Справа № 404/6383/23
Номер провадження 1-кп/404/367/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2024 року Кіровський районний суд міста Кіровограда в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченої: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому кримінальне провадження № 0000012 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Гельмязів Золотоніського району Черкаської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, працюючої начальником цеху ТОВ «АОІЛ», проживаючої по АДРЕСА_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 , раніше не судимої;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000012 обвинувачується в тому, що вона, будучи директором ПП «ТД «Креатив-Розлив», скоїла умисне ухилення від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, яка зобов`язана їх сплачувати, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету держави коштів в особливо великих розмірах, а саме в загальній сумі 29 039 322 грн., в тому числі за 2013 рік - 1 471 212 грн. та за 2014 рік - 27 568 110 грн.

В судовому засіданні, в ході дослідження матеріалів кримінального провадження, захисниками ОСОБА_7 - адвокатами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заявлено клопотання про закриття кримінального провадження № 0000012 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування після повідомлення ОСОБА_7 про підозру, що передбачено п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_7 підтримала клопотання захисників та просила закрити вищевказане кримінальне провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Прокурор заперечував проти задоволення вищевказаних клопотань,при цьому пояснив, що обвинувальний акт було затверджено та направлено до суду в межах строку досудового розслідування, підстави для застосування судом п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, відсутні.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000012, в частині необхідній для вирішення клопотання, встановив наступні обставини.

28.12.2015 року органом досудового розслідування було розпочато кримінальне провадження № 0000248 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 191 КК України.

25.08.2020 року в межах кримінального провадження № 0000248 директору ПП «Торговий дім «Креатив-Розлив» ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

23.10.2020 року першим заступником керівника Кіровоградської обласної прокуратури строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000248 було продовжено до чотирьох місяців.

23.12.2020 року першим заступником керівника Кіровоградської обласної прокуратури строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000248 було продовжено до шести місяців.

16.02.2021 року з матеріалів кримінального провадження № 0000248 було виділено матеріали відносно ОСОБА_7 , за ч. 3 ст. 212 КК України, яким присвоєно № 0000012.

Цього ж дня, 16.02.2021 року, ОСОБА_7 та її захисникам було повідомлено про завершення досудового розслідування кримінального провадження № 0000012 та надано доступ до його матеріалів.

30.12.2021 року захисники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повідомили про закінчення ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000012.

31.12.2021 року ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_6 повідомили про закінчення ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000012.

30.07.2023 року прокурором було затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000012 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, який 01.08.2023 року отримано судом.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Разом з тим, законодавцем передбачена можливість продовження строків досудового розслідування після повідомлення особі про підозру.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 294 КПК в редакції, що діяла до 16.03.2018 року, у випадках, якщо досудове розслідування злочину неможливо закінчити у строк, він може бути продовжений: до трьох місяців - керівником місцевої прокуратури; до шести місяців - керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником; до дванадцяти місяців - Генеральним прокурором чи його заступниками.

Натомість, з 16.03.2018 року в дію було введено положення ст. 294 КПК у редакції Закону України № 2147-VIII, відповідно до яких, якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування неможливо закінчити у строк, такий строк може бути продовжений: до трьох місяців - керівником місцевої прокуратури, заступником Генерального прокурора; до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора; до дванадцяти місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим із Генеральним прокурором чи його заступниками.

При цьому відповідно до пункту 4 § 2 «Прикінцевих положень» Закону N 2147-VIII зміни щодо судового контролю за продовженням строку досудового розслідування не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в ЄРДР після введення в дію цих змін.

В подальшому, згідно із Законом України № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року (далі - Закон № 2617-VIII) ч. 3 ст. 294 КПК викладено у наступній редакції: «Якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування неможливо закінчити у строк, зазначений у п. 4 ч. 3 ст. 219 цього Кодексу, такий строк може бути продовжений у межах строків, встановлених пунктами 2 і 3 ч. 4 ст. 219 цього Кодексу: до трьох місяців - керівником окружної прокуратури, керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступником Генерального прокурора; до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора; до дванадцяти місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим із Генеральним прокурором чи його заступниками».

Таким чином, з набранням чинності Законом № 2617-VIII, який діє з 01.07.2020 року по теперішній час, в частині врегулювання порядку продовження строків досудового розслідування кримінальних правопорушень, набула чинності нова редакція ч. 3 ст. 294 КПК, відмінна від положень процесуального закону в редакції Закону № 2147-VІІІ, який діяв з 16 березня 2018 року до 01 липня 2020 року.

Динамічність правового регулювання інституту продовження строків досудового розслідування обумовлена, перш за все, встановленням нормативно-правових гарантій (контролю) законності здійснення кримінальної процесуальної діяльності органом досудового розслідування, з огляду на що Законами № 2147-VІІІ і № 2617-VIII змінено нормативно-правові засади щодо змісту процесуальної форми (порядку) у кримінальному провадженні стосовно ухвалення рішення про продовження строків досудового розслідування.

При цьому, суд звертає увагу на те, що положення Закону України № 2617-VIII, на відміну від норм Закону України № 2147-VIII, не містять вказівки про незастосування відповідних змін до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань до 16.03.2018 року. Тобто обов`язок не застосовувати «нову» редакцію ст. 294 КПК України до «старих» проваджень було скасовано.

Вказане свідчить про те, що правомочним суб`єктом продовження строків досудового розслідування на строк, що перевищує три місяці, у провадженнях, відомості по яким внесені як до 16.03.2018 року, так і після, починаючи з 01.07.2020 року, є виключно слідчий суддя.

До аналогічного висновку прийшла і Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного суду у постанові від 31.10.2022 року по справі № 753/12578/19, згідно з якою запровадження судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час продовження строків досудового розслідування злочинів свідчить про розширення і посилення гарантій прав людини у кримінальному провадженні. З набранням чинності Законом № 2617-VIII, який діє з 01 липня 2020 року (по теперішний час), в частині врегулювання порядку продовження строків досудового розслідування злочинів набула чинності нова редакція ч. 3 ст. 294 КПК України, відмінна від положень процесуального закону в редакції Закону № 2147-VІІІ, який діяв з 16 березня 2018 року до 01 липня 2020 року. З урахуванням вищенаведених положень Конституції України, КПК України та юридичних позицій Конституційного Суду України можна стверджувати, що Закон № 2617-VIII застосовується до тих правовідносин, які продовжують існувати або виникли після набрання ним чинності. Тобто, здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час продовження строків досудового розслідування злочинів за ч. 3 ст. 294 КПК передбачено до теперішнього часу. Отже, положення п. 4 параграфа 2 «Прикінцевих положень» Закону № 2147-VIII щодо здійснення судового контролю за продовженням строку досудового розслідування підлягають застосуванню з урахуванням положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 58 Конституції України, статей 5, 8, 9 КПК. В аспекті положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також ст. 58 Конституції України, статей 5, 8, 9 КПК та приписів Закону № 2147-VIII неправомірним є вирішення питання про продовження строків досудового розслідування не слідчим суддею, а прокурором, незалежно від того, чи були в подальшому кримінальні провадженні об`єднані з тими, відомості про які внесені до ЄРДР до 16 березня 2018 року. Порядок і підстави проведення процесуальної дії і прийняття процесуального рішення визначаються положеннями КПК, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення, а не датою внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР.

Таким чином, суд вважає, що строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000248 після повідомлення ОСОБА_7 про підозру двічі (23.10.2020 року - до чотирьох місяців та 23.12.2020 року - до шести місяців) було продовжено неуповноваженим на те суб`єктом, а саме першим заступником керівника Кіровоградської обласної прокуратури, а не слідчим суддею, як того вимагали положення КПК, чинні на момент вчинення вказаної процесуальної дії.

При цьому, у зв`язку із тим, що досудове розслідування не було завершене протягом двох місяців з дня повідомлення ОСОБА_7 про підозру, а строк досудового розслідування слідчим суддею у встановленому законом порядку продовжений не був, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження із підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Так, положеннями п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Вказані положення введені в дію Законом № 2147-VІІІ. При цьому пункт 4 § 2 розділу 4 цього ж Закону передбачив, що пункт 10 і ряд інших змін до КПК вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в ЄРДР після введення в дію цих змін.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові по справі № 711/8244/18, провадження № 51-769кмо22, від 11.09.2023 року, вирішуючи питання неоднакового застосування судами п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України до проваджень, відомості про які внесені до ЄРДР до введення в дію його положень, дійшла висновку про те, що п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України застосовується лише до кримінальних проваджень, відомості про які внесені до ЄРДР після введення в дію цього положення, тобто поширюється на кримінальні провадження, відомості про які внесені до ЄРДР з 16 березня 2018 року, і не поширюється на кримінальні провадження, відомості щодо яких внесені в ЄРДР до вказаної дати.

Разом з тим, здійснюючи тлумачення пункту 4 § 2 розділу 4 вищенаведеного закону, який містить заборону щодо застосування його положень до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в ЄРДР до введення його в дію, суд зауважує, що законодавець в ході формулювання вказаної норми використовує слово «внесені» у відповідному відмінку, яке відноситься саме до слова «відомості», а не «справа». При цьому, на переконання суду, дата первинної реєстрації кримінального провадження і дата внесення відомостей про таке провадження для цілей застосування п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України можуть не співпадати.

Більше того, для характеристики об`єкта регулювання законодавцем використовується доконана форма дієслова «внесені», що означає дію із вказівкою на її завершеність та результативність, тобто дію, яка досягла внутрішньої межі, за якою вона, вичерпавши себе, припиняється. Зазначене свідчить про вимогу чіткої завершеності внесення відомостей в часі. Якщо ж відповідна дія повністю не була завершена до визначеного моменту 16 березня 2018 року (тобто, «внесення» відомостей до ЄРДР відбулося пізніше вказаної дати), то наведеної законодавцем обмежуючої умови вочевидь не дотримано.

Так, на переконання суду, для застосування п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України мають порівнюватися відомості об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, які було внесено до ЄРДР до 16 березня 2018 року з відомостями об`єктивної сторони, які викладено у обвинувальному акті, та які є предметом судового розгляду.

Зміна протягом досудового розслідування відомостей, раніше внесених до ЄРДР, у цьому випадку беззаперечно свідчитиме про недоконаний характер такої процесуальної дії як «внесення відомостей» (її незавершеність у часі), а значить - і про можливість застосування положень п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Аналогічна позиція сформована судовою практикою судів всіх рівнів, згідно з якою для незастосування п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України по відношенню до конкретного провадження необхідною умовою є те, щоб передбачені законом дані про кримінальне правопорушення в достатньому обсязі було внесено в ЄРДР до 16 березня 2018 року, і ці відомості не було у подальшому змінено. Інакше кажучи, для визначення питання щодо застосування судом п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України принципово оцінити, чи не вносилися до ЄРДР заміни у викладі об`єктивної сторони цього злочину після 16 березня 2018 року. Внесення змін у зміст інкримінованого діяння, його наслідки, причинний зв`язок, спосіб, знаряддя й засоби, місце, час, обстановку вчинення злочину, а також додавання нових епізодів того самого злочину або інформації про інший (новий злочин) у кримінальному провадженні свідчить про триваючий (незавершений) характер дій органів досудового розслідування по внесенню таких відомостей до ЄРДР. Тобто, для незастосування п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України до конкретного провадження за об`єктом регулювання необхідно, щоб відомості про злочин, внесені до ЄРДР до 16 березня 2018 року, та відомості про злочин, що є предметом судового розгляду, були тотожними, з огляду на об`єктивну сторону цього діяння. Простими словами: для мети незастосування положень п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України (за об`єктом регулювання) суд має переконатися, що предметом судового розгляду є саме той злочин, відомості щодо якого було внесено до Реєстру до 16 березня 2018 року.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про те, що п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України підлягає застосуванню до справ, досудове розслідування у яких: 1) не завершене станом на 16 березня 2018 року, за умови, якщо 2) після вказаної дати органи досудового розслідування вносили до ЄРДР відомості, визначені п. 3 Глави 4 Положення про ЄРДР, що призвели до зміни об`єктивної сторони складу такого кримінального правопорушення.

Таким чином, встановлений законодавцем порядок набрання чинності та застосування положень Закону № 2147-VIII не тільки впроваджує порядок застосування п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, але одночасно за своїм змістом виступає запобіжником від зловживань органами досудового розслідування в питанні маніпулювання строками досудового розслідування у кримінальних провадженнях, зареєстрованих до 16 березня 2018 року.

Сутність змісту положень п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України полягає у забезпечені кожній людині (після набрання чинності цією нормою) права на звільнення від притягнення до кримінальної відповідальності у випадку порушення щодо неї встановлених КПК України строків досудового розслідування в кримінальних провадженнях після повідомлення особи про підозру. Ретроспективне позбавлення людини цього права, з огляду лише на момент реєстрації правоохоронними органами кримінального провадження в ЄРДР, є порушенням сутності такого права. Суд підкреслює, що строк досудового розслідування не є простою формальністю. На думку суду, положення ст. 219 КПК України відносяться до фундаментальних положень кримінального процесуального права, відступлення від яких недопустиме. Передбачення процесуальним законом обов`язку прокурора якнайшвидше, але не пізніше визначеного законом процесуального строку після пред`явлення підозри особі звернутись до суду з обвинувальним актом або закрити кримінальне провадження є гарантією фундаментального права людини на розгляд її справи упродовж розумного строку, закріпленого в п. 1 ст. 6 Конвенції, передбачено ст. 7, ч. 1 ст. 21 КПК та підтверджується усталеною практикою ЄСПЛ. Особа не може необмежений час перебувати в стані підозрюваного якщо публічне обвинувачення з будь-яких причин не має можливості визначити обвинувачення, склавши обвинувальний акт, та спрямувати справу до суду протягом визначеного законом строку особа має бути звільнена від підозри. Таким чином, такий процесуальний строк досудового розслідування є одним із найважливіших проявів правового принципу верховенства права, який вимагає належної правової визначеності у належного врегулюванню такого особливо вразливого статусу людини як підозрюваний.

Судом встановлено, що 28.12.2015 року до ЄРДР було внесено відомості у кримінальному провадженні № 0000248 щодо ухилення службовими особами СТЗОВ «Аграрій» від сплати податків.

При цьому, суд звертає увагу на те, що факт ухилення службових осіб СТЗОВ «Аграрій» від сплати податків не є предметом розгляду у кримінальному провадженні, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

В подальшому, в межах вказаного кримінального провадження було зареєстровано епізод за фактом ухилення службовими особами ПП «Торговий дім «Креатив-Розлив» від сплати податків шляхом заниження податку на прибуток по контрольованим операціям.

Вказана інформація міститься у витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000248, сформованому 23.04.2020 року (а.п. 34, т.1).

Саме такі відомості об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, які було внесено до ЄРДР 23.04.2020 року, можливо порівняти з відомостями об`єктивної сторони, які викладено у обвинувальному акті, що є предметом судового розгляду.

Які фактичні дані та яка інформація стосовно службових осіб ПП «Торговий дім «Креатив-Розлив», вносилась до ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000248, до 23.04.2020 року, суду не відомо. Як і не відомо чи вносилась така інформація взагалі. В будь якому разі матеріали справи цього не містять.

Водночас, після повідомлення 25.08.2020 року директору ПП «Торговий дім «Креатив-Розлив» ОСОБА_7 про підозру у кримінальному провадженні № 0000248, 16.02.2021 року з матеріалів даного кримінального провадження було виділено матеріали відносно ОСОБА_7 , за ч. 3 ст. 212 КК України, яким присвоєно № 0000012. При цьому, відомості в ЄРДР у вказаному провадженні знову внесені, і внесені у зміненому формулюванні, а саме за фактом ухилення від сплати податків директором ПП «Торговий дім «Креатив-Розлив» ОСОБА_7 , шляхом заниження податку на прибуток по контрольованим операціям. Крім того, внесено нові відомості і щодо розміру шкоди, завданої державі (а.п. 1, т.1).

З наведеного слідує, що процес внесення відомостей до ЄРДР стосовно вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, тривав у часі аж до 16.02.2021 року. При цьому такі зміни стосувалися, в тому числі, викладу об`єктивної сторони кримінального правопорушення, яке ставиться останній у провину.

У зв`язку з цим суд приходить до висновку про те, що відомості про кримінальне правопорушення, внесені до ЄРДР до 16 березня 2018 року, та відомості про кримінальне правопорушення, що є предметом судового розгляду, не є тотожними, з огляду на об`єктивну сторону цього діяння, а тому, з огляду на вищенаведені обґрунтування, п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України є застосовним до вказаного кримінального провадження.

Більше того, суд звертає увагу на те, що з 01.01.2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо посилення самостійності Спеціалізованої антикорупційної прокуратури» від 08.12.2023 року.

Так, відповідно до положень вказаного закону, ч. 1 ст. 219 КПК України викладено в новій редакції , згідно з якою строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

При цьому пункт 20-8 розділу XI «Перехідні положення» КПК України передбачає, що положення ч. 1 ст. 219 цього Кодексу в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо посилення самостійності Спеціалізованої антикорупційної прокуратури» застосовуються до всіх кримінальних проваджень, досудове розслідування або судовий розгляд яких не завершено до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо посилення самостійності Спеціалізованої антикорупційної прокуратури».

Таким чином, нові правила обчислення строків досудового розслідування застосовуються до всіх кримінальних проваджень, досудове розслідування або судовий розгляд яких не завершено до 1 січня 2024 року.

Крім того, наведеним законом доповнено абзац другий частини сьомої ст. 284 КПК України. Так, до внесення відповідних змін, положення вказаного абзацу передбачали, що якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 9-1 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження. Водночас, відтепер, абзац другий частини сьомої ст. 284 КПК України доповнено п. 10, що передбачає нову умову для постановлення ухвали про закриття кримінального провадження, а саме: після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

На переконання суду, положення абзацу другого частини сьомої ст. 284 КПК України, в новій редакції, є процесуальною гарантією застосування положень ст. 219 КПК України, а відповідно і фундаментального права людини на розгляд її справи упродовж розумного строку, про що зазначалось судом вище.

Оскільки нові правила обчислення строків досудового розслідування застосовуються до всіх кримінальних проваджень, досудове розслідування або судовий розгляд яких не завершено до 1 січня 2024 року, то і зазначена в абзаці другому частини сьомої ст. 284 КПК України процесуальна гарантія недотримання строку досудового розслідування - також підлягає обов`язковому застосуванню до вказаних кримінальних проваджень.

Враховуючи зазначене, оскільки у кримінальному провадженні № 0000012 після повідомлення ОСОБА_7 про підозру і до направлення обвинувального акта стосовно ОСОБА_7 до суду сплинув строк досудового розслідування, встановлений п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України (з огляду на його продовження не уповноваженою на те особою), ОСОБА_7 не підозрюються у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, то, у відповідності до положень абз. 2 ч. 7 ст. 284 КПК України, дане кримінальне провадженняпідлягає закриттю, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Керуючись ст.ст. 3, 21, 113, 219, 283-284, 294 КПК України, п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисників обвинуваченої ОСОБА_7 - адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження № 0000012 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України- задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000012 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, - закрити на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 25825 гривень 10 копійок - віднести на рахунок держави.

Арешти, накладені на майно обвинуваченої, в межах кримінального провадження - скасувати.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її проголошення через Кіровський районний суд міста Кіровограда.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо її не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Кіровського районного

суду міста Кіровограда ОСОБА_1 .