КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер 133/266/24
Номер провадження 1-кп/133/383/24
У Х В А Л А

про продовження дії запобіжного заходу

02.02.24 м. Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

В складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Козятинського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області у кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000512 від 04 жовтня 2023 року,

про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Самгородок, Козятинського району, Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Козятинського міськрайонного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000512 від 04 жовтня 2023 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ще на 60 діб, оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою закінчується 03 лютого 2024 року.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 , діючи умисно, посягаючи на встановлені чинним законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 28 червня 2015 року, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15 лютого 1995 року, відповідно до яких діяльність з обігу наркотичних засобів, обіг яких обмежено, включених до списку І таблиці І списку «Переліку особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено» постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01 серпня 2000 року (з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів), будучи особою, яка періодично вживає наркотичні засоби, достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України та відповідальність за їх незаконний обіг, реалізовуючи умисел, направлений на незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин з метою особистого збагачення, у невстановленому слідством місці, періодично закуповували наркотичні засоби у невстановленій слідством кількості з метою подальшого їх збуту. Придбані наркотичні речовини ОСОБА_4 , зберігав за місцем свого проживання.

В подальшому, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , близько 14 години 00 хвилин 24 листопада 2023 року, під час проведення оперативної закупівлі, маючи прямий умисел на вчинення кримінального правопорушення пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, переслідуючи мету особистого збагачення, за попередньою домовленістю з покупцем по мобільному телефону, вийшов зі свого місця проживання та пішов до сільського кладовища, що неподалік АДРЕСА_1 , де незаконно збув ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_2 , паперовий згорток в якому знаходилась подрібнена речовина зеленого кольору ззовні схожа на канабіс, яку попередньо заготовив, за гроші в сумі 400 гривень Національного Банку України (одна купюра номіналом 200 гривень з серійним номером: ГЗ 3442348; одна купюра номіналом 100 гривень з серійним номером: УТ 7731345 та одна купюра номіналом 100 гривень з серійним номером: АА 1580793.

Відповідно до висновку судової експертизи матеріалів речовин та виробів № СЕ-19/102/23/20614-НЗПРАП від 27 листопада 2023 року речовина, яку ОСОБА_4 збув ОСОБА_6 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою (у перерахунку на висушену речовину) 3,82 г.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу.

В подальшому, ОСОБА_4 , 06 грудня 2023 року близько 16 години 28 хвилин, під час проведення оперативної закупівлі, маючи прямий умисел на вчинення кримінального правопорушення пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, переслідуючи мету особистого збагачення, за попередньою домовленістю з покупцем по мобільному телефону, вийшов зі свого місця проживання та пішов до АДРЕСА_3 , де незаконно збув ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_2 , паперовий згорток в якому знаходилась подрібнена речовина зеленого кольору ззовні схожа на канабіс, яку попередньо заготовив, за гроші в сумі 500 гривень Національного Банку України (одна купюра номіналом 200 грн. з серійним номером: СГ 2822415; одна купюра номіналом 200 грн. з серійним номером: ЗЄ 8095168 та одна купюра номіналом 100 грн. з серійним номером: ЄБ 7058210.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинений повторно.

За вказаним фактом в СВ відділення поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000512 від 04.10.2023, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

ОСОБА_4 , 07 грудня 2023 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 307 КК України.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинений повторно, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від 6 до 10 років з конфіскацією майна та його вина у вчиненні даних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, зокрема: показаннями свідків, висновками судових експертиз, протоколом огляду місця події та іншими матеріалами кримінального провадження.

Під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000512 від 04 жовтня 2023 року, Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 07 грудня 2023 року, відносно ОСОБА_4 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, терміном до 03 лютого 2024 року, включно.

Прокурор зазначив, що ризики, які слугували підставою для застосування щодо ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на стадії досудового розслідування, не зменшились. Так, ОСОБА_4 , продовжує обвинувачуватися у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, що згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином, відповідно, умисними, покарання за які передбачено у вигляді позбавлення волі. Також, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , вбачається наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які мали місце і під час досудового розслідування, та станом на сьогодні, продовжують існувати та не зменшилися, а саме: обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може переховуватись від суду, що підозрюваний обізнаний із усіма обмеженнями, які в собі несе такий вид покарання, а також строк покарання, яке загрожує підозрюваному, розуміючи невідворотність покарання у разі визнання його винним в інкримінованому йому злочинах (за ч. 2 ст. 307 КК України - у виді позбавлення волі на строк до 10 років).

Крім того, є достатньо високим ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Іншими обставинами, що сукупно вказують на можливість та необхідність застосування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є: 1) вік та добрий стан здоров`я, відсутність у нього утриманців, навчання, відсутність постійного джерела доходу, тобто ті фактори, які дають змогу безперешкодно продовжити щодо ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою; 2) репутація ОСОБА_4 , - як такого, що схильний до вчинення умисних корисливих злочинів.

На підставі викладеного прокурор вважає, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 з метою запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, доцільно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не будуть дієвими та не можуть бути застосовані, оскільки обвинувачений не виконуватиме в повній мірі покладені на нього обов`язки, що не сприятиме запобіганню вказаним ризикам.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти продовження йому строку тримання під вартою та просив застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні зазначив, що ризики наведені прокурором як підставу продовження тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 є не доведеними та вважає за можливе застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Суд, заслухавши клопотання прокурора, пояснення обвинуваченого, доводи захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження в ракурсі обраного запобіжного заходу, приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Чинним КПК України передбачено, що запобіжні заходи, затримання у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК України.

У відповідності до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, крім іншого, також запобіжні заходи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 176 КПК України, домашній арешт є одним з видів запобіжних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Згідно положень ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Підставою застосування запобіжного заходу, згідно з ч. 2 ст. 177 КПК, є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно положень ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно Постанови № 14 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2014 року «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою», відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи.

Крім іншого, під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу мають бути оцінені в сукупності всі юридично значимі обставини, визначені в ст. 178 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 КПК України, якщо після подання клопотання про застосування запобіжного заходу слідчому, прокурору стали відомі інші обставини, що можуть вплинути на вирішення судом питання про застосування запобіжного заходу, він зобов`язаний доповнити або змінити клопотання, або замінити його новим клопотанням.

ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто тяжкий злочин, вчинений в умовах воєнного стану, за вчинення якого передбачено кримінальну відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.

Також, суд керується положеннями ч. 1 ст. 178 КПК України, відповідно до яких при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Також суд бере до уваги, що Європейський суд з прав людини в рішенні по справі "Нечипорук і Йонкало проти України" в пункті 175 зазначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, що забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

А тому, враховуючи, що ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні умисних злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, тобто тяжкі злочини, за вчинення яких передбачено кримінальну відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, беручи до уваги вік та стан здоров`я обвинуваченого, відсутність у нього постійного місця роботи, відсутність постійного джерела доходу, суд приходить до висновку, що з метою уникнення кримінальної відповідальності обвинувачений ОСОБА_4 , може ухилятися від суду, не виконуючи процесуальні рішення, крім того може незаконно впливати на свідків, що перешкоджатиме встановленню істини по даному кримінальному провадженню, та вважає, що обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти наявним ризикам, та вважає, за необхідне продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою.

У зв`язку з наведеним, суд дійшов до висновку, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 діб є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Враховуючи обставини, встановлені в судовому засіданні, керуючись правилами ч. 5 ст. 182 КПК України, ст. 183 КПК України, суд знаходить правові підстави для визначення обвинуваченому ОСОБА_4 застави, в розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 840 гривень, оскільки внесення застави в такому розмірі буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись положеннями ч. 1 ст. 1, ст. 8, ст.ст. 177, 178, ч. 1 ст. 183, ч. 3 ст. 331, ч. 2 ст. 369, 370 - 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, відмовити.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Самгородок, Козятинського району, Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 01 квітня 2024 року включно.

Визначити суму застави у розмірі 90 840 гривень ( дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень, застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на такий депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26286152; банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача (IBAN) UA0000401, призначення платежу: запобіжний захід - застава.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 з - під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали направити в Вінницьку установу виконання покарань № 1.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в цей же строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Суддя: