Провадження № 1-кс/947/987/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001097 від 07.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 361 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

І. КОРОТКИЙ ВИКЛАД ФАКТИЧНИХ ОБСТАВИН ДАНОГО КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Згідно поданого стороною обвинувачення клопотання вбачається, що наразі слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001097 від 07.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 361 КК України, за фактом несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж, якщо вони призвели до порушення встановленого порядку її маршрутизації.

Органом досудового розслідування було встановлено, що 07.08.2023 до СУ ГУНП в Одеській області надійшли матеріали УПК в Одеській області про те, що група осіб порушують встановлений порядок маршрутизації телекомунікаційних мереж, здійснюють налаштування Інтернет трафіку на програмні додатки, що дозволяють здійснювати перегляд заборонених на території України телеканалів країн агресора.

В рамках зазначеного кримінального провадження, на адресу УПК в Одеській області ДК НПУ скеровано доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України, а саме встановлення осіб причетних до вказаного кримінального правопорушення. На виконання доручення надійшли матеріали про те, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_4 фактично здійснює свою фізичну підприємницьку діяльність в торгівельному павільйоні № НОМЕР_1 п, який розташований на території радіоринку «Летючий Голландець» по вул. Одарія, 3 в м. Одесі, разом зі своїм сином ОСОБА_5 .

Так, в період часу з 11.05 год. до 12.43 год. 16.01.2024, проведено санкціонований обшук за фактичним місцем здійснення фізичної підприємницької діяльності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме в торгівельному павільйоні № НОМЕР_1 п, який розташований на території радіоринку «Летючий Голландець» по вул. Одарія, 3 у м. Одесі, де в ході обшуку виявлено та вилучено предмети, які зазначені в ухвалі: 10 пакунків, які містять маршрутизатори (тв-тюнери) з логотипом «SOULLINK», у кожному пакуванні міститься маршрутизатор (тв-тюнер), блок живлення, пульт дистанційного управління, кабель підключення; 13 пакунків, які містять маршрутизатори (тв-тюнери) з логотипом «Х96», у кожному пакуванні міститься маршрутизатор (тв-тюнер), блок живлення, пульт дистанційного управління, кабель підключення; флеш-носій у пластиковому корпусі синьо-чорного кольору із зазначенням марки «Kingston» ємкість вказана на корпусі 64 Гб; мобільний телефон марки «Samsung» модель «Galaxy Note 8», ІМЕІ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , сім-картка № НОМЕР_4 , ноутбук марки «ACER», ідентифікаційні позначки: Aspire 8735 series, MODEL MS2283, s/n НОМЕР_5 , з зарядним пристроєм.

16.01.2024 року на підставі слідчого вищевказане майно визнано речовими доказами в рамках означеного кримінального провадження.

ІІ. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОДАНОГО КЛОПОТАННЯ:

В обґрунтування поданого клопотання сторона обвинувачення зазначає, що вилучені предмети, є речовими доказами по кримінальному провадженню, а саме: тюнери перепрошиті (порушено порядок маршрутизації) та налаштовані на додаток з показу заборонених в Україні телеканалів країни агресора, тобто при підключені даної приставки транслюється телебачення країни агресора (даний факт зафіксовано під час проведення обшуку на відеокамеру). В вилученому мобільному телефоні міститься інформація про замовлення клієнтами перепрошитих тюнерів, містяться програми, додатки для перепрошиття тюнерів з метою порушення порядку маршрутизації телекомунікаційних мереж спрямованого на показ заборонених телеканалів в України та є підтвердженням незаконної діяльності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . На флеш накопичувачах та в ноутбуках містяться програми за допомогою яких перепрошивають тюнери ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , після чого транслюються заборонені телеканали країни агресора. Дані предмети ОСОБА_4 та ОСОБА_5 можуть знищити, видалити інформацію з метою укриття своєї причетності до кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного у своїй сукупності, сторона обвинувачення просить дане клопотання задовольнити та накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ:

Прокурор у судове засідання не з`явився, проте до суду скерував заяву про розгляд клопотання за його відсутності, а клопотання про арешт майна просив задовольнити.

Власник майна будучи належним чином повідомленим про час та дату розгляду клпоотання, у судове засідання не з`явився. Про причини неявки слідчого суддю не повідомив.

IV. ВИСНОВКИ СЛІДЧОГО СУДДІ:

Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступних висновків, а також звертає увагу на наступні правові підстави для прийнятого рішення.

(1). Нормативно-правова основа при вирішенні даного клопотання:

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ст. 98 КПК України).

(2). Правова підстава та мета арешту майна:

Слідчий суддя враховує, що досудове розслідування в рамках такого кримінального провадження здійснюється за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 361 КК України.

Досудове розслідування кримінального провадження наразі триває, встановлюються усі фактичні обставини, які можуть мати значення для доведення предмету доказування у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя враховує доводи прокурора, та зазначає, що вилучені за фактичним місцем здійснення фізичної підприємницької діяльності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме в торгівельному павільйоні АДРЕСА_1 технічні пристрої ймовірно можуть містити інформацію, яка може бути використана на підтвердження факту та обставин можливого вчинення кримінально-караних дій.

У зв`язку з чим, таке майно відповідає категорії речових доказів, що власне підтверджується долученою до клопотання постановою про визнання речових доказів від 16.01.2024 року, а отже, вилучене майно потребує збереження, в цілях його подальшого дослідження та у тому числі проведення відповідних експертних досліджень.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя зазначає, що підставою для арешту майна є відповідність вилученого майна до категорії речових доказів (абзац 1 ч. 1 ст. 170 КПК України), при цьому метою арешту майна є необхідність забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170КПК України).

(3). Завдання, необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України:

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно відповідає критеріям речових доказів, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України.

Відтак, оскільки майно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту на вилучене майно, з встановленням заборони розпорядження та користування такого майна, з огляду на встановлені вище ризики.

(4). Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження:

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

Додатково, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001097 від 07.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 361 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування та розпорядження на майно, яке було вилучено в ході санкціонованого обшуку за адресою: торгівельний павільйон АДРЕСА_1 , а саме на: 10 пакунків, які містять маршрутизатори (тв-тюнери) з логотипом «SOULLINK», у кожному пакуванні міститься маршрутизатор (тв-тюнер), блок живлення, пульт дистанційного управління, кабель підключення; 13 пакунків, які містять маршрутизатори (тв-тюнери) з логотипом «Х96», у кожному пакуванні міститься маршрутизатор (тв-тюнер), блок живлення, пульт дистанційного управління, кабель підключення; флеш-носій у пластиковому корпусі синьо-чорного кольору із зазначенням марки «Kingston» ємкість вказана на корпусі 64 Гб; мобільний телефон марки «Samsung» модель «Galaxy Note 8», ІМЕІ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , сім-картка № НОМЕР_4 , ноутбук марки «ACER», ідентифікаційні позначки: Aspire 8735 series, MODEL MS2283, s/n НОМЕР_5 , з зарядним пристроєм, які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Виконання ухвали покласти на прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1