Справа № 524/1374/24
Провадження № 1-кс/524/584/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2024 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000336 від 08.02.2024 року,-

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000336 від 08.02.2024 року, яке погоджене з прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 .

На обґрунтування клопотання зазначає, що здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 08.02.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за фактом нанесення тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що 05.02.2024 року приблизно о 17:00 годині ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував в приміщенні кв. АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей час, між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, виникла словесна сварка, підчас якої у ОСОБА_5 виник протиправний умисел, спрямований на умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . З метою реалізації свого протиправного умислу ОСОБА_5 , маючи раптово виниклий прямий умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання наслідків, умисно завдав не менше трьох ударів гантеллю по обличчю ОСОБА_7 , який лежав на підлозі на спині, в результаті чого, спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляд перелому кісток носу. Смерть ОСОБА_7 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок перелому кісток носа, удушення внаслідок аспірації кров`ю, які відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 111 від 09.02.2024 утворились шляхом використання тупого предмету з метою убивства, нанесення ушкодження.

09.02.2024 року відповідно до протоколу затримання ОСОБА_5 затримано о 16 год. 20 хв. в порядку ст. 208 КПК України.

10.02.2024 року відповідно до вимог ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121

КК України.

Прокурор та слідчий підтримали клопотання та просили задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 заперечували проти задоволення даного клопотання та просили застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, посилаючись на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не доведені, підозрюваний має міцні соціальні зв`язки та не має на меті переховуватись. Захисником зазначено про те, що житло , де зареєстрований підозрюваний, належить його матері, тому на думку захисту останній зможе безперешкодно знаходитись за місцем свого проживання у разу застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, заслухавши думки учасників розгляду клопотання приходить до наступних висновків.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, визначеним у даній статті. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною пятою статті 176 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, що відноситься до тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

В пункті «с» ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував своє причетності до вказаного кримінального правопорушення. Повідомив про те, що у ході сварки з потерпілим ОСОБА_7 наніс останньому тілесні ушкодження, після чого забрав гирі, якими наносив удари, мобільний телефон, гроші, ключі від квартири, якими зачинив двері, та поїхав до себе додому. Через декілька днів гирі здав до ломбарду. Наполягав на тому, що коли покидав квартиру потерпілого, потерпілий залишався живим.

Так, обґрунтованість підозри підтверджується документами, долученими до клопотання та дослідженими у судовому засіданні, зокрема 1) протоколом огляду місця події від 08.02.2024 року та вилученими речовими доказами; 2) протоколом обшуку від 09.02.2024 року за місцем проживання підозрюваного, у ході якого виявлено та вилучено , зокрема, ключі від квартири потерпілого; 3) протоколом проведення слідчого експерименту з батьком потерпілого ОСОБА_9 ; 4) протоколом затримання особи, підозрюваної у злочині.

Під час розгляду клопотання прокурором доведено наявність підстав вважати, що існують ризики передбачені п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 може впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя при розгляді клопотання не бере до уваги, враховуючи, що потерпілі та свідки не допитані безпосередньо у судовому засіданні.

Щодо доводів сторони захисту щодо недоведеності ризиків, про які зазначено у клопотанні, слідчий суддя зазначає, що фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 тяжкого кримінального правопорушення свідчать про його підвищену суспільну небезпечність. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Також, слідчий суддя сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення в частині аргументації ризиків передбачених ст. 177 КПК України, у цьому провадженні, адже враховуючи позицію ЄСПЛ в частині того, що наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)) вважає, у даному конкретному випадку, обґрунтованими, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами, зокрема вони є дійсними не тільки, однак у тому числі і в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен врахувати вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що повідомлена ОСОБА_5 підозра станом на час розгляду даного клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки останні підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити ці правопорушення.

Таким чином, на даній стадії досудового розслідування наведені дані свідчать поза розумним сумнівом про причетність ОСОБА_5 до події вказаного кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про наявність зазначених вище ризиків та про те, який саме запобіжний захід забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя згідно з вимогами ст.178 КПК України враховує, що оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, відповідальність за вчинення злочину передбачає покарання у вигляді позбавлення волі, а також наявності ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 з урахуванням обсягу підозри, покарання, яке загрожує у разі визнання винним, у підозрюваного наявні підстави застосування усіх можливих способів та механізмів переховування та уникнення покарання у вигляді позбавлення волі, міцність соціальних зв`язків підозрюваного у місці його проживання, а саме те, що він в силу ст. 89 КК України є раніше не судимою особою, злочин вчинено проти життя та здоров`я людини, що спричинило смерть потерпілого, та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від суду та органу досудового розслідування, та вчинити інше кримінальне правопорушення. Враховуються також вік та стан його здоров`я. Проте зазначені обставини не зменшують існування вищезазначених ризиків, оскільки такі обставини існували і на час вчинення протиправних дій, а тому вони не утворюють жодних моральних запобіжників, які унеможливлюють обрання підозрюваним моделі поведінки, а відтак не здатні перешкодити вчинити йому дії, передбачені ч.1 ст.177 КК України.

При цьому, слідчий суддя враховує процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , який після вчинення кримінального правопорушення покинув місце події та залишив потерпілого у небезпеці, внаслідок чого настала смерть потерпілого, вчинив дії щодо приховання слідів злочину, що свідчить про його неправомірну процесуальну поведінку, що в свою чергу не забезпечить змоги правоохоронним органам закінчити досудове розслідування в розумні строки з дотриманням вимог ст. 28 КПК України.

За таких обставин, вказані обставини у своїй сукупності обґрунтовують висновок слідчого судді щодо неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у цьому кримінальному провадженні.

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Зважаючи на зазначені вище обставини та враховуючи суспільний інтерес, що виник у зв`язку із зазначеною підозрою, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, та вчинити інше кримінальне правопорушення, а для запобігання вказаних ризиків, з урахуванням наведених обставин, застосування більш м`якого запобіжного заходу буде не достатнім.

За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який спричинив загибель людини, слідчий суддя вважає за можливе на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000336 від 08.02.2024 року, - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів на період досудового розслідування.

Строк дії ухвали, відповідно до ч. 1, 2 ст. 197 КПК України визначити з 16 год. 20 хв. 09.02.2024 року по 16 год. 20 хв. 08.04.2024 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1