У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_2 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000784 від 26 жовтня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_2 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, із клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000784 від 26 жовтня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000784 від 26 жовтня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України.

Як вказано у клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що 26.10.2023 о 16:50 годині до відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшла заява від гр. ОСОБА_3 про те, що 26.10.2023 близько 01:20 год. невстановлена особа умисно, пошкодила його автомобіль марки «SKODA», моделі «OCTAVIA А7», д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований на парковці будинку 3А по вулиці Волошина у с. Минай, Ужгородського району, Закарпатської області, шляхом перекидання вогню з автомобіля марки «КІА», моделі «SPORTAGE», д.п.з. НОМЕР_2 , який був припаркований поруч та який попередньо умисно пошкодила шляхом підпалу, чим спричинила ОСОБА_3 матеріального збитку на суму, яка встановлюється.

26.10.2023 в ході огляду місця події, а саме за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Минай, вул. Волошина, ЗА, було виявлено та вилучено: транспортний засіб марки «SKODA», моделі «OCTAVIA А7», д.п.з. НОМЕР_3 , який поміщено на спец, майданчик відділу поліції №1 Ужгородського РУГІІ УНІЇ в Закарпатській області за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна.

Прокурор зазначає, що враховуючи, що є достатні підстави вважати, що вилучені у ході огляду від 26.10.2023 речі є предметами злочинної діяльності, були отримані у ході такої та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є доходами від них. Крім того вказані об`єкти мають значення речових доказів у вказаному кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 40, 131, 132, ч. 2 ст. 167, ст. ст. 170, 171 КПК України, прокурор просить слідчого суддю: накласти арешт на речі, вилучені у ході огляду місця події 26.10.2023 за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Минай, вул. Волошина, 3А, а саме: транспортний засіб марки «SKODA», моделі «OCTAVIA А7», д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_3 та поміщено на спец, майданчик відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 170 ЦПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини 10 статті 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, згідно частини 2 статті 171 КПК України, повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Крім цього законодавець встановлює обов`язок для слідчого, прокурора, зазначаючи, що до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Зі змісту клопотання встановлено, що в порушення вимог п.1 ч.2 ст. 171 КПК України, слідчим не визначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності накладення арешту на майно.

Прокурор вказує що є достатні підстави вважати, що вилучені у ході огляду від 26.10.2023 речі є предметами злочинної діяльності, були отримані у ході такої та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є доходами від них. Крім того вказані об`єкти мають значення речових доказів у вказаному кримінальному провадженні.

При цьому прокурор просить накласти арешт на речі, вилучені у ході огляду місця події 26.10.2023 за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Минай, вул. Волошина, 3А, а саме: транспортний засіб марки «SKODA», моделі «OCTAVIA А7», д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_3 .

Згідно ЄРДР саме ОСОБА_3 , є заявником який повідомив про те, що було пошкоджено його автомобіль.

При цьому зі змісту витягу з ЄРДР, не можливо встановити дату, його виготовлення, дата міститься частково « ОСОБА_4 ».

Слід зазначити, що згідно ч. ст. 194 КК України, передбачено кримінальну відповідальність за умисне знищення або пошкодження чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах.

Таким чином прокурором у клопотання не вказано підстави, які за його твердженням, свідчать про те, що «вилучені у ході огляду від 26.10.2023 речі є предметами злочинної діяльності, були отримані у ході такої та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є доходами від них».

Разом з тим, в поданому клопотанні в частині необхідності накладення арешту на транспортний засіб, не обґрунтовано, що саме має на меті встановити орган досудового розслідування при проведеної даної експертизи, об`єктом дослідження якої має бути автомобіль. Постанови про призначення будь якої експертизи в межах вказаного кримінального провадження до матеріалів клопотання не надано. Також необгрунтовано що таке майно є предметами злочинної діяльності, були отримані у ході такої.

Зі змісту клопотання вбачається, що прокурором в обґрунтування необхідності накладення арешту на автомобіль зазначено лише загальне визначення, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий суддя вважає за необхідне вказати на те, що обґрунтування вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, зведено до формалізму , та полягає виключно у наведенні статей КПК України, які стосуються загальних положень арешту майна.

При цьому, обов`язок доведення необхідності арешту покладається на слідчого, прокурора який звернувся з клопотанням про арешт майна.

Так, прокурором не вказано, яким саме критеріям ст. 98 КПК України відповідає виявлене та вилучене майно, зокрема транспортний засіб.

З досліджених слідчим суддею клопотання та доданих до нього документів встановлено, що всупереч частини 2 статті 171 КПК України у клопотанні про арешт майна не зазначено: 1) мети відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, частина 2 статті 170 КПК України визначає чіткий перелік такої мети, при цьому потрібно чітко зазначити підставу та відповідно обґрунтувати необхідність арешту.

При цьому прокурором зі змісту клопотання та доданих до нього документів встановлено, що огляд місця події, в ході якого було вилучене майно проведено 26.10.2023. При цьому клопотання до суду надійшло 01.12.2023.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Вказане свідчить про те, що ініціатором звернення пропущено вказаний строк.

Слідчий суддя, констатує, що клопотання прокурора надійшло до суду 01.12.2023, поштовим зв`язком. На конверті міститься відтиск поштового відділення «де вказано дату 26.10.2023. Проте перевірити дійсно дату відправлення клопотання не надається за можливе, оскільки поштове відправлення направлено звичайним листом, на конверті не міститься штрихкоду рекомендованого відправлення. Вказане в свою чергу надало б можливість перевірки, підтвердження, дійсної дати відправлення прокурором клопотання до слідчого судді.

Прокурором у клопотанні не порушується питання щодо поновлення прощеного процесуального строку, із зазначенням обставин, що стали причиною пропуску такого.

Відповідно до ч.3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання прокурору з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє його права після усунення недоліків в строки, передбачені ст. 172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_2 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000784 від 26 жовтня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України про арешт майна - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1