Міжгірський районний суд Закарпатської області
Справа №302/1634/23
Провадження №1-кп/302/154/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2023смт. Міжгір`я Закарпатської області

Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке 08 серпня 2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000168 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Нижній Студений Міжгірського району Закарпатської області, з середньою спеціальною освітою, заміжньої, офіційно не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України (далі КК України).

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачена ОСОБА_3 ,

захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5

потерпіла ОСОБА_6

представник потерпілої адвокат ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

07 серпня 2023 року, близько 16.20 години, водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним транспортним засобом автомобілем марки «NISSAN», іноземної реєстрації НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці вверх села Нижній Студений, Хустського району Закарпатської області, де на дорозі відсутня лінія дорожньої розмітки, у світлу пору доби, при мокрому асфальтобетонному покритті дороги, на прямому відрізку дороги, проявила неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, не забезпечила безпеку дорожнього руху, діючи самовпевнено та самонадіяно, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, не впоралась з керуванням транспорту в той час як, по напрямку руху транспорту, по правому краю проїзної частини дороги йшов пішохід ОСОБА_6 , через що водій ОСОБА_3 здійснила маневр об`їзду її по правому узбіччі, при цьому спутала педалі керування автомобілем, а саме педаль гальма з газом та допустила наїзд на вказаного пішохода.

В результаті чого згідно висновку експерта №75-м від 30.08.2023 потерпіла отримала тілесні ушкодження у вигляді рана на волосистій частині голови в правій скроневій ділянці, рана на шкірних покривах правої брівної ділянки з поперечними рубцями, ділянка депігментації шкіри (слід від садна, яке злущилось), на шкірних покривах нижньої третини поперекової ділянки по центру, ділянки депігментації шкіри (сліди від саден, які злущились) на шкірних покривах правого та лівого колінних суглобів.

Згідно медичної карти стаціонарного хворого, яка заповнена на її ім`я ОСОБА_6 , в неї виставлено діагноз: Посттравматичний пневмоторакс. Струс головного мозку. ЗЧМТ. Множинні переломи кісток черепа. Перелом кісток носа. Забійна обширна гематома правої скроневої ділянки. Обширна посттравматична гематома м`яких тканин лицево-виличної ділянки голови справа.

Тілесні ушкодження у вигляді посттравматичного пневмотораксу та множинних переломів кісток черепа є небезпечними для життя на момент заподіяння і кваліфікуються, як тяжкі тілесні ушкодження.

Тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку. ЗЧМТ. Перелому кісток носа. Забійної обширної гематоми правої скроневої ділянки. Обширної посттравматичної гематоми м`яких тканин лицево-виличної ділянки голови справа на волосистій частині голови в правій скроневій ділянці, рани на шкірних покривах правої брівної ділянки, потягли за собою розлад здоров`я більше 6, але менше 21 дня і по цій ознаці кваліфікуються як легкі, що спричини короткочасний розлад здоров`я.

Тілесні ушкодження у вигляді ділянок депігментації шкіри поперекової ділянки, правого та лівого колінних суглобів, розладу здоров`я за собою не потягли і по цій ознаці кваліфікуються, як легкі, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Всі вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути виступаючі частини кузова автомобіля з подальшим падінням та ковзанням по твердому підлеглому покритті та могли виникнути в час та при обставинах ДТП викладених в даній постанові.

Разом з тим, у відповідності до висновку судової авто-технічної експертизи №118/08 від 14.08.2023, у заданій дорожній ситуації яка склалася, водій автомобіля «Ніссан Кашкай» н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 , у відповідності до вимог п.п. 2.3; 12.3; 12.4; 12.9 «б»; 13.1; та 1.10 (в частині визначення поняття «перешкода для руху», «проїзна частина» та «узбіччя») ПДР України повинна була вести свій автомобіль зі швидкістю не більше 50 км/год., бути уважною, стежити за дорожньою обстановкою, а з моменту виявлення перешкоди для руху негайно застосувати гальмування для зменшення швидкості аж до зупинки транспортною засобу, або застосувати маневр безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, при цьому не виїжджаючи на узбіччя.

Отже, при вказаній дорожній ситуації водій автомобіля «Ніссан Кашкай» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 мала технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_6 шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування у заданий момент виявлення перешкоди для руху як при вибраній швидкості ?а=20-30 км/год., так і при допустимій швидкості ?a=50 км/год.

При заданому комплексі вихідних даних, з технічної точки зору, умовами настання даної ДТП є факт невідповідності дій водія автомобіля «Ніссан Кашкай» н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 вимогам п.п. 2.3; 12.3; 13.1; та 1.10 (в частині визначення поняття «перешкода для руху», «проїзна частина» та «узбіччя») ПДР України, яка, маючі можливість оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, в момент виявлення перешкоди для руху не застосувала гальмування, а застосувала небезпечний маневр об`їзду перешкоди праворуч по правому узбіччю, що знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з фактом ДТП та її наслідками.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю та підтвердила обставини викладені в обвинувальному акті. Пояснила, що дійсно 07.08.2023 керувала належним її чоловікові автомобілем. Коли рухалась по вулиці вверх села Нижній Студений Хустського району Закарпатської області, їй на зустріч їхав автомобіль і вона розгубилася та хотіла прийняти вправо, в цей момент по правому узбіччі в попутному напрямку йшла потерпіла й вона вирішила об?їхати її з правої сторони, проте переплутала педалі керування автомобілем, а саме педаль гальма з газом та допустила наїзд на ОСОБА_6 , про що дуже жалкує. В скоєному щиро розкаялася, висловила жаль з приводу наслідків проявленої нею неуважності та недотримання правил дорожнього руху під час керування транспортним засобом. Підтвердила готовність нести передбачену законом відповідальність за вчинене нею діяння.

ОСОБА_3 та в доповнення її захисник повідомили, що обвинувачена сплатила кошти на лікування потерпілої в межах наданих документальних підтверджень понесення вказаних витрат й обвинувачена жодним чином не заперечує необхідність відшкодування таких витрат. Разом з тим, за умовами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного між Беккер Клаусом та страховою компанією Німеччини, представником якої в Україні являється Моторне (транспортне) страхове бюро України, були застраховані майнові інтереси, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації транспортного засобу марки «NISSAN» моделі «QASHQAI», реєстраційний знак НОМЕР_1 , тому страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика зобов?язаний відшкодовувати потерпілій у встановленому законодавством порядку оцінену нею та належно підтверджену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди. Тоді як, представник потерпілої скористався правом на подання до суду позовної заяви про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП, в порядку цивільного судочинства. Додатково захисник зауважив про готовність обвинуваченої відшкодувати потерпілій суму заподіяних внаслідок ДТП збитків, у разі неостатнього її покриття страховим лімітом та за умови належного її підтвердження.

Потерпіла в судовому засіданні пояснила, що на початку серпня 2023 року перебувала в Хустському районі Закарпатської області з метою відпочинку. В другій половині дня 07.08.2023 вона йшла по правому узбіччю дороги неподалік від озера Віта, не пам?ятає як її збив автомобіль, лише уривками пам?ятає, якісь розмови. Отямилася вже в реанімаційному відділенні лікарні в м. Хуст Закарпатської області, де її повідомили про дорожньо-транспортну пригоду. У вказаному відділенні вона перебувала декілька днів, після чого її перевели до хірургічного відділення, де вона перебувала на стаціонарному лікуванні. Вважала, що матеріальна допомога, яка була надана обвинуваченою є недостатньою, оскільки у зв?язку із отриманими внаслідок ДТП травмами нею понесено набагато більше витрат. У зв`язку із отриманими внаслідок дорожньо-транспортної пригоди травмами погіршився її стан здоров`я, часто відчуває головний біль, погіршилася пам?ять, що обумовлює необхідність приймання лікарських засобів, відвідування лікарів, а також обмежує її у працевлаштуванні на роботу, яка потребує інтенсивної праці головного мозку. З огляду на вказане, наполягала на призначенні обвинуваченій суворого покарання.

Враховуючи, що обвинувачена повністю визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, не оспорює фактичні обставини по провадженню, погоджується з кваліфікацією вчиненого нею діяння, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції, а також заслухавши думку інших учасників судового розгляду, які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши їм наслідки частини 3 статті 349, частини 2 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) та з їх згоди, суд, обмежившись дослідженням доказів по справі лише допитом обвинуваченої та потерпілої, з`ясування позиції потерпілої сторони щодо міри покарання, дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченої, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченої у його вчиненні, які нею не оспорюються, роз`яснивши усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Розглядаючи кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення в порядку дослідження доказів згідно частини 3 статті 349 КПК України, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за частиною 2 статті 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Санкцією частини 2 статті 286 КК України передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

За змістом частин першої та другої статті 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог статті 65 КК України:

--- суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання (пункт 3 частини 1);

--- особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень (частина 2).

За змістом частини 1 статті 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При вирішенні питання про вид і розмір покарання ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення та його наслідки, умови за яких було вчинене кримінальне правопорушення, характер допущених обвинуваченою порушень правил безпеки дорожнього руху, керування транспортним засобом у тверезому стані, вчинила кримінальне правопорушення з необережною формою вини, яка свідчить про те, що в будь-якому випадку, вчиняючи дане кримінальне правопорушення, не бажала настання тяжких наслідків, і за жодних обставин не мала наміру спричинити тяжкі тілесні ушкодження потерпілій, особу обвинуваченої, яка має постійне місце проживання, за яким характеризується виключно з позитивної сторони, заміжня, її вік та стан здоров`я, раніше не судима, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має стійкі соціальні зв`язки, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, позицію потерпілої, яка наполягала на призначенні суворого покарання, позицію сторони обвинувачення щодо необхідності призначення покарання з іспитовим строком з позбавленням права керування транспортними засобами, а також обставини, що впливають на її покарання, з яких пом`якшуючими відповідно до статті 66 КК України визнає: щире каяття, про що свідчить повне визнання своєї вини та готовність нести покарання за вчинене, а також активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обтяжуючих обставин згідно статті 67 КК України, не встановлено.

Як вбачається з досудової доповіді Хустського РС філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області, ризик небезпеки ОСОБА_3 для суспільства та ризик вчинення нею повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченої без позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства та окремих осіб.

За встановлених у сукупності обставин, з урахуванням особи обвинуваченої ОСОБА_3 , тяжкості скоєного нею кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, змісту досудової доповіді, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, які свідчать про дійсне, відверте визнання останньою своєї провини у вчиненому кримінальному правопорушенні, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, відсутність обставин, що обтяжують покарання, позиції потерпілої сторони та сторони обвинувачення, виходячи з того, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, реалізуючи принципи законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що в даному конкретному випадку виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, з призначенням покарання у виді позбавлення волі в межах санкції закону, за яким визнає її винуватою із застосуванням статей 75 та 76 КК України, а також із позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки забезпечити виправлення обвинуваченої можливо без реального відбування нею покарання, але в умовах контролю за її поведінкою та виконанням покладених на неї обов`язків органами з питань пробації протягом іспитового строку, який сам втілює в собі погрозу реального відбування призначеного покарання у разі невиконання обвинуваченою умов випробування, що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченої.

Саме таке покарання, на переконання суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як нею, так і іншими особами, а також буде відповідати не тільки загальним принципам призначення кримінального покарання, але й принципу його незворотності.

Призначаючи покарання, суд також зауважує, що тимчасова ізоляція від суспільства обвинуваченої, враховуючи дані про її особу, на переконання суду, не буде для останньої доцільнішим для виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, аніж контроль протягом визначеного терміну над її поведінкою та мисленням самою обвинуваченою, супроводженим зовнішнім контролем з боку органу пробації.

В порядку статті 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Накладений під час досудового розслідування арешт на рухоме майно підлягає скасуванню.

Цивільний позов у рамках кримінального провадження не подавався.

Керуючись статтями 100, 368, 369-371, 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України та їй призначити покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з випробуванням, якщо вона протягом визначеного іспитового строку терміном два роки не вчинить нового кримінального правопорушення.

Згідно пунктів 1, 2 частини 1 статті 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт накладений згідно ухвали слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 09.08.2023 на автомобіль марки «NISSAN» моделі «QASHQAI», реєстраційний знак НОМЕР_1 .

Речовий доказ: автомобіль марки «NISSAN» моделі «QASHQAI», реєстраційний знак НОМЕР_1 вважати повернутим власнику ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Обвинувачена має право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1