Провадження № 1-кс/344/7225/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , в межах кримінального провадженя, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000400 від 17.11.2022,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , в обґрунтування якого покликався на те, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000400 від 17.11.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України. Досудовим розслідування установлено, що весною 2019 року у ОСОБА_4 виник умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , шляхом пред`явлення вимоги передати грошові кошти в сумі 20 000 гривень, погрожуючи насильством над потерпілим. В той час, з метою реалізації свого злочинного плану, ОСОБА_4 , умисно, з корисливих спонукань, переслідуючи мету незаконного збагачення шляхом учинення вимагання грошових коштів, перебуваючи в м. Калуш по вул. Винниченка зустрівшись із ОСОБА_6 погрожуючи насильством над останнім пред`явив вимогу передати йому грошові кошти у розмірі 20 000 гривень. В подальшому ОСОБА_4 , систематично перебуваючи в м. Калуш, Івано-Франківської області, при зустрічах із ОСОБА_6 , погрожуючи насильством останному пред`явив вимогу передати йому грошові кошти.

Так, статтею 1 Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб. В подальшому, строк дії введеного на території України воєнного стану продовжено Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженого Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженого Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженого Законом України від 22.05.2022 № 2263-IX, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженого Законом України від 15.08.2022 № 2500-IX, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07.11.2022 № 757/2022, затвердженого Законом України від 16.11.2022 № 2738-IX, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.02.2023 № 58/2023, затвердженого Законом України від 07.02.2023 № 2915-IX, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 01.05.2023 № 254/2023, затвердженого Законом України від 02.05.2023 № 3057-IX - до 18.08.2023, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 26.07.2023 № 451/2023, затвердженого Законом України від від 27.07.2023 № 3275-IX 3 - строком на 90 діб.

Як зазначено у клопотанні, в цей час ОСОБА_4 , продовжуючи свою незаконну діяльність, діючи умисно, в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, здійснював пред`явлення вимоги ОСОБА_6 щодо передачі грошових коштів погрожуючи насильством над останнім.

Зазначено, що у кінці листопада 2022 року ОСОБА_4 , з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, прибув до місця проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , де пред`явив вимогу передати йому грошові кошти в сумі 2500 доларів США застосовуючи до нього фізичне насильство нанісши удари в область спини, рук та ніг, погрожуючи вистрілом в ногу з пістолета. У період часу з 27.01.2023 по 08.02.2023 ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що ОСОБА_4 продовжить застосовувати до нього фізичне насильство, з метою вчинення вимагання грошових коштів, здійснив грошовий переказ в розмірі 10 000 гривень на банківську карту № НОМЕР_1 , відкриту в АТ КБ «ПриватБанк», номер якої надів йому ОСОБА_4 .

У клопотанні вказано, що крім того, у період часу з 22.09.2023 по 05.10.2023, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно, повторно, в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, здійснювали пред`явлення вимоги ОСОБА_8 , щодо передачі грошових коштів в сумі 150 000 гривень погрожуючи насильством над потерпілим.

Так, 22.09.2023 близько 16.30 год. ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи в м. Івано-Франківську по вул. Незалежності, 40, поряд з готелем «Надія», пред`явили вимогу ОСОБА_8 щодо передачі їм грошових коштів в сумі 150 000 грн погрожуючи насильством над потерпілим. 30 вересня 2023 року потерпілий ОСОБА_8 , сприймаючи зазначені погрози дійсними і реальними, усвідомлюючи, що у випадку ігнорування висунутих йому вимог щодо передачі грошових коштів, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , застосують щодо нього фізичне насильство передав їм через особу, яку вони залучили, грошові кошти в сумі 50 000 гривень.

Як зазначено, у подальшому, 05.10.2023, за вказівкою ОСОБА_9 потерпілий ОСОБА_8 зустрівся з особою, яку залучив останній спільно з ОСОБА_4 з метою передачі грошових коштів в сумі 100 000 гривень, які вимагали у нього погрожуючи застосуванням насильства над потерпілим в умовах воєнного стану, де були викриті працівниками поліції.

Матеріалами клопотання зазначається, що 05.10.2023 о 22 год 14 хв ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим(вимагання), вчиненими повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

06 жовтня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, покликаючись на викладені у ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні просив застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою - у вигляді цілодобового домашнього арешту, покликаючись на те, що на утриманні підозрюваного перебуває дружина та двоє малолітніх дітей, вн працює та не має наміру переховуватись від слідства та суду.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника, просив застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Як слідує з матеріалів клопотання, у вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Калуш Калуського району Івано-Франківської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , житель АДРЕСА_3 , українець, громадянин України.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допитів потерпілих, протоколами впізнання, протоколами обшуків, протоколом огляду речей, протоколами за результатами проведення НСРД, протоколами допитів свідків, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

У відповідності до ст. 12 КК України злочин, передбачений

ч. 4 ст. 189 цього Кодексу, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, санкція статті передбачає максимальне покарання за його вчинення - дванадцять років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

06 жовтня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Прокурором в судовому засіданні наведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

п.1 - можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлює про можливість призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі в разі доведення його вини в суді;

п. 3 - можливість незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки йому відомі їхні анкетні дані, номера телефонів, місце проживання;

п. 4 - можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може приховувати докази його злочинних дій, не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду тим самим затягуючи строки досудового розслідування чи судового розгляду;

п. 5 - можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 не працевлаштований, не має постійного джерела доходу та в подальшому може займатися злочинною діяльністю з метою одержання грошових коштів.

При вирішенні клопотання, слідчим суддею окрім норм КПК України, враховується практика Європейського суду з прав людини, яка сформульована зокрема у рішенні "Лабіта проти Італії" від 06.04.2000 року та свідчить про те, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Такими обставинами у кримінальному провадженні є тяжкість злочину, який інкримінуються підозрюваному та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, і саме наведені вище обставини у їх сукупності, а також дані про особу підозрюваного підтверджують існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та дають можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою може забезпечити уникненню цих ризиків та забезпечити процесуальну поведінку підозрюваного.

У рішенні "Марченко проти України" Європейський суд з прав людини повторює, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя бере до уваги вищезазначену правову позицію Європейського суду з прав людини, і приходить до висновку, що жоден із інших-альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки такі запобіжні заходи не виключатимуть ризики впливу підозрюваного на потерпілого та свідків у ході спілкування з останніми та не буде співмірним тяжкості інкримінованим злочинам.

Разом із тим, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, із застосуванням насильства.

Відповідно слідчий суддя приходить до переконання, що в засіданні доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а тому клопотання підлягає задоволенню без визначення розміру застави.

Згідно протоколу затримання, ОСОБА_4 затримано 05.10.2023 року о 22 год. 14 хв., а тому строк тримання під вартою належить обчислювати з цієї дати.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 197, 309, 395 Кримінального процесуального Кодексу України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк шістдесят днів - до 03 грудня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати у державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)».

Ухвала слідчого судді діє до 03 грудня 2023 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали складено 09.10.2023 року.