Провадження № 1-кс/554/2334/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Полтаві клопотання слідчого -криміналіста відділу СУ ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , в армках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000591 від 04.08.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, Полтавської області, українця, громадянина України, із загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого відповідно до статті 89 КК України.

В С Т А Н О В И В:

У провадженні слідчого управління Головного управляння Національної поліції в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного 04.08.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000591 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 15 п. п. 8, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 14 п. 8, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 28 ст. 348, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 255-1, ст. 257, ч. 1, 2 ст. 263, ч. 2 ст. 263-1, ч. 4 ст. 296 КК України, за таких обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , визначивши як основне джерело здобуття грошових коштів, та з метою встановлення та поширення злочинного впливу ОСОБА_7 на території м. Кременчука та Кременчуцького району Полтавської області, маючи злочинний умисел у серпні 2023 року, вступив в озброєну банду, яку очолював ОСОБА_8 з метою нападу на підприємства, установи, організації та на окремих осіб для протидії законній громадській діяльності, умисного залякування окремих осіб, вчинення умисних вбивств, здійснення незаконного обігу вогнепальної зброї та бойових припасів.

Так ОСОБА_8 з метою вчинення умисних злочинів, направлених на вчинення озброєних нападів з метою покращення свого злочинного впливу шляхом скоєння умисних злочинів, залучив до складу банди у різний період часу: свого сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцевих жителів ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_10 , у свою чергу залучив до вказаної банди ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та неповнолітнього ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

При створенні озброєної банди ОСОБА_7 використав свій авторитет у злочинному середовищі, а також тривалі, тісні, довірливі дружні зв`язки свого сина з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , а також дружні зв`язки останніх з ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 . При цьому, ОСОБА_7 усвідомлював, що вказані особи фізично здорові та розвинені, ніде не працюють, не мають постійного джерела доходів, та у зв`язку з цим потребують коштів.

Крім того, при створенні злочинного угрупування ОСОБА_8 врахував ту обставину, що всі його учасники молоді, активні і будуть беззаперечно виконувати всі його вказівки, враховуючи його авторитет серед них, що забезпечило тривалу злочинну діяльність банди.

У процесі тривалого дружнього спілкування між учасниками банди були налагоджені тісні довірливі психологічні стосунки, які трансформувались в спеціальні загальні правила поведінки та їх стійку злочинну діяльність.

Ієрархічна побудова банди базувалась на авторитеті ОСОБА_7 , зокрема здобутого на тій підставі, що останній притягується до кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжких злочинів, користується авторитетом та повагою серед осіб, які схильні до вчинення кримінальних правопорушень.

Дана озброєна банда характеризувалась корисливою спрямованістю дій її учасників, єдністю їх намірів, щодо отримання наживи шляхом вчинення нападів, та безпідставного вимагання майна у громадян, тотожністю способу вчинення злочинів та об`єктів злочинних дій, мобільністю, своєю стійкістю, чіткою розробкою планів вчинення злочинів, детальною підготовкою до вчинення злочинів, розподілом ролей між співучасниками, підшукуванням місць переховування знарядь вчинення злочинів.

На початку протиправної діяльності ОСОБА_8 визначив, що об`єктом протиправних дій створеної ним банди будуть матеріально забезпечені особи, які схильні до навіювання, морально слабкі, у зв`язку з чим легко піддаються психологічному тиску, не будуть чинити опір, а у необхідних випадках щодо яких можливо застосувати насильство, що виражалось у спричиненні потерпілим тілесних ушкоджень різного ступеню тяжкості та погроз застосування насильства у випадку відмови передачі грошових коштів та цінностей. Потерпілим при зустрічі нав`язувались боргові зобов`язання перед учасниками банди, що нібито виникли з різних вигаданих ними причин, а предметом було будь-яке майно: грошові кошти, цінне майно, а також речі, які можна було легко продати.

Крім того, всі члени організованої групи були обізнані щодо протиправних цілей угрупування, виявляли бажання і сприяли досягненню визначеної мети вчинення злочинів, в межах відведеної кожному з учасників групи спеціальної ролі.

Кримінальні правопорушення вчинялись з прямим умислом, тобто учасники організованої групи усвідомлювали суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачали суспільно небезпечні наслідки та бажали їх настання, переслідуючи корисливі мотиви та мету власного збагачення за рахунок чужого майна.

Вчинивши сукупність дій із формування озброєної банди та створивши умови для вчинення злочинів, ОСОБА_7 з метою реалізації єдиного плану злочинної діяльності, продовжив вчинення кримінальних правопорушень у складі озброєної банди.

Крім того, взимку 2023 року, більш точні день та час досудовим розслідуванням не встановлені, у учасника озброєної банди ОСОБА_5 , під керівництвом ОСОБА_7 , виник злочинний умисел на вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення корисливого спрямування, метою якого було незаконне заволодіння майном, шляхом його вимагання у ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , із погрозою застосування насильства над потерпілим та членами його сім`ї, щодо заподіяння їм тілесних ушкоджень.

Надуманим приводом для вчинення зазначеного кримінального правопорушення мав бути факт пожежі на вказаній автостоянці, за результатом якої автомобіль марки BMW Х5, д. н. з. НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_5 , став непридатний для подальшої експлуатації.

З метою реалізації злочинного умислу ОСОБА_5 під керівництвом ОСОБА_7 , запропонував іншим учасникам озброєної банди, а саме ОСОБА_10 та ОСОБА_11 здійснити вимагання грошових коштів у ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , дружина якого очолює Асоціацію «Автодор» () та орендує автостоянку за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , при спілкуванні з ОСОБА_15 позиціонували себе особами, дотичними до кримінального середовища та які мають відповідні зв`язки та можливості, в тому числі можливість організувати нанесення потерпілому ОСОБА_15 та членам його сім`ї тілесних ушкоджень у майбутньому, в разі невиконання останнім вимоги щодо передачі грошових коштів. При цьому, ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з корисливих мотивів, переслідуючи мотиви незаконного збагачення, достовірно знаючи про відсутність будь-яких цивільно-правових відносин з ОСОБА_15 , а тим більше зобов`язань останнього перед ними, з погрозою застосування насильства, 19.09.2023 висунули протиправну вимогу передачі йому грошових коштів в сумі 10000 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України становило 365686 гривень, що перевищує 272 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та становить майну шкоду у великому розмірі.

У свою чергу, ОСОБА_15 , сприймаючи вище вказані дії як реальну пряму загрозу своєму життю чи здоров`ю, усвідомлюючи, що погрози за таких обставин можуть бути виконані останніми, звернувся до правоохоронних органів.

14.02.2024 слідчим за погодженням з прокурором згідно вимог ст. 276-278 КПК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 189 КК України, а саме:

- в участі в озброєній банді та у вчинюваних нею нападах на окремих осіб;

- у вимаганні передачі чужого майна, вчинене організованою групою в умовах воєнного стану.

Повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 189 КК України, обґрунтовується такими зібраними на даному етапі досудового розслідування доказами:

1) протоколом прийняття заяви від ОСОБА_15 ;

2) показаннями потерпілого ОСОБА_15 , який пояснив, що ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 безпідставно вимагали у нього 10000 доларів США;

3) протоколами впізнання особи за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_15 ;

4) протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_15 , під час якого зафіксовано SMS-повідомлення з погрозами;

5) протоколом огляду відеозапису, який видав потерпілий ОСОБА_15 , під час якого зафіксовано конфлікт на автостоянці від 19.09.2023;

6) протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , який працює охоронцем на автостоянці, яка належить ОСОБА_15 та підтвердив показання які надав останнього;

7) протоколами впізнання особи за фотознімками за участю свідка

ОСОБА_16 ) та іншими матеріалами у їх сукупності.

14.02.2024 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 207 КПК України о 13 год. 42 хв.

Прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав, просив його задовольнити з підстав у ньому наведених, наголошував на наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Приєднав до матеріалів клопотання документи в кількості 4 арк.

Слідча в судовому засіданні просила клопотання задовольнити, з підстав у ньому наведених.

Підозрюваний в судовому засіданні вказав, що вину не визнає та заперечує проти задоволення клопотання слідчого з огляду на те, що він не знайомий з особами зазначеними у клопотанні, має міцні соціальні зв`язки, допомагає дружині та матері. Просить застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт з застосуванням електронного засобу контролю. Звертав увагу суду на його стан здоров`я.

Захисник підозрюваного підтримав свого підзахисного, вважає, що клопотання є необґрунтованим та не підлягає до задоволення, оголошена підозра не обґрунтована, ризики передбачені ст. 177 КПК України не доведені, відсутнє обґрунтування щодо неможливості застосування іншого запобіжного заходу. Прохав суд застосувати до його підзахисного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою або визначити розмір застави у відповідності до ст. 183 КПК України. Приєднав до матеріалів клопотання документи характеризуючі особу підозрюваного на 9 арк.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, які визначені цією статтею.

На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність особи до вчинення нею злочинів є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Доводячи існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, сторона обвинувачення зауважує про те, що ризиком є дія, яка може вчинятись з високим ступенем ймовірності.

Відтак, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років з додатковим покаранням у вигляді конфіскації майна, і сторона обвинувачення вважає, що стосовно підозрюваного необхідно застосувати виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України - без застосування вказаного запобіжного заходу підозрюваний може:

1)переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

2)незаконно впливати на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні;

3)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

4)вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказані ризики підтверджується такими фактами:

По-перше, злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , в аспекті кримінально-правової кваліфікації відноситься до категорії особливо тяжких, а санкція ст. 257, ч. 4 ст. 185 КК України передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на термін до 15 років з додатковим покаранням у вигляді конфіскації майна. Отже, як ризики, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першої статті 177 КПК України, варто розцінювати ту обставину, що ОСОБА_5 , розуміючи невідворотність покарання за скоєний злочин, може переховуватись від органів досудового розслідування, суду. Поряд з цим, ОСОБА_5 офіційно не одружений, не має утриманців, не працевлаштований, що свідчить про слабкість його соціальних зв`язків. Таким чином, у разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, ОСОБА_5 залишити місце проживання, що унеможливить виконання процесуальних рішень.

По-друге, перебуваючи на волі, підозрюваний може перешкодити встановленню істини у справі, впливати на свідків та потерпілого з метою спонукання останніх до зміни раніше наданих показань або до відмови від їх надання. Свідки та потерпілий є знайомими обвинуваченого, місце їх проживання відомо ОСОБА_5 . При цьому, злочин, у якому підозрюється ОСОБА_5 супроводжувався погрозами із застосуванням насильства по відношенню до потерпілого ОСОБА_15 . Таким чином, у разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з тримання під вартою, підозрюваний зможе застосувати заходи фізичного або психічного впливу до свідків злочину та потерпілого з метою спонукання останніх до зміни раніше наданих показань або до відмови від їх надання, що унеможливить якісне проведення досудового розслідування.

По-третє, підозрюваний є особою чоловічої статі, жителем регіону наближеного до зони ведення активних бойових дій, видимих ознак, або обставин, які б перешкоджали йому виконати конституційний обов`язок із захисту Батьківщини від повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, під час досудового розслідування не встановлено, однак останній разом із іншими співучасниками свідомо, застосовуючи різні способи конспірації, стали на шлях систематичного вчинення особливо тяжких злочинів, із застосуванням насильства відносно громадян України, що є додатковим ризиком вчинити інше кримінальне правопорушення.

На підставі викладеного, сторона обвинувачення вважає, що без застосування вказаного запобіжного заходу запобігти настанню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, неможливо.

При цьому, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою застосувати не можливо, з огляду на те, що:

1)особисте зобов`язання неможливо застосувати, оскільки вказаний запобіжний захід є найменш суворим запобіжним заходом з-поміж інших, передбачених ст. 176 КПК України і є неспіврозмірним із врахуванням інкримінованого, та не забезпечить належної поведінки підозрюваного під час здійснення досудового розслідування та подальшого судового розгляду та фактично виключає будь-який контроль за поведінкою підозрюваного за умови його перебування на свободі, що створить усі необхідні умови для настання вищевказаних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України;

2)особиста порука неможливо застосувати у зв`язку з тим, що на адресу органу досудового розслідування та прокуратури не надходило письмових звернень від осіб, готових поручитися за підозрюваного та забезпечити його належну процесуальну поведінку, що негативно характеризує його особу;

3)застава неможливо застосувати у зв`язку з тим, що на адресу органу досудового розслідування та прокуратури не надходило заяв або клопотань від підозрюваного, його захисника, рідних чи інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Окрім цього слід врахувати факт, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину із погрозами застосування насильства відносно потерпілого ОСОБА_15

4)домашній арешт неможливо застосувати у зв`язку з тим, що підозрюваний підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків, а його перебування на свободі дасть йому усі можливості продовжувати здійснювати злочинний вплив у суспільстві і вчиняти та організовувати скоєння нових кримінальних правопорушень, у тому числі пов`язаних з учасниками вказаного кримінального провадження.

Відтак, з метою безперешкодного завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні та звернення до суду з обвинувальним актом у найкоротший строк, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, зокрема своєчасної явки за викликом до слідчого, прокурора і суду, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є необхідність застосувати щодо підозрюваного, найсуворіший запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,.

У відповідності до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Враховуючи зазначене та передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України обставини, а також те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчиняв кримінальні правопорушення, із застосуванням насильства дає право суду не застосовувати альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, тому слідчий суддя не визначає розмір застави.

На підставі викладено клопотання слідчого підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 376 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати в кримінальному провадженні №0000591 від 04.08.2023, щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, помістивши підозрюваного до Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)» строком на 39 днів з 14.02.2024 року 13 год. 42 хв. до 23.03.2024 року 13 год. 42 хв. в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали суду до 23.03.2024 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Зобовязати слідчого, який вніс клопотання про обрання міри запобіжного заходу утримання під вартою, повідомити родичам заарештованого про взяття під варту.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1