ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/1130/23 Провадження № 1-кп/636/771/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2023 року Чугуївський міський суд Харківської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

прокурора Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_2 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000012, яке внесене 04.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно обвинуваченого

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Велика Бабка, Чугуївського району, Харківської області, українця, громадянина України, раніше несудимого, зареєстрованого за адресом: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

Згідно Указу Президента України № 64/2022 - у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" на території України, в тому числі Харківської області введено військовий стан.

Під час досудового розслідування встановлено, що в період часу з жовтня 2022 року по початок грудня 2022 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з дозволу власників, тимчасово мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки останньому більше ніде було жити. Перебуваючи на території домоволодіння, ОСОБА_4 помітив у сараї на підлозі електронасос «Водолей» БЦПЭ 0,5-40У», який залишила там сусідка ОСОБА_5 , після чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи в умовах воєнного стану, умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, з метою збагачення за рахунок інших осіб ОСОБА_4 , впевнившись що його дії будуть непоміченими сторонніми особами та самою потерпілою, зайшов до сараю, де лежав насос, взяв його до рук та поклав у полімерний мішок, тим самим заволодів вказаним насосом, який належить потерпілій ОСОБА_5 . Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власник розсуд, завдавши тим самим матеріальних збитків потерпілій ОСОБА_5 . Вартість електронасосу «Водолей» БЦПЭ 0,5-40У», відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-23/716-ТВ від 16.01.2023, становить 5122,00 грн.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, вказавши, що вчинив даний злочин не подумавши за відсутності робот та хотілося випити.

Потерпіла ОСОБА_5 надала заяву про проведення судового засідання без її участі.

Позиція ОСОБА_4 щодо вчиненого злочину не викликає у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За згодою сторін згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по справі, як покази свідків та інших доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніхто не оспорює.

Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого:

- довідки ОСК МВС України та ОСК ГУНП в Харківській області від 10.01.2023, згідно якої ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягувався;

- інформації КНП «Чугуївської ЦЛ ім. М.І. Кононенка» від 19.01.2023, згідно якої ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває;

- характеристики, наданої за місцем реєстрації та проживання обвинуваченого, згідно якої ОСОБА_4 характеризується посередньо, скарги від сусідів та мешканців населеного пункту не надходили.

Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні майна, що належить ОСОБА_5 , вчинене в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує характер і ступінь скоєного злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, конкретні обставини вчиненого злочину та дані про особу обвинуваченого, а саме: раніше несудимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, постійного місця проживання немає, проживає один, сім`ї немає.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Крім того, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

При призначенні покарання суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, наявність пом`якшуючих обставин покарання, та відсутність, обтяжуючих обставин покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину, та, що він і вважає, що виправлення ОСОБА_4 і попередження скоєння ним нових злочинів неможливо без ізоляції від суспільства.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, а також враховуючи дані про особу та ступінь тяжкості вчинених злочинів, суспільну небезпечність скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, суд вважає за можливе у даному випадку, призначивши обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, застосувати до нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на засудженого обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Суд, керуючись ст. ст. 124, 368 КПК України, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-23/716-ТВ від 16.01.2023 у розмірі 566,34 грн.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжні заходи відносно ОСОБА_4 не обирались. Беручи до уваги поведінку обвинуваченого та призначення покарання з випробуванням, суд вважає за можливе до набрання вироком законної сили не обирати йому запобіжний захід.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчих експертиз, у сумі 566 (п`ятсот шістдесят шість) грн. 34 коп.

Речові докази: електронасос «Водолей» БЦПЭ 0,5-40У», який переданий на зберігання потерпілій, вважати повернутим власнику.

ОСОБА_4 запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, право на ознайомлення з журналом та технічним записом судового засідання і подати на них письмові зауваження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати потерпілій, яка не була присутня у судовому засіданні.

Суддя -