Справа № 352/226/21
Провадження № 1-кп/352/45/23
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

10 жовтня 2023 р. м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6

ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000444 від 23.11.2020 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки, зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, одруженої, на утриманні неповнолітніх дітей не має, з базовою загальною середньою освітою, непрацюючої, раніше не судимої відповідно до вимог ст.89 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Вербка Монастириського району Тернопільської області, зареєстрованого по АДРЕСА_2 , жителя АДРЕСА_3 , одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, раніше судимого 31.08.2020 р. Монастириським районним судом Тернопільської області за ч.1 ст.125, ч.1 ст.126 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, до штрафу у розмірі 850 грн., громадянина України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_4 , жителя АДРЕСА_5 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, судимого Вижницьким районним судом Чернівецької області за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.1 ст.289 КК України, щодо якого 26.06.2020 р. скеровано до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області обвинувальний акт за ч.1 ст.263 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_6 , громадянина України, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, з базовою середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.162 КК України,

у с т а н о в и в:

Обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.4 ст.296 КК України, а саме у незаконному проникненні до житла та грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб, пов`язаного з опором громадянину, який припиняв хуліганські дії, вчиненого із застосуванням предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Ухвалою судді Тисменицького районного суду від 25.05.2023 обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у рамках даного кримінального провадження обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. На даний час термін запобіжного заходу закінчився.

Прокурор у судовому засіданні заявила клопотання про обрання обвинуваченим запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час, посилаючись на те, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, тому існують ризики передбачені п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від суду; незаконний вплив на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а тому підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу на даний момент відсутні.

Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не заперечували щодо проведення судового засідання у відсутності своїх захисників, та одночасно не заперечували щодо клопотання прокурора про застосування до них запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник- адвокат ОСОБА_4 не заперечували щодо клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Підставою застосування запобіжного заходу, відповідно до ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; оцінити дані, що характеризують особи обвинувачених та визначені у п. 1- п. 11 ч. 1 вказаної статті.

У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.162 КК України.

Під обґрунтованою підозрою на стадії судового розгляду суд розуміє існування фактів та інформації, які здатні переконати неупередженого спостерігача в тому, що певна особа (група осіб) могла вчинити злочин, у такому випадку наявні докази об`єктивно пов`язують цю особу (групу осіб) із певним злочином. При цьому, критерій обґрунтованості підозри зовсім не вимагає того, щоб ці докази були достатніми для того, щоб визнати особу винуватою та забезпечити її засудження, але мають бути достатніми (вагомими) для того, щоб виправдати подальше існування заходів забезпечення судового розгляду. Такий стандарт доказування є найнижчим і не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою злочину.

Як вбачається з розділах І, ІІ реєстру матеріалів досудового розслідування №0000444 обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на стадії судового розгляду у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень ґрунтується на: протоколі заяві потерпілої ОСОБА_9 від 21.11.2020; протоколі заяві потерпілої ОСОБА_9 від 23.11.2020; протоколі заяві ОСОБА_10 від 23.11.2020; протоколі огляду місця події приміщення квартири АДРЕСА_7 від 24.11.2020; протоколі допиту потерпілої ОСОБА_9 від 23.11.2020; догоспітальному клінічному протоколі № 635 від 22.11.2020 КНП «Тисменицька міська лікарня»; протоколі допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_11 від 24.11.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 23.11.2020; протоколі допиту свідка ОСОБА_13 від 23.11.2020; протоколі допиту свідка ОСОБА_14 від 23.11.2020; протоколоі допиту свідка ОСОБА_10 від 24.11.2020; протоколі допиту свідка ОСОБА_15 від 23.11.2020; протоколі допиту свідка ОСОБА_16 від 23.11.2020; протоколах обшуків від 04.12.2020; речовими доказами у відповідності до постанови про визнання речовим доказом від 30.12.2020.

Перелік вище зазначених матеріалів, а також виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, зазначений в обвинувальному акті, на даний момент, у своїй сукупності є вагомим та здатен переконати неупередженого спостерігача у тому, що обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 могли вчинити кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.296, ч.1 ст.162 КК України. При цьому, суд не вдається у тонкощі кримінально-правової кваліфікації та вирішення питання доведеності їх вини, оскільки дослідження зібраних стороною доказів, здійснюватиметься під час судового розгляду - у судовому засіданні, а їх оцінка - в нарадчій кімнаті.

Щодо обґрунтованості ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , то слід зазначити таке.

Суд вважає обґрунтований прокурором ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як зважаючи на строк покарання за злочин, передбачений ч.4 ст.296 КК України, який передбачає відповідальність до 7 років позбавлення волі, даний ризик, незважаючи на відсутність у сторони обвинувачення будь-яких фактичних доказів на його підтвердження, є цілком реальним.

Суд вважає, що стороною обвинувачення обґрунтовано ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 обвинувачуються в тому числі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, зважаючи на характер дій у вчиненні яких обвинувачується вищевказана особа, та те, що потерпілі та свідки не допитані в ході судового розгляду кримінального провадження, а обвинуваченій відомо анкетні дані як потерпілих, так і свідків, а відтак зазначений ризик стає досить реальним.

Крім того, суд вважає обґрунтованими прокурором ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , оскільки вона раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, джерела доходів обвинуваченої не відомі, що обґрунтовує наявність ризику повторного вчинення злочину.

Стосовно обґрунтованості ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , то слід зазначити наступне.

Суд вважає обґрунтованим прокурором ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як зважаючи на строк покарання за злочин, передбачений ч.4 ст.296 КК України, який передбачає відповідальність до 7 років позбавлення волі, даний ризик, незважаючи на відсутність у сторони обвинувачення будь-яких фактичних доказів на його підтвердження, є цілком реальним.

Суд вважає, що стороною обвинувачення обґрунтовано ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 обвинувачуються в тому числі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, зважаючи на характер дій у вчиненні яких обвинувачується вищевказана особа, та те, що потерпілі та свідки не допитані в ході судового розгляду кримінального провадження, а обвинуваченому відомо анкетні дані як потерпілих, так і свідків, а відтак зазначений ризик стає досить реальним.

Стосовно обґрунтованості ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо ОСОБА_6 , то враховуючи, що останній є раніше судимий, джерела доходів обвинуваченого не відомі, суд вважає наявним ризик повторного вчинення злочину.

Щодо обґрунтованості ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , то слід зазначити таке.

Суд вважає обґрунтованим прокурором ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як зважаючи на строк покарання за злочин, передбачений ч.4 ст.296 КК України, який передбачає відповідальність до 7 років позбавлення волі даний ризик, не зважаючи на відсутність у сторони обвинувачення будь-яких фактичних доказів на його підтвердження, є цілком реальним.

Суд вважає, що стороною обвинувачення обґрунтовано ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 обвинувачуються в тому числі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, зважаючи на характер дій у вчиненні яких обвинувачується вищевказана особа, та те, що потерпілі та свідки не допитані в ході судового розгляду кримінального провадження, а обвинуваченому відомо анкетні дані як потерпілих, так і свідків, а відтак зазначений ризик стає досить реальним.

Крім того, суд вважає обґрунтованими прокурором ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки він є особою, щодо якого слухається судом кримінальне провадження про обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та він є засудженим Вижницьким районним судом 14.01.2020, джерела доходів обвинуваченого не відомі, що обґрунтовує наявність ризику повторного вчинення злочину.

Щодо обґрунтованості ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , то слід зазначити таке.

Суд вважає обґрунтованим прокурором ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як, зважаючи на строк покарання за злочин, передбачений ч.4 ст.296 КК України, який передбачає відповідальність до 7 років позбавлення волі, даний ризик, незважаючи на відсутність у сторони обвинувачення будь-яких фактичних доказів на його підтвердження, є цілком реальним.

Суд вважає, що стороною обвинувачення обґрунтовано ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_8 обвинувачуються в тому числі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, зважаючи на характер дій у вчиненні яких обвинувачується вищевказана особа, та те, що потерпілі та свідки не допитані в ході судового розгляду кримінального провадження, а обвинуваченому відомо анкетні дані як потерпілих, так і свідків, а відтак зазначений ризик стає досить реальним.

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченим запобіжного заходу у виді домашнього арешту, судом враховуються дані про особи обвинувачених, а саме, що ОСОБА_5 одружена, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, відповідно до вимог ст.89 КК України раніше не судима, має постійне місце проживання в Україні; ОСОБА_6 одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, раніше судимий, має постійне місце проживання в Україні; ОСОБА_7 неодружений, не працює, раніше судимий, має постійне місце проживання в Україні; ОСОБА_8 неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, раніше не судимий, має постійне місце проживання в Україні.

Положеннями ст.181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України, визначено імперативний перелік альтернативних обов`язків, які слідчий суддя вправі покласти на обвинуваченого.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України суддя зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду чи іншого органу державної влади, а також виконувати один або і кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Зміст зазначеної норми свідчить про те, що законодавець визначив, що зобов`язання прибувати за кожною вимогою до уповноваженого органу є складовою запобіжного заходу, не пов`язаного з тримання під вартою, та зберігається за обвинуваченим весь час протягом дії запобіжного заходу та не потребує продовження.

При цьому, прокурором доведено необхідність покладення на обвинувачених обов`язку утриматися від спілкування з потерпілими та свідками, який суд вважає пропорційним, помірним, та таким, що не становить надмірний тягар для обвинувачених.

Одночасно, вислухавши обвинувачених та захисника, за наведених обставин, суд дійшов висновку, що запобігання будь-яких ризиків можливе і при застосуванні запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний період доби, з покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України терміном на 2 місяці, оскільки такий запобіжний захід дасть змогу уникнути встановленим судом ризикам та забезпечити виконання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покладених процесуальних обов`язків.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам.

Із зазначених підстав клопотання прокурора підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 178, 315 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - задоволити.

Застосувати до обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 23:00 год до 06:00 год ранку наступного дня за адресою: АДРЕСА_1 , до 10 грудня 2023 та зобов`язати останню прибувати за кожною вимогою до суду в межах строку дії цього заходу забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до положень ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинувачену ОСОБА_5 обов`язок утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Домашній арешт щодо обвинуваченої ОСОБА_5 здійснювати за місцем її постійного проживання, а саме: АДРЕСА_1 .

Клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - задоволити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 23:00 год до 06:00 год ранку наступного дня за адресою: АДРЕСА_2 , до 10 грудня 2023 та зобов`язати останнього прибувати за кожною вимогою до суду в межах строку дії цього заходу забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до положень ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язок утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Домашній арешт щодо обвинуваченого ОСОБА_6 здійснювати за місцем його тимчасового проживання, а саме: АДРЕСА_2 .

Клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - задоволити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 23:00 год до 06:00 год ранку наступного дня за адресою: АДРЕСА_5 , до 10 грудня 2023 та зобов`язати останнього прибувати за кожною вимогою до суду в межах строку дії цього заходу забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до положень ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язок утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Домашній арешт щодо обвинуваченого ОСОБА_7 здійснювати за місцем його тимчасового проживання, а саме: АДРЕСА_5 .

Клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - задоволити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 23:00 год до 06:00 год ранку наступного дня за адресою: АДРЕСА_6 , до 10 грудня 2023 та зобов`язати останього прибувати за кожною вимогою до суду в межах строку дії цього заходу забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до положень ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язок утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Домашній арешт щодо обвинуваченого ОСОБА_8 здійснювати за місцем її постійного проживання, а саме: АДРЕСА_6 .

Роз`яснити ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , що в разі невиконання покладених на них обов`язків, до них може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати через прокурора для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинувачених та зобов`язати останніх негайно поставити їх на облік і повідомити про це суд.

Ухвала суду, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Руслан СТРУТИНСЬКИЙ