ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/955/23
провадження № 1-кп/691/319/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 рокум. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду за відсутністю учасників судового провадження, кримінальне провадження відомості 07.07.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000326, за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Воронівка, Городищенського району, Черкаської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаюча за адресою АДРЕСА_2 , українка, громадянка України, з середньою освітою, не працююча, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, раніше не судима,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Воронівка, Городищенського району, Черкаської області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , українець, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, не працюючий, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , 06.07.2023 близько 19 год. 30 хв. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння разом із ОСОБА_3 , на проїжджій частині дороги неподалік будинку АДРЕСА_2 , під час словесної сварки з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 , підійшла до останньої та нанесла один удар в обличчя поліетиленовим пакетом, з вмістом 2-х літрової пластикової пляшки, у якій знаходилась невідома речовина, чим спричинила потерпілій ОСОБА_4 тілесне ушкодження у вигляді: синця на підборідді зліва (ближче до середини горизонтальної втіки щелепи), яке відповідно до висновку експерта № 05-6-01/215 від 12.07.2023 відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Враховуючи викладене, ОСОБА_2 інкримінується кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження).

ОСОБА_3 , 06.07.2023 близько 19 год. 30 хв. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння разом із ОСОБА_2 , на проїжджій частині дороги неподалік будинку АДРЕСА_2 , під час словесної сварки з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій, наніс ОСОБА_4 кулаком три удари в область голови, один удар коліном в перенісся, два удари ногою в область живота, в наслідок чого остання упала на лівий бік тулуба асфальтового покриття, в цей час ОСОБА_3 продовжуючи свій злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень наніс ногами по спині, голові та животі не встановлену досудовим розслідуванням кількість ударів по тілу потерпілої ОСОБА_4 , чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді: синця на лобі справа (ближче до його серединної лінії), на зовнішніх частинах обох повік лівого ока, на зовнішній поверхні середньої третини лівого плеча та в області ближче до початку переднє-пахвової лінії зліва, які відповідно до висновку експерта № 05-6-01/215 від 12.07.2023 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Враховуючи викладене, ОСОБА_3 інкримінується кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження).

Прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні, в якому зазначено, що підозрювана ОСОБА_2 та підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнають свою винуватість, не оспорюють встановлені досудовим розслідуванням обставини і дали згоду на розгляд обвинувального акта за їх відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просили суд розглянути кримінальне провадження за їх обвинуваченням за ч. 1 ст. 125 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до вимог частини 3 статті 302 КПК України до обвинувального акту додано: письмову заяву від 26.07.2023 року обвинуваченої ОСОБА_2 , складену в присутності захисника (адвоката) ОСОБА_5 , в якій ОСОБА_2 зазначає про те, що беззаперечно визнає винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та згодна з розглядом обвинувального акту за її відсутності у спрощеному провадженні; письмову заяву від 26.07.2023 року обвинуваченого ОСОБА_3 , складену в присутності захисника (адвоката) ОСОБА_5 , в якій ОСОБА_3 зазначає про те, що беззаперечно визнає винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності у спрощеному провадженні.

Також, у вказаних заявах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зазначено, що їм роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про їх обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

У даній заяві захисником ОСОБА_5 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваними, їх згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за їх відсутності.

До обвинувального акта долучено письмову заяву потерпілої ОСОБА_4 , законного представника потерпілої ОСОБА_6 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлені з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за їх відсутності.

Положеннями частини 2, 3 статті 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні кримінального проступку, їх заяви, в яких вони зазначають, що беззаперечно визнають свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, згодні із встановленими під час дізнання обставинами, згодні з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинувачених, з урахуванням клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381 - 382 КПК України.

Частина 3 статті 381 КПК України передбачає, що спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Згідно зі статтею 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

У відповідності до частини 4 статті 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Згідно вимог статті 382 частини 2 КПК України суд визнає встановленим, що органом досудового розслідування встановлені обставини вчинення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_2 , обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси яких представляє адвокат ОСОБА_5 обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України не оспорюють, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку визнають в повному обсязі, їх позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд, діючи відповідно до вимог ч. 2 ст. 17, ст. ст. 369 - 371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України, перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не оспорюються учасниками судового провадження, та вивчивши обвинувальний акт, додані до нього матеріали кримінального провадження, своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також критерієм доведеності "поза розумним сумнівом", згідно з яким доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, застосування зазначеного критерію при оцінці доказів узгоджується із правовою позицією Європейського суду з прав людини, висловленій у п. 78 рішення ЄСПЛ у справі "Ушаков та Ушакова проти України" від 18.06.2015 року, дійшов висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України доведена повністю.

Відповідно до частини 2 статті 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення (ст. 370 КПК України).

З підстав викладеного, суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, та квкаліфікує дії ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень, дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень.

За змістом статей 50, 65 КК України особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченим ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог статтей 65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачені ОСОБА_2 , ОСОБА_3 вчинили кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КПК України, є кримінальним проступком за вчинення якого передбачене покарання у виді: карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Вивченням обставин справи, оцінкою особистості ОСОБА_2 , встановлено, що обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання, є щире каяття, обставиною, яка обтяжує покарання, згідно зі ст. 67 КК України - вчинення кримінального проступку особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Вивченням обставин справи, оцінкою особистості ОСОБА_3 , встановлено, що обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання, є щире каяття, обставиною, яка обтяжує покарання, згідно зі ст. 67 КК України - вчинення кримінального проступку особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Суд вважає, що підстави застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відсутні.

З врахуванням всіх обставин справи, ступеня тяжкості, обставини вчиненого кримінального проступку, і даних про особу обвинувачених, обставину, що пом`якшує та обтяжуює покарання, суд вважає, що обвинуваченим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України.

Призначаючи обвинуваченим ОСОБА_2 , ОСОБА_3 покарання, суд враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, яка його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства. Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

З урахуванням вищевикладених обставин у справі, особистості обвинуваченої, а саме те, що ОСОБА_2 згідно вимоги від 17.07.2023 року раніше не судима, інформації наданої КНП "Городищенське медичне об`єднання" № 01-03-06/1085 від 10.07.2023 року за медичною допомогою до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не зверталася, характеристики виданої старостою Вільшанської селищної ради ОСОБА_7 № 16-15/30/2 від 07.07.2023 року про те, що ОСОБА_2 , на даний час ніде не працює, зловживає спиртними напоями, неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності, мала зауваження від виконкому селищної ради та старостинського округу с. Воронівка за порушення громадського порядку, постійно затіває сварки, бійки, характеризується з негативної сторони, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливо шляхом призначення ОСОБА_2 покарання у виді штрафу.

З урахуванням вищевикладених обставин у справі, особистості обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_3 згідно вимоги від 10.07.2023 року раніше не судимий, інформації наданої КНП "Городищенське медичне об`єднання" № 01-03-06/1086 від 10.07.2023 року за медичною допомогою до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не звертався, характеристики виданої старостою Вільшанської селищної ради ОСОБА_7 № 16-15/29/2 від 07.07.2023 року про те, що ОСОБА_3 , зловживає спиртними напоями, порушує громадський порядок, неодноразово надходили скарги на його поведінку, за час проживання в населеному пункті характеризується з негативної сторони, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, на шлях виправлення не стає, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо шляхом призначення ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт.

На переконання суду, саме таке покарання, відповідає положенням ст. ст. 65 - 67 КК України , є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень і відповідатиме його меті, гуманності, справедливості та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства і правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності та призведе до позитивних змін в особистості обвинувачених, які створять у них готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Суд вважає, що призначення обвинуваченим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 більш суворого покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, буде явно несправедливим через суворість, зважаючи на обставину, яка пом`якшує покарання.

Цивільний позов, речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

В ході досудового розслідування стосовно обвинувачених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 8, 302, 367 - 371, 373, 374, 381, 382, 394, 352 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватоюу вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, та призначити їйпокарання у виді штрафув розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

ОСОБА_3 визнати винуватиму вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, та призначити йомупокарання у виді громадських робіт на строк 180 (сто вісімдесят) годин.

Речові докази, процесуальні витрати у справі відсутні.

Судове рішення, може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів до Черкаського апеляційного суду, з дня отримання копії вироку, шляхом подачі апеляції через Городищенський районний суд Черкаської області, з особливостями, що передбачені ст. 394 КПК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду відповідно до ст. 352 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1