перебуваючи у приміщенні квартири квартири АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх суспільно небезпечні навслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, порушуючи дію Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, шляхом вільного доступу, повторно з корисливих мотивів таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A04» 4/64 Gb ZKG (black), IMEI 1 № НОМЕР_1 , IMEI 2 № НОМЕР_2 , що належить потерпілій ОСОБА_10 , спричинивши їй матеріальний збиток на суму 4665 грн. 57 коп.

Таким чином ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

12.08.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК.

14.09.2023 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування ухвали слідчого судді у зв`язку незаконністю та необґрунтованістю. В обґрунтування зазначає, що ризики, на які посилався прокурор у своєму клопотанні є недоведеними, оскільки ним не було надано доказів переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду, а також незаконного впливу на потерпілого та свідків. Аргументує тим, що повідомлення про підозру було вручено ОСОБА_8 14.09.2023 о 17-50 годині, 20.09.2023 з ним проведено слідчий експеримент та за весь цей час перебуваючи на волі, він ні на кого не впливав і не мав наміру переховуватися від правоохоронних органів. Крім того, на момент розгляду клопотання жодних скарг та повідомлень про погрози від потерпілої та свідка не надходило.

Також наголошує, що твердження прокурора про те, що підозрюваний не має постійного джерела доходу не відповідають дійсності, оскільки на момент розгляду клопотання ОСОБА_8 працював за наймом на обрізці дерев в с. Червоногригорівка Нікопольського району.

Разом з тим, вказує, що слідчий суддя, всупереч вимогам ст.178 КПК не врахував даних про особу підозрюваного ОСОБА_8 , зокрема того, що він працює, має місце реєстрації та проживання, а також малолітнього сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який після обрання щодо батька запобіжного заходу позбавлений батьківського піклування.

Таким чином, посилаючись на практику ЄСПЛ сторона захисту вважає, що стосовно ОСОБА_8 не можна обрати найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі вищевикладеного захисник просить апеляційний суд скасувати ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2023 року та обрати стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі підозрюваний порушує питання про скасування ухвали слідчого судді у зв`язку незаконністю. В обґрунтування зазначає, що свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнає та готовий відбувати покарання за нього, переховуватися не збирається, має малолітнього сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання та позитивну характеристику. Тому просить обрати стосовно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення захисника на підтримку доводів поданих апеляційних скарг, яка наполягала на їх задоволенні, просила скасувати ухвалу слідчого судді та обрати стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону в повній мірі дотримано слідчим суддею місцевого суду.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є запобіжні заходи.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно вимог ч.1ст.194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, за приписами ст.178 КПК, слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного/обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного/обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного/обвинуваченого; його майновий стан та наявність у нього судимостей тощо.

Згідно ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Як зазначено у п.5 ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

З матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 є раніше не судимою особою, та санкція ч.4 ст.185 КК, за якою йому повідомлено про підозру, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Як зазначено у п.1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997 року, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, як:

b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом;

c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а статтею 18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчим суддям слід враховувати позицію ЄСПЛ, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, №182).

Згідно усталеної практики ЄСПЛ «обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими вона обґрунтовується, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення у справі «Wloch v. Poland», п.109).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК доведена прокурором та встановлена слідчим суддею під час судового розгляду клопотання, не оспорюється підозрюваним та захисником в апеляційних скаргах, а тому згідно ч.1 ст.404 КПК, судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, належним чином мотивовано слідчим суддею у своїй ухвалі. Так, слідчий суддя зазначив, що про наявність існування вказаних ризиків свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим в інкримінованому кримінальному правопорушенні, а також дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , який має задовільний стан здоров`я, офіційно не працює, не має стабільного заробітку, раніше неодноразово судимий та знову підозрюється у вчиненні умисного, корисливого злочину, повторно в умовах воєнного стану, в період іспитового строку. Водночас, про наявність існування вказаних ризиків свідчить також і обізнаність підозрюваного з місцем мешканні потерпілої. Крім того, в провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебувають інші кримінальні провадження за його обвинуваченням у вчиненні аналогічних корисливих злочинів, в яких ОСОБА_8 оголошували у розшук, у зв`язку з неможливістю встановлення його місця перебування.

Таким чином, всупереч твердженням сторони захисту, слідчий суддя, відповідно до ч.1 ст.178 КПК, врахував вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у цьому злочині, та відомості про особу підозрюваного ОСОБА_8 в їх сукупності, зокрема, його вік та задовільний стан здоров`я, який не перешкоджає його перебуванню в ізоляції від суспільства, спосіб життя, поведінку, який зловживає спиртними напоями і не надав суду, репутацію підозрюваного, майновий стан та сімейний стан, який не одружений, постійного місця роботи та стабільного заробітку не має, не надав даних про перебування на його утриманні малолітнього сина, раніше неодноразово судимий, інкримінований злочин вчинив повторно, в період воєнного стану та іспитового строку, та дійшов до висновку, що інші більш м`які запобіжні заходи, зокрема у вигляді домашнього арешту, на чому наполягає сторона захисту, не забезпечать його належної процесуальної поведінки та не зможуть запобігти встановленим ризикам.

На переконання апеляційного суду, аргументи сторони захисту та їх посилання на наявність у підозрюваного ОСОБА_8 постійного місця проживання, позитивної характеристики, родини та утриманців, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки це не спростовує висновку суду про те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК та недоведеність існування підстав для обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є безпідставними та суперечать матеріалам кримінального провадження.

Також слідчий суддя, дотримуючись приписів ч.4 ст.182 КПК, правильно визначив розмір застави, який відповідає обставинам кримінального правопорушення, майновому та сімейному стану підозрюваного, інших даних про його особу та встановлених судом ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, та є достатньою мірою для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Підсумовуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, з наведенням відповідних мотивів, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, враховуючи обставини, передбачені ст.178 КПК, а також з дотриманням вимог ст.ст.194,196 КПК, дійшов висновку про доцільність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 13 листопада 2023 року, та альтернативою внесення застави. Тому доводи апеляційних скарг підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 є безпідставними та задоволенню не підлягають, а ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою та відповідає вимогам ст.370 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 та 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2023 року, якою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного за ч.4 ст.185 КК, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 13 листопада 2023 року, та альтернативою внесення застави - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4