У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2024 р. Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Калуга, рф, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, інваліда ІІ групи, судимого:

- вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області 10.08.2022 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн.,

- вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області 06.10.2022 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

Встановив:

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 . Зазначила, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, які він вчинив в період іспитового строку, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, та враховуючи суворість покарання може переховуватись від суду. Крім цього, ОСОБА_4 може самостійно чи через інших осіб намагатися незаконно вплинути на потерпілу, експерта, спеціаліста, свідків, на що його може спонукати тяжкість злочину та загроза застосування покарання. Також наявний ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, про що свідчить те, що обвинувачений, будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став та продовжив вчиняти кримінальні правопорушення в період іспитового строку.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти клопотання прокурора. Вказав, що не збирається переховуватись та впливати на свідків. Крім цього, має багато захворювань, які наразі загострилися, та онкохвору матір. Прохав обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник, адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні заперечила проти клопотання прокурора. Прохала врахувати при обранні запобіжного заходу, що обвинувачений є інвалідом ІІ групи. Зазначила, що під час слідства ОСОБА_4 не впливав на свідків, з`являвся на виклики слідчого, а тому ризики, заявлені прокурором, є лише припущенням. Прохала обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або визначити розмір застави.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, доходить наступного висновку.

Згідно п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 22.12.2023 року обвинуваченому ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 19 лютого 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Суд вважає, що відносно обвинуваченого слід продовжити строк тримання під вартою, оскільки він обвинувачується у вчиненні злочинів, які є умисними та тяжкими. Вказані кримінальні правопорушення були вчинені ним в період іспитового строку.

Наявні достатні підстави вважати, що продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені та враховані при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На даний час будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Наведені прокурором ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, а тому клопотання прокурора з цього приводу підлягають задоволенню.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії» автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого необхідно продовжити строком на шістдесят днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 потрібно визначити заставу в межах розмірів, передбачених п.2 ч.5 ст.182 КПК України 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 840 гривень. В разі внесення застави суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196, 197, 205, 315, 372 КПК України,

Постановив:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 14 квітня 2024 року.

Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України визначити запобіжний захід у вигляді застави в розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних громадян, що становить 90840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) грн.

Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок: UA 0015950, В ДКСУ м. Київ, МФО 820172, Отримувач: ТУ ДСА України в Полтавській області, ЗКПО 26304855.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися за межі населеного пункту в якому він проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками по справі.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 14 квітня 2024 року.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено 19 лютого 2024 року.

Суддя