Справа № 304/557/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

їх захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали об`єднаного кримінального провадження №304/557/17, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000193 від 18.05.2017 року та за №0000104 від 14.03.2017 по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 5 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться об`єднане кримінальне провадження №304/557/17, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000193 від 18.05.2017 року та за №0000104 від 14.03.2017 по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 5 ст. 185 КК України.

Прокурором у судовому засіданні було подано клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Подані клопотання мотивує тим, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті.

Вказав, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке їм загрожує, можуть переховуватися від суду, впливати на свідків та потерпілих, а тому жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам, а тому просив продовжити їм строк запобіжного заходу.

Зауважив, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 уже раніше обирався запобіжний захід у виді домашнього арешту, який ним був порушений та останній залишав межі території України. Також обвинувачений ОСОБА_5 після вчинення злочинів 14.03.2017 та 24.03.2017, вчинив новий умисний корисливий злочин із застосуванням фізичного насильства 19.12.2017, а також він раніше переховувався від органу досудового розслідування та оголошувався у розшук.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 12.09.2023 року до встановлено строк тримання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під вартою до 10 листопада 2023 року включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подані ним клопотання та просив задоволити з підстав та мотивів, викладених у таких.

Представник потерпілого у судовому засіданні підтримав заявлені прокурором клопотання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання та вказала, що прокурором не доведено всіх ризиків, на які він посилається як на підставу продовження запобіжного заходу.

Наголосила, що вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.10.2020 ОСОБА_4 було визнано винним у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 та ч. 5 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 7 років і 2 місяці позбавлення волі з конфіскацією майна. Вказаний вирок прокурором та потерпілою стороною не оскаржувався, натомість був скасований за апеляційною скаргою обвинуваченого, а тому відповідно до положень ч. 2 ст. 416 КПК України у разі повторного визнання ОСОБА_4 суд не може призначити більш суворе покарання, ніж було раніше призначене.

Крім того, вказала, що оскільки кримінальні правопорушення, які інкримінуються ОСОБА_4 були вчинені до 20.06.2017, то згідно правового висновку ВП ВС, викладеного у постанові від 29.08.2018 року, під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання, застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону №838-VII (один день попереднього ув`язнення прирівняний до двох днів позбавлення волі).

За такого, станом на 30.10.2023 її підзахисний відбув уже 8 років і 11 місяців, що на 1 рік і 9 місяців перевищує строк можливого покарання. У зв`язку з наведеним, просила змінити ОСОБА_4 запобіжний захід із тримання під вартою на особисте зобов`язання. Додатково подала відповідне клопотання про зміну запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника та просив відмовити у задоволенні клопотання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні також просила відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку тримання її підзахисного під вартою та вказала на необґрунтованість поданого клопотання.

Зауважила, що у вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.10.2020 ОСОБА_5 було визнано винним у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 та ч. 5 ст. 185 КК України, ухвалено взяти під варту негайно в залі суду та рахувати строк відбуття покарання з моменту його фактичного затримання. Однак, фактично її підзахисний був взятий пі варту у межах іншого кримінального провадження та перебував під вартою з 03.09.2019, тому до нього також підлягає застосуванню ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону №838-VII.

У зв`язку з наведеним, просила змінити ОСОБА_5 запобіжний захід із тримання під вартою на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Додатково подала відповідне клопотання про зміну запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав доводи захисника.

Заслухавши думку прокурора, позицію представника потерпілого, доводи обвинувачених та їх захисників, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваного, обвинуваченого покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язана із необхідністю запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжних заходів є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Так, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 та обвинуваченому ОСОБА_5 був обраний з урахуванням особи обвинувачених, які обвинувачуються у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, не мають міцних соціальних зв`язків, а також суду не надано будь-яких даних щодо наявності у них хронічних захворювань, які б перешкоджали триманню їх під вартою, а тому існують ризики того, що такі можуть в подальшому переховуватись від суду, тим самим ухилятися від виконання покладених на них процесуальних обов`язків, незаконно впливати на свідків та потерпілих.

Вирішуючи клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою судом встановлено, що зазначені прокурором ризики не зменшились та виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, а наведені в доводах прокурора обставини перешкоджають завершенню судового розгляду справи до закінчення дії ухвали про тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.

Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, визначеними КПК України, конкретними підставами і метою його застосування.

Доводи захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 щодо того, що її підзахисний фактично відбув максимально можливе покарання, яке може бути призначено йому у майбутньому із урахуванням ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону №838-VII, так як перебуває під вартою з 03.09.2019 року, суд відхиляє, що оскільки ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід та він фактично утримувався під ватою у межах іншого кримінального провадження.

Враховуючи вищенаведене, зваживши доводи учасників судового засідання, дослідивши клопотання, суд приходить до переконання, що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не можуть запобігти вказаним ризикам та дійшов до висновку про наявність підстав для продовження застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, суд враховує при цьому обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, інші дані про особу підозрюваного та ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 3 частини 5 статті 182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину складає від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і тільки у виключних випадках, якщо суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, суд з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу обвинуваченого, тяжкістю злочину у вчиненні якого він обвинувачується.

З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги вимоги п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, суд вважає, що розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, передбачених цим Кодексом становить - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень, і такий буде належним чином гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Вирішуючи клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд зауважує наступне.

Суд констатує, що запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 був обраний з урахуванням його особи та характеру обвинувачення, а також наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ст. 177 КПК України, які станом на теперішній час не зменшились, а наведені в доводах прокурора обставини перешкоджають завершенню судового розгляду справи.

Разом з тим, суд приймає до уваги твердження захисника обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що останній утримується під вартою з 15.05.2019 та у випадку визнання його винним у вчиненні інкримінованих йому злочинів, останній фактично відбув покарання, яке йому може бути призначено за новим вироком із урахуванням ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону №838-VII.

Таким чином, суд приходить до переконання, що необхідно змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід, враховує тяжкість злочинів, а також те, що на даний час судовий розгляд у даному кримінальному провадженні не завершено, ризики передбачені ст. 177 КПК України, у зв`язку з якими відносно останнього обрано запобіжний захід існують, тому суд вважає за необхідне застосувати відносно останнього більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю, з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який у повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 176-178,331, 369-372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без задоволення.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- заборонити цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду;

- прибувати до суду на першу вимогу;

- утримуватися від спілкування із іншими учасниками у даному кримінальному провадженні, у тому числі за допомогою засобів мобільного зв`язку, мережі Інтернет, а також через соціальні мережі;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти негайно в залі суду.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволити.

Зстосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів до 06 січня 2024 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , покладених на нього обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень.

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:

- прибувати до суду на першу вимогу;

- утримуватися від спілкування із іншими учасниками у даному кримінальному провадженні, у тому числі за допомогою засобів мобільного зв`язку, мережі Інтернет, а також через соціальні мережі;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи (служби);

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що обвинувачений ОСОБА_5 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на наступний рахунок: UA0018501, Банк одержувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, код 26213408.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору, надіслати начальнику державної установи «Закарпатська установа виконання покарань (№9)».

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1