Справа № 632/1099/23
провадження № 1-кп/632/36/24

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0000082 від 13 березня 2023 року щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Первомайський Харківської області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, неодруженого, не працюючого, неповнолітніх дітей та батьків похилого віку на утриманні немає, інвалідності немає, раніше судимий

26 березня 2013 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 186, ст. 198 до 4 років позбавлення волі; 23 липня 2013 року ухвалою апеляційного суду Харківської області, вирок від 26 березня 2013 року змінено та призначено аналогічне покарання із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України; 13 червня 2014 року ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова на підставі статті 2 Закону України «Про амністію у 2014 році» від відбування покарання за вищезазначеним вироком та ухвалою апеляційного суду звільнено;

24 липня 2019 року Приморським районним судом м. Одеса за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

20 грудня 2019 року Новосанжарським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів (попередній вирок) остаточно призначено покарання 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі із 28 червня 2016 року по день набрання цим вироком законної сили. 21 січня 2020 року звільнений за відбуттям покарання. Вирок виконано (основне та додаткове покарання).

зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якому висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.

Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив викрадення офіційного документу з корисливих мотивів, а також, будучи раніше судимим за злочини проти власності, діючи в умовах воєнного стану в Україні, який введено в дію відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, строк дії якого продовжено, зокрема Указом Президента України №58/2023 від 06 лютого 2023 року з 19 лютого 2023 року на 90 діб, вчинив таємне викрадення чужого майна за таких обставин.

Так, 11 березня 2023 року близько 22 год. 00 хв. (точний час встановити не вдалося), обвинувачений ОСОБА_5 разом із своїм знайомим ОСОБА_6 перебував в гостях у свого товариша ОСОБА_7 у квартирі АДРЕСА_2 , де разом вживали спиртні напої. Близько 22 год. 30 хв. (точний час встановити не вдалося), обвинувачений ОСОБА_5 разом із своїм знайомим ОСОБА_6 покинули вищезазначену квартиру. При виході з під`їзду будинку АДРЕСА_3 , обвинувачений ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 , що він повернеться до квартири, в якій мешкає ОСОБА_7 , щоб перевірити чи зачинив останній вхідні двері. У подальшому, у зазначений період часу, в умовах воєнного стану, обвинувачений ОСОБА_5 , повернувшись до квартири АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно з єдиним кримінально протиправним наміром, спрямованим на таємне викрадання чужого майна, з корисних мотивів, перебуваючи у одній із кімнат, де відпочивав ОСОБА_7 , підійшов до дивану, розташованому у вказаній кімнаті, звідки, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно викрав мобільний телефон марки «S-TELL» моделі «M555i», вартістю 766 грн. та мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 8T», який не становить матеріальної цінності, що належали потерпілому ОСОБА_7 . У подальшому, у зазначений період часу, обвинувачений ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи без відриву у часі, керуючись єдиним злочинним наміром, спрямованим на таємне викрадання чужого майна, зайшов до іншої кімнати вищезазначеної квартири, звідки з підлоги, таємно викрав електричну ударну дриль марки «Topex» моделі «68013», вартістю 513 грн. та машинку для стрижки марки «Adler» моделі «AD 2827», вартістю 461 грн., що належали потерпілому ОСОБА_7 .

Після чого, обвинувачений ОСОБА_5 , забравши усі викрадені речі з вищезазначеної квартири, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду загальною сумою 1740 грн.

Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Також, 11 березня 2023 року, близько 22 год. 30 хв. (точний час встановити не вдалося), обвинувачений ОСОБА_5 ,перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у квартирі АДРЕСА_2 , у кімнаті, де на дивані відпочивав ОСОБА_7 , побачив банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яка належала останньому.У подальшому, у зазначений період часу,обвинувачений ОСОБА_5 , діючи умисно,усвідомлюючи те, що банківська картка АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 є офіційним документом, з корисних мотивів, викрав банківську карткуАТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яка належала ОСОБА_7 , розпорядившись викраденим на свій розсуд.

Своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення проступок, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України - викрадення офіційного документу, з корисливих мотивів.

Крім того, 12 березня 2023 близько 02:40 (точний час не встановлено), обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи у будинку АДРЕСА_4 , за допомогою раніше викраденого мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi 8T», що належав потерпілому ОСОБА_7 , перевірив баланс викраденої банківської картки АТ «Ощадбанк»№ НОМЕР_1 , що належала потерпілому ОСОБА_7 , виявивши на балансі вищезазначеної банківської картки грошові кошти.

У цей час у обвинуваченого ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення грошових коштів, які знаходились на банківському рахунку, пов`язаному із викраденою банківською карткою АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , що належала ОСОБА_7 ..

Діючи умисно з єдиним кримінально протиправним наміром, спрямованим на таємне викрадання чужого майна (грошових коштів), обвинувачений ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що на картковому рахунку, пов`язаному із банківської карткою AT «Ощадбанк» № НОМЕР_1 знаходяться грошові кошти, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, цього дня у проміжок часу з 02:44 по 05:00 годину, використовуючи раніше викрадені у ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 8Т» та банківську картку AT «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , на який зазначений CVV-код, без відома та дозволу ОСОБА_7 , в умовах воєнного стану, повторно, із корисних мотивів, пересвідчившись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, здійснив таємне викрадення грошових коштів, шляхом введення даних вищевказаної банківської картки на сайті «Portmone.com.ua» та проведення неодноразових операцій розрахунків (електроні перекази грошових коштів) за допомогою сервісу оплати рахунків «Portmone» з карткового рахунку, пов`язаного з банківською карткою AT «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 загальною сумою 65180 грн.

Також, цього ж дня об 03 год. 56 хв., обвинувачений ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи без відриву у часі, керуючись єдиним злочинним наміром, спрямованим на таємне викрадання чужого майна (грошових коштів), здійснив таємне викрадення грошових коштів, шляхом проведення операцій розрахунків (електроні перекази грошових коштів) з карткового рахунку, пов`язаного з банківською карткою AT «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 через мобільний банкинг «UKR KYIV MOBILE BANKING» на суму 5000 грн. та через онлайн казино «Slotoking.ua» на суму 1000 грн.

У результаті протиправного діяння обвинувачений ОСОБА_5 викрав та розпорядився на власний розсуд майном потерпілого ОСОБА_7 (грошовими коштами) загальною сумою 71180 грн.

Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

ІІ. Позиція обвинуваченого ОСОБА_5 щодо пред`явленого обвинувачення та висновки суду (щодо дослідження доказів).

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, зазначивши, що вчинив кримінальні правопорушення за вищевикладених обставин. Зокрема пояснив, що потерпілий є його товаришем. 11 березня 2023 року близько 22 год. він разом із своїм знайомим ОСОБА_6 перебував у гостях у ОСОБА_7 у квартирі АДРЕСА_2 , де разом вживали спиртні напої. Близько 22-30 год. він разом із ОСОБА_6 покинули вищезазначену квартиру. При виході з під`їзду будинку він ( ОСОБА_5 ) повідомив ОСОБА_6 , що повернеться до квартири, в якій мешкає ОСОБА_7 , щоб перевірити чи зачинив останній вхідні двері. Повернувшись до квартири, він ( ОСОБА_5 ) побачив, що ОСОБА_7 відпочиває в одній із кімнат на диване, а поруч з ним лежать два мобільних телефона марки «S-TELL» моделі «M555i» та марки «Xiaomi» моделі «Redmi 8T», які він вирішив викрасти. Потім зайшов до іншої кімнати, де побачив на підлозі електричну ударну дриль марки «Topex» моделі «68013» та машинку для стрижки марки «Adler» моделі «AD 2827», які також вирішив викрасти. Крім того, цього ж дня він викрав банківську картку, яка лежала на диване поруч із ОСОБА_7 . Викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Після чого, він поїхав до будинку АДРЕСА_4 до свого товариша. 12 березня 2023 року, близько 02 год. 40 хв., він ( ОСОБА_5 ), будучи напідпитку, за допомогою телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi 8T», який викрав у ОСОБА_7 та викраденої банківської картки, отримав доступ до грошових коштів, які знаходились на банківському рахунку. Зокрема, у проміжок часу із 02:44 по 05:00 годину, здійснив ряд розрахунків (скільки не пам`ятає) на сайті «Portmone.com.ua» на загальну суму 65180 грн., і одночасно близько 04-00 ранку розрахунок на суму 5000 грн. через «UKR KYIV MOBILE BANKING» та через онлайн казино «Slotoking,ua» - 1000 грн. Розумів, що крадіжки вчиняв під час воєнного стану. Також розумів, що банківська картка є офіційним документом. З вартістю викраденого майна, зазначеною у обвинувальному акті, згоден. Викрадене майно повернуто частково, зокрема потерпілому повернуто електричну ударну дриль марки «Topex» моделі «68013», машинку для стрижки марки «Adler» моделі «AD 2827» та грошові кошти у сумі 13500 грн. У вчиненому щиро кається, піддав критичній оцінці свої дії, зокрема, на стадії досудового розслідування активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень. З розміром процесуальних витрат у сумі 1887 грн. 80 коп. згоден.

Відповідно до вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із учасниками кримінального провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілого ОСОБА_7 .

У межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за згодою учасників судового провадження, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

З огляду на те, що кримінальне провадження розглянуто судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, інші докази, здобуті в ході досудового розслідування, під час судового розгляду не досліджувались.

ІІІ. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений та висновки суду.

Визнавши покази обвинуваченого ОСОБА_5 належними та допустимими доказами у кримінальному провадженні, приймаючи до уваги, що останній не піддає сумніву фактичні обставини справи, правильність розуміння обвинуваченими змісту цих обставин, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у пред`явленому йому обвинуваченні доведеною повністю та доходить до переконання про правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 по епізодам, що мали місце 11 березня ( перший епізод за вироком) та 12 березня 2023 року (третій епізод за вироком (викрадення грошових коштів) - за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану; по епізоду, що мав місце 11 березня 2023 року (викрадення банківської картки) - за ч. 1 ст. 357 КК України, тобто викрадення офіційного документу, з корисливих мотивів. При цьому, суд приймає до уваги, що відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 14 лютого 2019 року, сукупність норм ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» вказує, що документом визнається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а засобами доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом) є засоби певної форми на паперовому, електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей з відповідного рахунку. Одним з видів доступу до банківських рахунків є спеціальні платіжні засоби (платіжні картки тощо). Отже платіжна банківська є офіційним документом і відповідно предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

ІV. Мотиви суду при призначенні покарання

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Виходячи з вказаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Вивченням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він не одружений, не працюючий, має професійно-технічну освіту, неповнолітніх дітей та батьків похилого віку на утриманні не має, має бабусю похилого віку, яка має захворювання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, тяжких захворювань чи інвалідності немає, раніше неодноразово судимий, зокрема за кримінальні правопорушення проти власності, судимості не зняти та не погашені, має зареєстроване місце проживання, за яким скарг на нього не надходило.

Згідно із ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття, яке виражається у визнанні винуватості в обсязі обвинувачення, ставленні обвинуваченого до скоєного, осуду своїх дій.

Згідно із ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є вчинення кримінальних правопорушень особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно із висновком досудової доповіді органу пробації та витягу з оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, ризик скоєння повторного кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_5 є високим, ризик небезпеки для суспільства є високим. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_5 та його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу імовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення волі або обмеження волі може становить високу небезпеку для суспільства. Застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Отже, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , поряд з наведеними даними про особу обвинуваченого, суд враховує те, що обвинувачений вчинив ряд кримінальних правопорушень - два тяжких злочинів та один кримінальний проступок, раніше неодноразово судимий, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття, наявністю обставин, що обтяжують покарання - вчинення кримінальних правопорушень особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, сукупність всіх обставин, що характеризують вчинені обвинуваченим кримінально - протиправні діяння, зокрема, відсутність постійного джерела доходів, наслідки, які настали, дані досудової доповіді з інформацією про соціально-психологічну характеристику ОСОБА_5 , відповідно до якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим оцінюється як високий, а ризик його небезпеки для суспільства як високий. Виправлення обвинуваченого без позбавлення волі може становити високу небезпеку для суспільства.

При цьому, суд при призначенні покарання також враховує молодий вік обвинуваченого ОСОБА_5 , а також те, що він визнав свою провину, повідомив суд, що бажає стати на шлях виправлення і більш не вчиняти протиправних дій.

Суд вважає, що ці обставини знижують ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальних правопорушень.

Отже, суд доходить висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, а також, що справедливим покаранням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 , попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, є покарання у виді позбавлення волі в межах визначених законом санкцій, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та у виді обмеження волі за ч. 1 ст. 357 КК України, яке йому належить відбувати реально.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд також не знаходить, у зв`язку з тим, що судом встановлена лише одна обставина, що пом`якшують покарання обвинуваченого. Підстав для визнання будь-яких інших обставин такими, що пом`якшують покарання та істотно знижують суспільну небезпеку обвинуваченого та вчинених ним кримінальних правопорушень, окрім тієї, що наведена вище, суд не вбачає.

Також, при призначенні покарання, суд приймає до уваги, що відповідно до рекомендацій, наданих у абзацу 2 пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, за окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Крім того, відповідно до вимог статті 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. При складанні покарань остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання.

Отже, суд вважає необхідним визначати обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України, бо ще не втрачена можливість виправлення обвинуваченого у більш короткий строк його ізоляції від суспільства з огляду на його молодий вік та усвідомлення ним своєї протиправної поведінки.

При цьому, встановлені судом обставини, зокрема, молодий вік обвинуваченого та наявність обставини, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 - щире каяття, не можуть свідчити про наявність підстав застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України, оскільки призначення покарання зі звільненням від його відбування та встановленням іспитового строку не буде відповідати принципам законності та справедливості покарання.

V. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Питання про речові докази підлягає вирішенню у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерту, в сумі 1887 грн. 80 коп., відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути на користь держави з ОСОБА_5 .

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_9 слід рахувати з моменту його фактичного затримання - з 18 червня 2023 року (протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 18 червня 2023 року), зарахувавши строк попереднього ув`язнення з 18 червня 2023 року в строк покарання.

Суд також вважає необхідним продовжити до набрання вироком законної сили дію обраного на підставі ухвали суду від 19 червня 2023 року (останній раз продовжено ухвалою суду від 10 січня 2024 року) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки з моменту взяття обвинуваченого під варту та до моменту вирішення вказаного питання не змінилася обстановка, яка б давала суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід, враховуючи, що обвинуваченому обране покарання у вигляді позбавлення волі. Також, враховуючи, що ухвалою суду від 10 січня 2024 року обвинуваченому було визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60560 грн., суд вважає необхідним дію альтернативного запобіжного заходу залишити без змін до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 366-368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень , передбаченихч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 4 (чотири) місяця;

-за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 05 (п`ять) років 4 (чотири) місяця.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання - з 18 червня 2023 року, зарахувавши строк попереднього ув`язнення з 18 червня 2023 року в строк покарання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 , у вигляді тримання під вартою, а також альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн., продовжені ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 10 січня 2024 року, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта загальною сумою 1887 (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім) грн. 80 (вісімдесят) коп.

Речові докази по кримінальному провадженню:

- електричну ударну дриль марки «Topex» моделі «68013», машинку для стрижки марки «Adler» моделі «AD 2827», та грошові кошти у сумі 13500 грн. залишити потерпілому ОСОБА_7 , як законному власнику;

- мобільний телефон марки «Samsung» IMEI-1: НОМЕР_2 , IMEI-2: НОМЕР_3 залишити свідку ОСОБА_6 , як законному власнику;

- DVD диск з відеозаписом - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Первомайський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1