Справа № 953/7804/23
н/п 1-кс/953/7938/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000651 від 05.06.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України, -

в с т а н о в и в :

11.10.2023 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , в якому орган досудового розслідування просить: накласти арешт на нерухоме майно, власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди, стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна.

Розгляд клопотання про арешт майна на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України слідчий просить проводити без повідомлення власника майна та/або його представників.

На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що СУ ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000651 від 05.06.2023, підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України.

Слідчий вказує, що 07.09.2023 ОСОБА_5 фактично затриманий та 08.09.2023 останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

Санкція ч. 2 ст. 255 та ч. 3 ст. 307 КК України, передбачає можливість застосування такого виду покарання, як конфіскація майна.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 09.09.2023 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05.11.2023, включно, без визначення розміру застави.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що згідно з інформацією з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, право спільної часткової приватної власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , в розмірі власності, значиться за ОСОБА_5 , на підставі договору дарування, 3404, 27.11.2010, видавник: приватний нотаріус ОСОБА_10 Якимівського районного нотаріального округу.

Орган досудового розслідування зазначає, що необхідність накладення арешту на нерухоме майно підозрюваного ОСОБА_5 обґрунтовується необхідністю забезпечення конфіскації майна як виду покарання, яке передбачено ч. 2 ст. 255 та ч. 3 ст. 307 КК України.

В судове засідання прокурор та слідчий не з`явилися, повідомлялися належним чином. 11.10.2023 слідчий СУ ГУ НП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_3 через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання про арешт майна без його участі, клопотання підтримав, просив про його задоволення (а.с. 28).

Оскільки сторона кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, довела наявність достатніх підстав вважати, що майно, яке не було тимчасово вилучене, власником може бути відчужене, з метою забезпечення арешту майна, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, дане клопотання розглядається слідчим суддею без повідомлення власника майна.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, щоСУ ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 05.06.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000651, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України (а.с. 4-8).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

За змістом ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

08.09.2023 о 13:00 год. ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, тобто в участі у злочинній організації, у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні та пересиланні з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, а також збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, у складі злочинної організації (а.с. 12-23).

Покарання, що загрожує ОСОБА_5 в разі визнання його винуватим за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 22.09.2023 за № 347631376, ОСОБА_5 на праві власності належить 1/2 часток житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 25-26).

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність підстав вважати, що вчинено кримінальне правопорушення, накладання арешту на вказане у клопотанні майно підозрюваного забезпечить конфіскацію майна у даному кримінальному провадженні, враховуючи санкцію ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307КК України.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відчуження: житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , - до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

З огляду на неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 107, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000651 від 05.06.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом накладення заборони на відчуження зазначеного майна до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1