Справа № 134/2017/23
Провадження №11-кп/801/161/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

зі секретарем ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Берізки Чечельницького району Вінницької області, до засудження проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

на ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 20.11.2023 про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

за участі сторін провадження:

прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_6

засудженого: ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 20.11.2023 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовлено.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, просила звільнити ОСОБА_7 засудженого вироком Балтського районного суду Одеської області від 20.05.2013 року за ч.1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення на строк 13 років умовно-достроково.

Вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 мотивовано тим, що засуджений ОСОБА_7 позитивно характеризується за місцем відбування покарання, працевлаштований згідно строкового трудового договору № 128-22 від 29.06.2022 року, підтримує міцні соціальні зв`язки з рідними, вину у скоєному злочині визнає, розкаюється в скоєному діянні, за станом здоров`я потребує подальшого лікування, оскільки переніс інфаркт міокарда, а в умовах обмеження волі стан його здоров`я може погіршуватися, має дев"ять заохочень у виді подяки, заходи стягнення не застосовувалися, станом на 20.11.2023 року відбув строку покарання.

За таких обставин, до засудженого ОСОБА_7 може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання згідно ст. 81 КК України.

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, зазначив, що ухвала Крижопільського районного суду Вінницької області від 20.11.2023 року є законною та обгрунтованою, захисника ОСОБА_6 , яка просила апеляційну скаргу задоволити, засудженого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу захисника, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається з матеріалів провадження, вироком Балтського районного суду Одеської області ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 13 (тринадцять) років.

Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 20 січня 2016 року зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 31 січня 2013 року по 20 серпня 2013 року, виходячи із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно ухвали Арбузинського районного суду Миколаївської області від 09 червня 2021 року засудженому ОСОБА_7 замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке - обмеження волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць 2 (два) дні.

Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 22 вересня 2021 року зараховано засудженому ОСОБА_7 у строк покарання час слідування під вартою до ДУ «Крижопільський виправний центр (№ 113)» з 17.06.2021 року по 13.09.2021 року за правилами п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, виходячи із співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Початок відбування строку - 31.01.2013 ; кінець строку - 14.04.2025.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п.2 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до вказівок Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди, розглядаючи питання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, мають ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення.

Саме досягнення такої цілі покарання, як виправлення засудженого обгрунтовує можливість його дострокового звільнення від відбування покарання, хоча і під певною умовою.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 ретельно перевірив формально-юридичні та оціночні підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Згідно характеристики начальника відділу соціально-виховної та психологічної роботи капітана внутрішньої служби ОСОБА_9 ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)» від 17.11.2023 року, за час відбування покарання у виді обмеження волі засуджений ОСОБА_7 характеризується позитивно, дотримується вимог, які визначають порядок і умови відбування покарання, до дисциплінарної відповідальності не притягувався та дев"ять разів був заохочений, до виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, проявляє соціально-корисну ініціативу, приймає участь в суспільному житті відділення. Виконує законні вимоги персоналу установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, на критику реагує пасивно, товариські відносини підтримує із засудженими різної спрямованості. Проявляє готовність до самокерованої соціально-правомірної поведінки. За час відбування покарання порушень вимог пожежної безпеки не допускає. Відвідує заходи виховного характеру, робить для себе позитивні висновки. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення» та «Духовне відродження». Підтримує стосунки з рідними шляхом телефонних розмов. Вину в скоєному злочині визнає, розкаюється в скоєному діянні. На профілактичному обліку установи не перебуває. Заборгованості за виконавчими листами не має.

Під дію ст. 81 КК України засуджений ОСОБА_7 підпадав по відбуттю 3/4 частини строку призначеного судом покарання, а саме з 15.01.2022 року.

Згідно оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення у засудженого ОСОБА_7 встановлено середній рівень ризику.

На думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції з урахуванням вищевикладеного перевірив належним чином сукупність обставин, які мають значення для прийняття правильного рішення та дійшов висновку, що підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 відсутні.

Підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання поділяються на формально-юридичні та оціночні.

Формально-юридичні підстави передбачені ч.3 ст.81 КК України пов`язуються з фактичним відбуттям особою певної частини строку призначеного їй покарання.

Оціночні підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання передбачені ч.2 ст. 81 КК України виражаються тим, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Саме досягнення такої цілі покарання як виправлення засудженого обгрунтовує можливість його дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Крім того, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом суду, а не обов`язком.

Відповідно ч.2 ст.81 КК України враховується сумлінна поведінка і ставлення до праці під час всього строку відбування покарання, оцінюються всі факти, які можуть свідчити про виправлення засудженого.

Суд апеляційної інстанції вважає, що дані про поведінку засудженого за весь час відбування покарання та його особу свідчать, що процес виправлення на час звернення з клопотанням не досяг тієї стадії, на якій можливо застосувати до засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокове звільнення відповідно до вимог ст. 81 КК України.

Процес виправлення і перевиховання має бути стабільним та послідовним.

Дійсно у засудженого ОСОБА_7 наявні заохочення у період з 07.07.2014 року по 27.10.2023 року.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що заохочення за 07.07.2014 року, 23.02.2016 року, 29.06.2016 року, 13.01.2020 року, 15.01.2021 року враховані при винесенні ухвали Арбузинського районного суду Миколаївської області від 09.06.2021 року, якою засудженому ОСОБА_7 замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке обмеження волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць 2 (два) дні.

Доводи про те, що засуджений ОСОБА_7 підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними, працевлаштований та до нього не застосовувалися стягнення є недостатніми для доведення ним свого виправлення, це лише класифікує його, як особу, яка бажає виправитися і має до цього всі можливості однак, в розумінні ст.81 КК України, своєю поведінкою і ставленням до праці ще не довів свого виправлення.

Перевіривши рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком, що хоча ОСОБА_7 має ряд заохочень, позитивні характеристики, однак застосування до нього умовно-дострокового звільнення є передчасним, враховуючи значний строк невідбутої частини призначеного судом покарання.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 20.11.2023 про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4