Справа № 128/4647/23
ВИРОК

Іменем України

15 листопада 2023 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження № 0000157, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.09.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жабелівка, Вінницького району Вінницької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянинаУкраїни,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

УСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_3 в порушення ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 3 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», ст. 6, 12, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», наприкінці осені 2021 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи біля с. Степанівка Вінницького району Вінницької області, знайшов дозріле насіння рослин коноплі.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, в перших числах квітня місяця 2023 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, солдат ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та метою, але без мети збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, здійснив посів рослин коноплі по місцю свого проживання, а саме на території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та виростив одну рослину коноплі, чим здійснив незаконне придбання.

Надалі наприкінці серпня місяця 2023 року солдат ОСОБА_3 зірвав вищевказану рослину коноплі, висушивши листя рослини, подрібнив їх та незаконно зберігав в господарській будівлі на території власного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , рослини роду Коноплі (Cannabis) масою 35, 59 г.

Надалі 04.09.2023 приблизно о 16:10 год солдат ОСОБА_3 добровільно видав правоохоронним органам особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких обмежено рослини роду Коноплі (Cannabis) масою 35, 59 г, що зберігались в господарській будівлі на території власного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурором надано суду обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, в якому викладено клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, разом із матеріалами кримінального провадження та, в тому числі, заявою обвинуваченого і його захисника про розгляд обвинувального акта в спрощеному провадженні.

В заяві щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеній в присутності захисника, адвоката ОСОБА_4 , ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. Згідно даної заяви, ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 382 КПК України, суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. Вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорював встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Враховуючи викладене, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 382 КПК України, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути в порядку, визначеному ч. 2 ст. 381 КПК України.

При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Судом встановлено, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує наступне.

ОСОБА_3 був засуджений 22.05.2019 вироком Залізничного районного суду м. Львова за ч. 3 ст. 405, ч. 2 ст. 406, ч. 1 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та з покладенням на нього відповідних обов`язків (а.к.п. 96 - 97). Згідно копії відповіді начальника Вінницького районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області від 23.10.2023, ОСОБА_3 , який засуджений вироком Залізничного районного суду м. Львова від 22.05.2019, перебуває на обліку Вінницького районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області (а.к.п. 79). В матеріалах кримінального провадження відомості про звернення уповноваженого представника органу з питань пробації до суду після закінчення іспитового строку, встановленого судом, із поданням про звільнення засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання відсутні, інформації про звернення до суду з клопотанням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням засудженої особи ОСОБА_3 для відбування призначеного судом покарання на підставі ч. 2 ст. 78 КК України також немає. Водночас, з клопотанням про звільнення ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку звернувся його захисник, адвокат ОСОБА_5 , проте ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 13.01.2023 судове провадження за вказаним клопотанням було зупинено до моменту звільнення засудженого ОСОБА_3 з військової служби (а.к.п. 93).

Згідно п. 11 Постанови Пленуму ВС України "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24.10.2003 № 7, у випадках вчинення особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, нового злочину після закінчення іспитового строку суди повинні долучати до справи копію судового рішення про звільнення засудженого від призначеного покарання або про направлення його для відбування останнього. Якщо таке рішення не ухвалювалося, суд при розгляді справи про новий злочин не вправі призначати покарання за сукупністю вироків.

Також згідно вимоги ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області від 05.09.2023, ОСОБА_3 обвинувачується за ч. 2 ст. 345 КК України, рішення по справі немає, судове провадження зупинено (а.к.п. 69, 94).

Згідно позиції Конституційного Суду України, сам факт порушення кримінальної справи щодо конкретної особи, затримання, взяття під варту, пред`явлення їй обвинувачення не можна визнати як кримінальну відповідальність, оскільки особа не несе кримінальної відповідальності, доки її не буде визнано судом винною у вчиненні злочину і вирок суду не набере законної сили (Рішення від 27 жовтня 1999 року у справі № 1-15/99).

Крім того, ЄСПЛ у своєму рішенні від 22 квітня 2010 року у справі «Фатуллаєв проти Азербайджану» зазначив, що презумпція невинуватості, втілена в п. 2 ст. 6 Конвенції, є одним із елементів справедливого кримінального судочинства. ЄСПЛ послідовно дотримується підходу, відповідно до якого принцип презумпції невинуватості порушується, якщо судове рішення або твердження офіційної особи щодо особи, яка обвинувачується в скоєнні злочину, схиляє до думки про те, що вона винна до того, як її винуватість була встановлена в законному порядку. Аналогічні порушення було констатовано у справах «Шагін проти України», «Грабчук проти України» та інших.

Таким чином, враховуючи, що злочин за даним кримінальним провадженням вчинено ОСОБА_3 в перших числах квітня 2023 року, та з огляду на відсутність вироку суду про вчинення ОСОБА_3 іншого кримінального правопорушення, за яким він звинувачується в іншому кримінальному провадженні, відсутність ухвали суду про звільнення ОСОБА_3 від призначеного йому покарання після закінчення іспитового строку за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 22.05.2019, за обставин фактичного спливу іспитового строку на момент вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення за даним кримінальним провадженням, не є підставою для застосування ст. 71 КК України, а саме призначення покарання за сукупністю вироків, а також відсутні підстави для застосування ч. 4 ст. 70 КК України, а саме призначення покарання за сукупністю злочинів.

Також при призначенні виду та розміру покарання суд враховує, що ОСОБА_3 є військовослужбовцем, за місцем служби характеризується негативно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, скарг за місцем проживання до сільської ради на нього не надходило, в силу ст. 89 КК України, за відсутності вироку суду про вчинення протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення, вважається таким, що не має судимості.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд встановив щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку, що також було встановлено під час досудового розслідування.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено, оскільки з урахуванням вищевикладеного підстав для застосування судом ст. 34 КК України на даний час не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, зважаючи на тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та встановлені обставини, суд вважає, що ОСОБА_3 не представляє підвищену суспільну небезпеку та його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим суд вважає достатнім для виправлення та перевиховання ОСОБА_3 призначити йому міру покарання у виді штрафу в межах санкції статті обвинувачення.

Суд вважає, що саме таке покарання обвинуваченому ОСОБА_3 буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувались, підстав для його обрання суд не вбачає.

Враховуючи постанову про визнання речовими доказами від 04.09.2023 (а.к.п. 12), а також ухвалу слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області від 07.09.2023 про накладення арешту на вилучене майно (а.к.п. 21), постанови про визнання речовими доказами від 20.09.2023, 25.09.2023 (а.к.п. 36, 46, 55), а також квитанції про їх зберігання № 105, № 106, № 108 (а.к.п. 37, 47, 56), на підставі ч. 4 ст. 174, ст. 100 КПК України, слід скасувати арешт речових доказів, а саме: на два паперових згортка із речовиною рослинного походження, що було поміщено до спеціального пакету НПУ WAR 1243956; верхню частину полімерної пляшки із нашаруванням та фольгою, шо було поміщено до спеціального пакету НПУ WAR 1796485; частини рослини, що було поміщено до спеціального пакету НПУ WAR 1243955, які після проведення експертиз були передані до кімнати зберігання речових доказів ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області за адресою: вул. Гімназійна, 32, м. Немирів, Вінницький район Вінницька область, а саме: суміш речовини, що було поміщено до спеціального пакету Україна МВС Експертна служба № 5773750; речовини рослинного походження, що було поміщено до спеціального пакету України МВС Експертна служба № 5465206; фрагмент пляшки з фрагментом фольги, що було поміщено до спеціального пакету Україна МВС Експертна служба № 5773734, та знищити.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають до стягнення процесуальні витрати на користь держави за проведення експертиз, відповідно до висновків експертів № СЕ-19/102-23/15731-НЗПРАП від 12.09.2023 (а.к.п. 29), № СЕ-19/102-23/15732-НЗПРАП від 13.09.2023 (а.к.п. 39), № СЕ-19/102-23/15730-НЗПРАП від 22.09.2023 (а.к.п. 49), що в загальній сумі становить 6 692 грн.

Керуючись ст.ст. 100, 368-371, 373-374, 376, 381, 382, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 2 000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Штраф має бути сплачений у місячний строк після набрання вироком законної сили, про що необхідно повідомити Вінницький районний суд Вінницької області шляхом представлення документа про сплату штрафу.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 6 692 грн.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області від 07.09.2023, а саме: на два паперових згортка із речовиною рослинного походження, що були поміщені до спеціального пакету НПУ WAR 1243956; верхню частину полімерної пляшки із нашаруванням та фольгою, шо були поміщені до спеціального пакету НПУ WAR 1796485; частини рослини, що були поміщені до спеціального пакету НПУ WAR 1243955.

Речові докази, а саме: суміш речовин, що було поміщено до спеціального пакету Україна МВС Експертна служба № 5773750; речовини рослинного походження, що було поміщено до спеціального пакету України МВС Експертна служба № 5465206; фрагмент пляшки з фрагментом фольги, що було поміщено до спеціального пакету Україна МВС Експертна служба № 5773734, які було передано до кімнати зберігання речових доказів ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області за адресою: вул. Гімназійна, 32, м. Немирів, Вінницький район Вінницька область, знищити.

Вирок суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: