ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/781/24
Провадження № 1-кс/362/65/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2024 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області клопотання прокурора Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000079 від 29.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в:

29.01.2024 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна в ході проведення огляду місця події 28.01.2024 року, а саме: транспортний засіб, автомобіль марки «Mitsubishi», модель «Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії та номер НОМЕР_3 , належить ОСОБА_4 та перебував у фактичному користуванні ОСОБА_5 , який направлено на зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, що розташований за адресою Київська обл., Обухівський р-н., с. Борисів, пров. Боженка, 23.

Клопотання прокурора мотивовано тим, що 28.01.2024 року, о 18 год. 00 хв., водійка автомобіля марки Mitsubishi, модель Lancer, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись по вул. Декабристів, поряд з буд. 202 в м. Васильків, Обухівського р-ну., Київської обл., в напрямку від м. Київ, в бік вул. Грушевського здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухалася по нерегульованому пішохідному переходу з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля, внаслідок чого ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді переломе двох ніг та був госпіталізований до КНП Васильківської БЛІЛ.

28.01.2024 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди вилучено автомобіль марки Mitsubishi модель Lancer реєстраційний номер НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 , який у подальшому поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська область, Фастівський район, с. Борисів, провулок Боженка, 23.

В ході досудового розслідування виникла необхідність в проведені судових інженерно-транспортних експертиз, за експертною спеціалізацією «дослідження технічного стану транспортних засобів», «транспортно-трасологічні дослідження», «дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод», для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального правопорушення.

Для дослідження експертам необхідно надавати транспортні засоби без внесення в їх конструкцію будь яких змін, та без здійснення будь яких ремонтно-відновлювальних робіт.

Відсутність вказаного транспортного засобів унеможливлює встановлення всіх обставин, які мають значення у цьому кримінальному провадженні, і як наслідок призведе до порушення вимог ст. 2 КПК України щодо повного і неупередженого розслідування кримінального правопорушення.

А тому, у досудового слідства виникла необхідність накласти арешт на транспортний засіб, автомобіль марки автомобіль марки Mitsubishi модель Lancer реєстраційний номер НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 , для того щоб запобігти можливості його приховати, пошкодити, зіпсувати, знищити, перетворити, відчужити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з викладених в ньому підстав та просив його задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлений належним чином, клопотань до суду не направляв (а.с.26).

Заслухавши прокурора, вивчивши матеріали клопотання, кримінальне провадження № 0000079 від 29.01.2024 року, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000079 від 29.01.2024 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (а.с.4).

Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 28.01.2024 року складений слідчим СВ Обухівського РУП ГУ Національної поліції в Київській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 , вилучено автомобіль марки «Mitsubishi», модель «Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії та номер НОМЕР_3 , належить ОСОБА_4 та перебував у фактичному користуванні ОСОБА_5 , який направлено на зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, що розташований за адресою: Київська обл., Обухівський р-н., с. Борисів, пров. Боженка, 23 (а.с.10-15),

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії та номер НОМЕР_3 , автомобіль марки Mitsubishi модель Lancer реєстраційний номер НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 , належить ОСОБА_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою слідчого СВ Обухівського РУП ГУ Національної поліції в Київській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 від 29.01.2024 року автомобіль марки Mitsubishi модель Lancer реєстраційний номер НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 , визнано речовими доказами (а.с.24).

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Згідно з ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п.1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п.3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно ч.3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому, слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення ч. 1 ст. 286 КК України, за фактом вчинення якого проводиться досудове розслідування та у межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, а також те, що вилучене майно, а саме автомобіль марки «Mitsubishi», модель «Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 - цілком відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а отже обґрунтовано мають правовий статус речових доказів, а також для проведення ряду експертиз потрібен автомобіль, а тому на переконання слідчого судді, є всі правові підстави для накладання арешту на тимчасово вилучене майно в ході проведеного 28.01.2024 року огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, з метою забезпечення збереження їх як речових доказів та проведення експертиз.

Підстав сумніватись в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

При цьому, слідчий суддя не знаходить у висновках прокурора при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно порушень вимог КПК України та чогось очевидно необґрунтованого та безпідставного.

На підставі наведеного та керуючись статтями 22, 98, 107, 167, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000079 від 29.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно вході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 28.01.2024 року, а саме: транспортний засіб, автомобіль марки «Mitsubishi», модель «Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії та номер НОМЕР_3 , належить ОСОБА_4 та перебував у фактичному користуванні ОСОБА_5 , який направлено на зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, що розташований за адресою Київська обл., Обухівський р-н., с. Борисів, пров. Боженка, 23, із забороною користування та розпорядження даним майном, з метою отримання доказів щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково за ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, їх захисника, іншого власника або володільця майна, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Повний текст ухвали оголошено 05.02.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_8