Справа № 639/1014/22
Провадження №1-кп/639/161/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000977 від 30.11.2021 р. за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жуківка Русько-Полянського району Омської області РРФСР, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, вдівця, фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_9 29.11.2021 приблизно о 16 год., перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , став учасником сварки зі своїм сином ОСОБА_10 на грунті давно спрямованих неприязних відносин, що переросла у бійку. В ході бійки ОСОБА_9 , застосовуючи фізичну силу, руками виштовхнув ОСОБА_10 з приміщення кухні на вулицю, від чого останній впав спиною на землю.

Саме в той час у ОСОБА_9 виник непрямий умисел, спрямований на умисне протиправне завдання ОСОБА_10 смерті. Реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_9 , будучи обуреним та розлюченим поведінкою та способом життя ОСОБА_10 , діючи умисно, спочатку сів зверху на тулуб ОСОБА_10 , який в той час лежав на спині, а потім, бажаючи настання його смерті, діючи умисно, зі значною силою руками надавив на гортань, а потім здавив пальцями правої та лівої руки горло останнього, тим самим перекривши доступ кисню до організму, які утримував таким чином близько 30-40 секунд, свідомо допускаючи, що від таких дій може настати смерть потерпілого, до тих пір, поки ОСОБА_10 перестав подавати ознаки життя.

Після цього ОСОБА_9 , вважаючи нанесені потерпілому тілесні ушкодження такими, що заподіяли його смерть, припинив утримувати його за горло.

В подальшому ОСОБА_9 з метою приховування трупа ОСОБА_10 перетягнув його від ганку будинку до його тильної стіни та накрив зверху металевим листом, тим самим приховавши його.

В результаті протиправних дій ОСОБА_9 , спрямованих на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , відповідно до висновків судово-медичних експертиз № 10-12/4279-ДМ/21 від 10.01.2022 та № 10-14/2/4279-ДМ/21 від 13.01.2022, ОСОБА_10 спричинена механічна асфіксія від здавлення органів шиї, яка стала причиною його смерті.

Вищевказані тілесні ушкодження утворилися за життя, безпосередньо перед настанням смерті, внаслідок травматичної дії тупих твердих предметів з обмеженою поверхнею контакту, за механізмом удару або стиснення, що можливо в умовах бічного стиснення шиї пальцями рук з переважним місцем прикладання сили зліва, та за ступенем тяжкості, разом з асфіктивними ознаками, носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав частково. Не оспорюючи фактичних обставин, встановлених в ході судового розгляду, зазначив, що не мав умислу на вбивство сина, а своїми діями намагався пригасити його агресію, оскільки потерпілий перебував у стані алкогольного сп`яніння та здійснив напад на обвинуваченого з метою нанесення йому тілесних ушкоджень або заподіяння смерті.

В ході допиту обвинувачений пояснив, що 29.11.2021 зранку поїхав з сином до військового комісаріату. Потім він повернувся додому, а син пішов до свого приятеля. Біля 16-00 год. він перебував вдома по АДРЕСА_1 , син прийшов додому, він перебував у нетверезому стані. Одразу ж син почав чіплятися до батька, ображати його, штовхнув. Потім взяв табуретку та вдарив ОСОБА_9 в область лівого плеча. Після цього схопив зі столу кухонний ніж та намагався вдарити обвинуваченого, але той зміг його вибити, при цьому отримав поріз на правому передпліччі. ОСОБА_9 схопив сина за шию, намагався виштовхнути. Той однією рукою тримався за двері, другою взяв дошку та намагався вдарити батька, той зміг відскочити. ОСОБА_11 почав тягнути батька за собою у двері та впав на спину у двір. Тоді обвинувачений, щоб нейтралізувати його, сів на потерпілого зверху та руками придавав його шию. Тримав приблизно 10-20 секунд, після чого той перестав дихати. Обвинувачений зайшов до будинку, перебував там 5-7 хвилин, приходив до себе, викурив цигарку, після чого повернувся у двір та побачив, що син не дихає. Він відтягнув тіло за будинок та прикрив листом заліза, оскільки до нього повинен був прийти замовник робіт. Пізніше він зателефонував своєму брату та повідомив, що вбив ОСОБА_12 . Зранку до нього приїхала племінниця, він розповів їй, що сталося, та вона викликала поліцію.

Обвинувачений повідомив, що син у тверезому стані нормальна людина, але коли випивав, ставав неадекватинм. Вживав спиртре з 16 років. Потерпілий був значно вище та міцніше за нього за статурою. Він постійно кидався у драки, бив батьків, двоюрідну сестру, собак, що жили у дворі, батьки неодноразово з цього приводу викликали поліцію, проте робили це не кожного разу. Обвинувачений впевнений, що якби він так не зробив, син би вбив його, а тому він дуже боявся за своє життя. У той же час, він не бажав настання смерті сина, лише хотів пригасити його негативну поведінку та агресію.

Він дуже жаліє, що своїми діями позбавив життя рідного сина, кається у скоєному. Просив призначити якнайменше покарання, а у разі засудження до реального покарання дати час та можливість відремонтувати будинок.

Незважаючи на часткове визнання ОСОБА_9 своєї винуватості, вона повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, свідок ОСОБА_13 в ході допиту пояснив, що є співробітником патрульної поліції.

Вранці, в один з днів восени 2021 року отримали виклик про вбивство в Новобаварському районі м. Харкова. На місці знаходилась заявниця (родичка вбитого). Співробітники поліції виявили за будинком труп покійного, який був частково прикрито листом заліза. У будинку перебував чоловік, який сидів на дивані та пояснив, що саме він вчинив вбивство свого сина, конфлікт відбувся через постійні сварки. Явних тілесних ушкоджень у цього чоловіка свідок не бачив. Також чоловік повідомив, що вживав спиртне. Було викликано бригаду швидкої допомоги та слідчо-оперативну групу. Свідок пояснив, що вказаним чоловіком є саме обвинувачений ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_14 надав аналогічні показання.

Свідок ОСОБА_15 в ході допиту пояснила, що є сусідкою ОСОБА_9 . Знає його багато років. ОСОБА_9 проживав зі своєю дружиною на ім`я ОСОБА_16 , у них був син ОСОБА_12 . ОСОБА_17 ( ОСОБА_18 ) дуже відповідальна людина, працьовитий, завжди допоможе, ніколи не провокував конфлікти. Після того, як ОСОБА_12 повернувся додому з АТО, у нього почалася постійна агресія, особливо в нетверезому стані, він наносив тілесні ушкодження батькам.

В один з днів восени 2021 року. Напередодні вона чула в сусідньому домоволодінні шум, який буває при скандалах, потім все стихло. Вранці свідок побачила у сусідському дворі поліцейських. Подібне раніше бувало часто, оскільки ОСОБА_12 часто лупцював батьків, та вони викликали поліцію. Того ж дня їй стало відомо від колег по роботі, що ОСОБА_17 вбив ОСОБА_12 . ОСОБА_10 свідок характеризує виключно негативно, повідомила, що він вів аморальний спосіб життя, часто вживав спиртні напої, постійно провокував конфлікти з оточуючими, наносив тілесні ушкодження. Сам ОСОБА_17 вживав спиртне під час свят, як і усі. На його піклуванні перебувала племінниця, яка часто жила у ОСОБА_9 , оскільки її близькі родичі проживали в іншій місцевості. Також повідомила, що ОСОБА_12 колись служив в охороні, та навіть погрожував пістолетом у школі, в якій раніше навчався. ОСОБА_17 дуже гарний будівельник, чим і заробляв собі на життя.

Свідок ОСОБА_19 в ході допиту пояснила, що є племінницею ОСОБА_9 , за звичаєм називає його дідусем, а ОСОБА_12 дядьком, хоча він їй був двоюрідним братом. Після смерті дружини ОСОБА_9 восени 2021 року свідок деякий час проживала в його домоволодінні. Перестала там проживати через постійні конфлікти з ОСОБА_10

29.11.2021 їй зателефонував ОСОБА_9 та повідомив, що задушив ОСОБА_20 . Наступного дня вранці вона поїхала до ОСОБА_9 до будинку АДРЕСА_1 , вийшла на подвір`я та побачила за будинком мертвого ОСОБА_12 . Сам ОСОБА_9 перебував у шоковому стані. ОСОБА_12 лежав на животі обличчям до стіни будинку, без футболки, був накритий залізним листом. На тілі вона бачила трупні плями. Вона викликала поліцію за проханням ОСОБА_9 . Дідусь розповів, що ОСОБА_12 прийшов п`яний та кидався на нього з ножем. У дідуся були синці на руках.

Також свідок повідомила, що ОСОБА_9 дуже спокійна людина, працьовитий, завжди намагався уникати конфліктів з сином, випивав тільки на свята. ОСОБА_12 в тверезому стані міг вести себе адекватно, але після вжиття спиртного він безпричинно міг вдарити. Він бив і свідка, і батьків. З цього приводу багаторазово викликали поліцію. Працював ОСОБА_12 інколи та недовго. Незадовго до смерті підписав контракт з ЗСУ, проте служби уникав.

Свідок ОСОБА_21 в ході допиту повідомив, що перебуває з обвинуваченим у дружніх відносинах, вони працювали разом. Знає його не менше 10 років.

Про смерть ОСОБА_10 він дізнався наступного дня від сусідів. Він підійшов до будинку ОСОБА_9 , спитав у присутніх співробітників поліції, що трапилося. Його було залучено в якості понятого при огляді місця події. Було оглянуто труп за участю судово-медичного експерта. Труп був виявлений за будинком. З тілесних пошкоджень свідок бачив лише синці на спині. Обвинувачений був у будинку під наглядом поліції, з ним свідок не спілкувався.

Про взаємовідносини в сім`ї обвинуваченого свідку було відомо мало. Він знав, що у ОСОБА_9 була дружина та син. Син був непростим хлопцем, після поранення в армії він часто поводився агресивно, особливо в стані алкогольного сп`яніння, чіплявся до людей, провокував конфлікти.

Обвинувачений ОСОБА_9 є нормальною, звичайною людиною, спиртним не зловживає.

Від допиту інших свідків сторони обвинувачення прокурор відмовилася в судовому засіданні, на їх допиті сторона захисту не наполягала. Відмову прийнято судом.

На підтвердження винуватості ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення стороною обвинувачення надані письмові докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження.

Так, згідно рапорту інспектора УПП в Харківській області ОСОБА_22 від 30.11.2021, цього ж дня о 07:23 год. надійшло повідомлення з служби 102 про те, що 30.11.2023 о 07:22 за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_9 зателефонував заявниці ОСОБА_19 о 20:00 29.11.2021 та повідомив, що вбив свого сина ОСОБА_12 . При виїзді на місце факт підтвердився, було виявлено труп ОСОБА_10 з тілесними ушкодженнями у дворі будинку, також було виявлено його батька ОСОБА_9 (к/п, а.с. 5-6).

В ході огляду 30.11.2021 місця події за адресою: АДРЕСА_1 , у дворі домоволодіння виявлено труп ОСОБА_10 , вилучено змив рідини бурого кольору (далі РБК) на хвіртці воріт у двір; змив РБК на зовнішній стіні житлового будинку; змив РБК на зовнішній стороні дверей житлового будинку; змив РБК на зовнішній стороні дверного отвору дверей житлового будинку; змив з дерев`яного живця лопати у дворі домоволодіння біля трупу ОСОБА_10 ; змив з металевих ручок тачки у дворі домоволодіння біля трупу ОСОБА_10 ; штори у дверному отворі вхідних дверей до житлового будинку зі слідами РБК; спортивні брюки чорного кольору із нашаруванням РБК; білу керамічну чашку із нашаруванням РБК; штори у кімнаті житлового будинку із нашаруванням РБК; мобільний телефон в корпусі чорного кольору з написом «Honor» imei НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з сім-карткою оператора «Київстар»; мобільний телефон з написом OUKITEL в корпусі чорного кольору, imei НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , без сім-картки; мобільний телефон Lenovo в корпусі рожевого кольору, imei НОМЕР_5 , без сім-картки; сліди рук в житловому будинку, які поміщено на 3 відрізки липкої стрічки; кухонний ніж загальною довжиною 32 см, з рукояткою чорного кольору та 5ми наскрізними отворами круглої форми в лезі, вилученого на кухні житлового будинку (к/п, а.с. 11-28).

ОСОБА_9 був затриманий 30.11.2021 о 09-00 год. за адресою: м. Харків, вул. Мінеральна, 16 (протокол затримання - к/п, а.с. 58-60).

На підставі постанови прокурора від 30.11.2023 проведено освідування ОСОБА_9 на стан сп`яніння (к/п, а.с. 70).

В ході проведення слідчого експерименту 15.12.2021 ОСОБА_9 повідомив про обставин та механізм заподіяння ним смерті своєму сину ОСОБА_10 29.12.2021 р. за адресою: АДРЕСА_1 (к/п, а.с. 121-125).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 15-12/№1084-ДМ/Ц/2021 р. від 17.01.2022 групова належність крові ОСОБА_10 О (І) з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В. На наданій на дослідження чашці виявлені сліди крові людини, яка могла походити в тому числі і від ОСОБА_10 (к/п, а.с. 129-132).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 09-1852/2021 від 03.12.2021 у ОСОБА_9 мають місце наступні тілесні ушкодження: садна на правому передпліччі, на передній та задній поверхні лівого ліктьового суглобу, на задній поверхні правого ліктьового суглобу, на спині, в лівій привушно-жувальній ділянці, на передній поверхні правого та лівого колінного суглобів; синці: на передній поверхні правого плеча, на променевій поверхні лівого передпліччя.

Дані ушкодження утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів, за механізмом удар чи удар-здавлення, за винятком саден, які утворилися за механізмом тертя-ковзання, та могли бути отримані за 1-3 доби до огляду (30.11.2021).

За ступенем тяжкості садна та синці викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6 днів, і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень (к/п, а.с. 134-136).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 14/2672-Дм/21 від 15.12.2021 на шторі (об`єкти №№ 1-5), вилученій при огляді домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , знайдена кров людини, походження якої від ОСОБА_10 не виключається (к/п, а.с. 145-146).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 14/2669-Дм/21 від 14.12.2021 на фрагменті штори (об`єкт № 2) з дверного пройому до гостьової кімнати, вилученому при огляді домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , знайдена кров людини, походження якої від ОСОБА_10 не виключається (к/п, а.с. 150-151).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 14/2666-Дм/21 від 13.12.2021 на фрагменті марлевого бинту зі змивом (об`єкт № 1), зробленим з вхідних дверей, вилученому при огляді домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , знайдена кров людини, походження якої від ОСОБА_10 не виключається (к/п, а.с. 155-156).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 14/2667-Дм/21 від 18.12.2021 в змиві з хвіртки, вилученому при огляді домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , знайдена кров людини, походження якої від ОСОБА_10 не виключається (к/п, а.с. 160-161).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 14/2670-Дм/21 від 14.12.2021 в змиві зі стіни зліва від вхідних дверей, вилученому при огляді домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , знайдена кров людини, походження якої від ОСОБА_10 не виключається (к/п, а.с. 170-171).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 14/1084-Дм/Ц//2021 р. від 17.01.2022 на клинку ножа, представленого на дослідження, виявлені сліди крові людини, які могли походити в тому числі і від потерпілого ОСОБА_10 (к/п, а.с. 175-179).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 № 10-12/4279-Дм/21 від 10.01.2022, причиною смерті ОСОБА_10 стала механічна асфіксія від здавлення органів шиї. Про це свідчить як наявність загальноасфіктичних ознак смерті (рясні, зливні трупні плями, венозне повнокров`я внутрішніх органів, рідкий стан крові, екхімотична маска на обличчі, крововиливи у з`єднувальні оболонки очей, переповнення кров`ю правої половини серця, крововиливи на поверхні серця та легенів, недокрів`я селезенки), з наявність тілесних ущкоджень у вигляді: повного згинального перелому великого року під`язикової кістки зліва, неповного згинального перелому щитоподібного хряща гортані в ділянці з`єднання пластин та неповний згинальний перелом верхнього рога щитоподібного хряща гортані зліва в області його основи, з темно-червоного кольору крововиливами у підшкірно-жирову клітковину, а також гостра альвеолярна емфізема щ розривами міжальвеолярних перегородок.

Вище вказані тілесні ушкодження утворилися за життя, безпосередньо перед настанням смерті, внаслідок травматичної дії тупих предметів з обмеженою поверхнею контакту, за механізмом удару або стиснення, що можливо в умовах бічного стиснення шиї пальцями рук з переважним місцем прикладання сили зліва, та за ступенем тяжкості, разом з асфіктичними ознаками, носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Крім цього, встановлені садна: на спинці носу, в проєкції кута нижньої щелепи зправа, на передній та правій боковій поверхнях грудної клітини та живота, в проєкції крижової кістки по умовній серединній лінії, на тильній поверхні лівої кисті, на основній фаланзі 2-го пальця лівої кисті по тильній поверхні, у основи 4-го пальця лівої кисті, на зовнішній поверхні правого плеча у верхній третині, на розгинальній поверхні правого передпліччя у середній третині, на основній фаланзі 4-го пальця правої кисті, з переходом на тильну поверхню правої кисті, в проєкції передньої поверхні лівого колінного суглобу. Дані тілесні ушкодження утворилися за життя, незадовго до настання смерті (крім садна у основи 4-го пальця лівої кисті, яке утворилося задовго до настання смерті), від дії тупих твердих предметів, що не відобразили в ушкодженнях індивідуальних особливостей поверхні, що травмує, вплину на настання смерті не мали та носять ознаки легких тілесних ушкоджень.

Садна на задній поверхні грудної клітини ознак зажиттєвості не мають, утворилися після настання смерті, внаслідок травматичної дії тупим предметом (предметами), індивідуальні особливості поверхні, що травмують якого (яких) в ушкодженні не відобразилися.

Згідно висновків судово-токсикологічної експертизи крові від трупу виявлений етіловий спирт у кількості 4,66 проміле, що може відповідати вмісту його при тяжкому отруєнні етиловим спиртом.

Кров від трупу належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В.

Спираючись на динаміку розвитку трупних явищ для визначення давності настання смерті, за методом Подоляко (згідно протоколу огляду місця події, трупні плями при динамометрії т 13 год. 26 хв. ледь блідніють), можна міркувати, що смерть померлого настала не менш ніж за 16-24 години до огляду трупу на місці події (к/п, а.с. 182-185).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 10-14/2/4279-Дм/21 від 13.01.2022, покази підозрюваного ОСОБА_9 , надані ним в ході проведення слідчого експерименту від 15.12.2021, в цілому не суперечать об`єктивним судово-медичним даним, отриманим в ході проведення експертизи трупу ОСОБА_10 , в частині способу та механізму утворення ушкоджень, а також способу заподіяння смерті потерпілого (к/п, а.с. 189-194).

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 31 від 17.01.2022 ОСОБА_9 на теперішній час хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки не виявляє. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_9 перебував поза хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_9 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (к/п, а.с. 197-199).

Оцінюючи досліджені докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у Кримінальному процесуальному Законі, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством. Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі, сумніву в своїй належності та допустимості не викликають.

Тому, аналізуючи представлені суду докази і даючи юридичну оцінку діям обвинуваченого, суд приходить до наступних висновків.

За нормативним визначенням умисне вбивство (ст. 115 КК України) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на життя людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеними діяннями та наслідками, а з суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямими умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти смерть особі, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання.

Такі самі ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторони характерні і для умисного вбивства, вчиненого при перевищенні меж необхідної оборони (ст. 118 КК України). Проте, на відміну від умисного вбивства, відповідальність за вчинення якого передбачена ст. 115 КК України, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину, передбаченого ст. 118 КК України, є мотив діяння - захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання.

Згідно із ч. 1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту (ч. 3 ст. 36 КК України).

До критеріїв визначення правомірності необхідної оборони належать: наявність суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, межі захисних дій, які б не перевищували меж необхідності, а шкода особі, яка здійснює посягання, не перевищувала б ту, яка для цього необхідна.

Для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному конкретному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06 вересня 2018 року в справі № 739/1412/16-к.

Факт спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , що призвели до смерті останнього, механізм їх утворення підтверджується як наявними у справі письмовими доказами, експертними висновками, протоколом слідчого експерименту за участю обвинуваченого, так і показаннями обвинуваченого та свідків у кримінальному провадженні.

Аналізуючи встановлені в ході розгляду обставини справи, суд зазначає, що ОСОБА_9 виштовхнув потерпілого у двір домоволодіння, від чого той впав на спину та знаходився в лежачому положенні. При цьому потерпілий перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння та будь-яких активних дій щодо ОСОБА_9 не вчиняв.

Разом із цим ОСОБА_9 , маючи можливість, закривши вхідні двері, таким чином закінчити фізичний конфлікт між ним та сином, після падіння останнього на землю вирішив здавити його шию руками та свідомо утримував руки в такому положенні деякий час, достатній для настання смерті ОСОБА_10 . При цьому ОСОБА_9 як людина поважного віку, з життєвим досвідом, не міг не усвідомлювати, що прикладення сили шляхом здавлення пальцями рук до шиї потерпілого з великою вірогідністю може призвести до смерті останнього, та свідомо допускав, на думку суду, настання таких наслідків, що дає підстави вважати про його непрямий умисел на спричинення смерті потерпілому ОСОБА_10 . При цьому ОСОБА_9 діяв поза межами необхідної оборони, оскільки, як було зазначено вище, у положенні лежачи потерпілий будь-яких активних дій не вчиняв.

Відтак, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України умисне вбивство (умисне заподіяння смерті іншій людині).

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_9 , суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також девіантну поведінку потерпілого.

Так, матеріали кримінального провадження містять відомості про неодноразову фіксацію правоохоронними органами викликів про вчинення ОСОБА_10 адміністративних правопорушень, в тому числі домашнього насильства по відношенню до батьків ОСОБА_9 , ОСОБА_23 , (к/п, а.с. 41-42). Обвинувачений ОСОБА_9 також звертався до правоохоронних органів з приводу домашнього насильства, яке вчинював ОСОБА_10 відносно нього (к/п, а.с. 43).

Згідно матеріалів ЖЄО № 14620 від 02.09.2021 та інших матеріалів (к/п, а.с. 45-55), ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області 22.08.2021, 02.09.2021 отримував інформацію про вчинення ОСОБА_10 домашнього насильства відносно батьків.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до вимог ст. 67 КК України, не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він до кримінальної відповідальності притягується вперше, має середню освіту, офіційно не працює, є вдівцем, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, за яким характеризується виключно позитивно.

Призначаючи покарання ОСОБА_9 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є особливо тяжким умисним злочином проти здоров`я, обставини скоєння даного злочину, наявність таких, що пом`якшують покарання та відсутність таких, що обтяжують покарання, обставин, дані про особу обвинуваченого, а також його ставлення до скоєного.

Суд приходить до висновку, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів покарання повинне бути пов`язане з позбавленням волі.

В той же час, наведені вище обставини, які пом`якшують покарання в своїй сукупності дають підстави визнати їх такими, що істотно знижують суспільну небезпеку обвинуваченого.

Так, суд, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, характер та ступніть тяжкості скоєного кримінального правопорушення, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи також особу ОСОБА_10 , який вів асоціальний спосіб життя, зловживав спиртними напоями, його систематичну протиправну поведінку відносно обвинуваченого та інших членів своєї родини, вчинення злочину в стані значного емоційного напруження, який виник на фоні тривалого накопичення в умовах хронічної психотравмуючої сімейної ситуації переживань страху за життя та здоров`я, приниження, безпорадності, викликаного жорстоким поводженням з боку потерпілого ОСОБА_10 , що підтверджується як самим обвинуваченим, так і свідками, допитаними судом; той факт, що після скоєного злочину пройшло більше 2 років та ніяких інших злочинів чи адміністративних правопорушень обвинуваченим не скоєно, та до кримінальної чи адміністративної відповідальності ОСОБА_9 не притягувався, вважає, що вказані обставини пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Зазначене вище дає підстави застосувати положення ст. 69 КК України та призначити ОСОБА_9 більш м`яке покарання у виді позбавлення волі, ніж передбачене санкцією ч.1 ст. 115 КК України.

Виходячи зі змісту ст. 75 КК України, її положення застосовуються лише в тому випадку, коли суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 5 років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, має обґрунтовані підстави для висновку про можливість досягти мети заходу примусу без його відбування. Інститут умовного звільнення не є імперативним і прийняття відповідного рішення належить до дискреційних повноважень суду, який їх реалізує у кожному конкретному випадку, беручи до уваги встановлені у справі факти, які свідчать про суспільну небезпечність діяння та характеризують засуджену особу.

Підстав для застосування до обвинуваченого вимог ст. 75 КК України суд не вбачає через вчинення ним умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення, яке призвело до непоправних наслідків смерті людини. На думку суду, застосування у даному випадку звільнення від відбування покарання з випробуванням не сприятиме додержанню положень ст. 50 КК України меті призначення покарання за особливо тяжкий злочин.

До набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_9 , з огляду на його процесуальну поведінку в ході розгляду справи, підлягає застосуванню запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Після набрання вироком законної сили ОСОБА_9 підлягає затриманню та направленню до місць позбавлення волі для виконання покарання.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 369-371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_9 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням положень ст. 69 КК України, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

До набрання вироком суду законної сили обрати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язки: прибувати до суду за першим викликом; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Після набрання вироком законної сили затримати ОСОБА_9 та через ДУ «Харківський слідчий ізолятор» направити його для відбування покарання.

Строк відбування ОСОБА_9 покарання обчислювати з дня його фактичного затримання на виконання вироку.

Зарахувати ОСОБА_9 у строк покарання термін попереднього ув`язнення за період часу з 30 листопада 2021 року по 28 лютого 2022 року включно.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 2 грудня 2021 року на речові докази у кримінальному провадженні (к/п, а.с. 95-96).

Речові докази, вилучені 30.11.2021 в ході огляду за адресою: АДРЕСА_1 : змив рідини бурого кольору (далі РБК) на хвіртці воріт у двір; змив РБК на зовнішній стіні житлового будинку; змив РБК на зовнішній стороні дверей житлового будинку; змив РБК на зовнішній стороні дверного отвору дверей житлового будинку; змив з дерев`яного живця лопати у дворі домоволодіння біля трупу ОСОБА_10 ; змив з металевих ручок тачки у дворі домоволодіння біля трупу ОСОБА_10 ; сліди рук в житловому будинку, які поміщено на 3 відрізки липкої стрічки; знищити;

штори у дверному отворі вхідних дверей до житлового будинку зі слідами РБК; спортивні брюки чорного кольору із нашаруванням РБК; білу керамічну чашку із нашаруванням РБК; штори у кімнаті житлового будинку із нашаруванням РБК; мобільний телефон в корпусі чорного кольору з написом «Honor» imei НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з сім-карткою оператора «Київстар»; мобільний телефон з написом OUKITEL в корпусі чорного кольору, imei НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , без сім-картки; мобільний телефон Lenovo в корпусі рожевого кольору, imei НОМЕР_5 , без сім-картки, кухонний ніж загальною довжиною 32 см, з рукояткою чорного кольору та 5ми наскрізними отворами круглої форми в лезі, вилучений на кухні житлового будинку повернути обвинуваченому ОСОБА_9 , а у разі відмови у прийнятті знищити (к/п, а.с. 88-90).

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому, захиснику право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1