Дата документу 13.11.2023 Справа № 331/1975/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 331/1975/21 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/1264/23 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

розглянула 13 листопада 2023 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 вересня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання.

Встановлені ухвалою суду першої інстанції обставини:

До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя через адміністрацію ДУ «Запорізькій слідчий ізолятор» надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання.

В обґрунтування вказаного клопотання засудженим зазначено, що ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25.01.2023 року залишений без змін вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя (справа № 331/1975/21), яким його засуджено за ч.3 ст.187 КК України та призначено покарання у вигляді 8 років 5 місяців позбавлення волі. На даний час в провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя відносно нього перебуває кримінальне провадження (справа № 333/2385/17), по якому вирок не ухвалений, проте строк попереднього ув`язнення становить з 09.04.2017 року по 05.09.2019 року. Посилаючись на те, що в подальшому при призначенні йому покарання буде застосований принцип або призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, або за сукупністю вироків, просить суд зарахувати йому в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 09.04.2017 року по 05.09.2019 року в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 вказане клопотання підтримав за викладеним вище мотивами та обґрунтуванням, наполягав на його задоволенні.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення вказаного клопотання, посилаючись на те, що воно підлягає розгляду Комунарським районним судом м. Запоріжжя при ухваленні остаточного рішення.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 вересня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання.

Відмовляючи у задоволенні клопотання засудженого, суд першої інстанції дійшов висновку, що питання зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання повинно вирішуватися тим судом, в межах кримінального провадження якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі засуджений не погоджується з оскаржуваною ухвалою, вважає її незаконною та необґрунтованою.

В обґрунтування доводів зазначає, що вирок відносно нього Комунарським районним судом м. Запоріжжя не ухвалений, проте він перебував під вартою з 09.04.2017 року по 05.09.2019 року, а тому суд першої інстанції повинен був зарахувати йому в строк покарання цей період з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання та зарахувати йому строк попереднього ув`язнення в строк покарання.

Позиції учасників судового провадження.

Засуджений в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та наполягав на їх задоволенні.

Прокурор заперечував стосовно доводів та вимог апеляційної скарги, зазначивши, що у кримінальному провадженні, яке закінчилось ухваленням 25.05.2022 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя вироком ОСОБА_7 тримається під вартою з 03.03.21 року, тобто на той момент Закон України № 838-VIII від 26.11.2015 року вже не діяв.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За змістом заяви засудженого, поданої в порядку ст.537 КПК України до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, ОСОБА_7 наполягав на застосуванні до нього положень ч.5 ст.72 КК України, вважав, що були підстави для зарахуванням у строк відбуття покарання терміну ув`язнення з розрахунку день за два, а саме періоду перебування його під вартою з 09.04.2017 року по 05.09.2019 року.

В апеляційній скарзі засуджений вважав, що його клопотання про застосування до нього положень ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року підлягає задоволенню.

Відповідно ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26.11.2015 року зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднім ув`язненням є запобіжний захід, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

При цьому в розумінні ч.5 ст.72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) у строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Згідно з ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону Українивід 18.05.2017 року № 2046-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», який набрав чинності з 21.06.2017 року, редакція ч.5 ст.72 КК України була змінена в частині співвідношення попереднього ув`язнення та покарання у виді позбавлення волі у випадку зарахування попереднього ув`язнення до строку покарання, яке стало зараховуватись день за день.

Отже у випадку, якщо особа вчинила злочин після 21 червня 2017 року, то до неї застосовуються положення ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII від 18.05.2017 року.

За матеріалами кримінального провадження, вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 травня 2022 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України та на підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 вересня 2020 року, призначено остаточне покарання у вигляді 8 років 5 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Строк відбування покарання постановлено обчислювати з 03.03.2021 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишений без змін. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25 січня 2023 року апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 травня 2022 року залишені без задоволення, а вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 травня 2022 року щодо ОСОБА_7 залишений без змін. При цьому епізод злочинної діяльності, за яким засуджено ОСОБА_7 вчинений 03 березня 2021 року (а.п.5-21).

Отже, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення 03 березня 2021 року, з цього часу тримається під вартою, що підтвердив і під час апеляційного розгляду. Отже вказані обставини не передбачають застосування положень ч.5 ст.72 КК України, в редакції, визначеній Законом України від 26.11.2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

Вищенаведене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 663/537/17 від 29 серпня 2018 року щодо застосування норми права, передбаченої ч.5 ст.72 КК України, якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII), який відповідно до ч.ч.5, 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Крім того, районний суд в контексті заявлених вимог засудженого проаналізувала і інші обставини, пов`язані із вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.12.2017 року та загалом із кримінальним провадженням, яке на час ухвалення оскаржуваного рішення перебувало на розгляді Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

Так, зазначеним вироком ОСОБА_7 засуджено за ч.3 ст.187 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 29 травня 2018 року апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_9 залишено без задоволення, а вирок Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 14 грудня 2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 05 вересня 2019 року касаційну скаргу засудженого задоволено частково, ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 29 травня 2018 року скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 04 листопада 2019 року апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_9 задоволено частково, а вирок Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 14 грудня 2017 року скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції.

Вироком Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 26 квітня 2021 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України та призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24 січня 2022 року апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_10 та прокурора ОСОБА_11 задоволено частково. Вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 квітня 2021 року скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції.

На час ухвалення оскаржуваної ухвали кримінальне провадження № 0000897 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України перебувало в провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя, в межах якого відносно обвинуваченого діяв запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 09.04.2017 року по 05.09.2019 року.

Колегія суддів зауважує, що означений засудженим період перебування під вартою стосується кримінального провадження, яке розглядалося Комунарським районним судом м. Запоріжжя.

Отже цей період не є строком, який згідно ч.5 ст.72 КК України включається у строк попереднього ув`язнення у рамках кримінального провадження, яке розглядалося Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, оскільки у вказаний період засуджений перебував під вартою в іншому кримінальному провадженні, за результатами розгляду якого 02.10.2023 року був ухвалений вирок Комунарським районним судом м. Запоріжжя, яким було зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 09 квітня 2017 року по 10 вересня 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, про що повідомлено самим засудженим ОСОБА_7 в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Наведений перелік строків, з огляду на зміст ст.72 КК України, ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», є вичерпним і у рамках кримінального провадження, закінченого ухваленням вироку Жовтневим районним судом м. Запоріжжя від 25.05.2022 року, не враховувався.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає правових підстав для зарахування ОСОБА_7 у строк відбуття покарання строку перебування його під вартою з 09.04.2017 року по 05.09.2019 року в рамках іншого кримінального провадження згідно ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», а тому доводи апеляційної скарги засудженого є безпідставними.

Керуючись ст.ст.405, 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 вересня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4