УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2023 Справа №607/8718/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0001837 в частині обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Малий Глибочок Збаразького району Тернопільської області та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, безробітного, одруженого, на утриманні 1 малолітня дитина, в силу ст.89 КК України такого, що раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акта, ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що 11 липня 2017 року близько 10 год. 45 хв. у нього, коли він перебував в приміщенні кабінету №63 ТВП ГУНП в Тернопільській області, щo по бульвару Шевченка, 10, у м.Тернополі, під час словесного конфлікту з ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, направлений на завдання останньому удару, реалізовуючи який він тоді ж і там же, умисно наніс вказаному потерпілому 1 удар долонею своєї лівої руки по обличчю, чим спричинив йому фізичний біль.

Зважаючи на наведене, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні визнавши на підставі ч.3 ст.349 КПК України беззаперечно свою винуватість у вчиненні даного кримінального проступку за обставин, що вказані в обвинувальному акті, заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинений ним кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.126 КК України на підставі ст.49 КК України.

Суд, заслухавши клопотання обвинуваченого, думку прокурора, який не заперечив щодо задоволення даного клопотання, ознайомившись із матеріалами судового провадження, вважає, що ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження, виходячи з наступних підстав.

Як слідує з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Так, відповідно до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Судом, у даному судовому провадженні з розгляду кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі, з часу настання події якого минуло більше 5 років, протягом яких вказаний обвинувачений нових злочинів не вчиняв, перебіг давності зупинявся у зв`язку із тим, що ОСОБА_3 ухилявся від суду, та був відновленим з дня встановлення місця його перебування, по сплину більш аніж 5 років з часу вчинення кримінального проступку, а тому, зважаючи на вказане, а також на вимоги імперативної норми, викладеної в ч.2 ст.49 КК України, ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження з цієї підстави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 44, 49 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ст.285, ч.1 ст.286, п.3 ч.1 ст.392, п.2 ч.2 ст.395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, а кримінальне провадження за №0001837, внесене в ЄРДР 11 липня 2017 року за даним фактом в цій його частині закрити у зв`язку із закінченням строків давності.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1