Справа № 166/1194/21
Провадження № 1-кп/162/7/2023
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Ухвалою Любешівського районну суду Волинської області від 02 листопада 2023 року задоволено повністю клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_2 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із заставою, визначеною ухвалою Любешіського районного суду Волинської області від 07 вересня 2023 року у розмірі трьохсот прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 805200 гривень. Також відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт.
З цього питання вважаю за необхідне висловити окрему думку, яка не збігається з рішенням більшості суддів.
Відповідно до статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити вищезазначені дії.
Відповідно до статті 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до статті 182 КПК застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу. При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків. У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення. Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Р озмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з частиною першою статті 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до частин першої другої статті 191 КПК домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
ОСОБА_2 обвинувачується за ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 360 КК України, з яких особливо тяжким є крадіжка, вчинена в особливо великих розмірах організованою групою.
З матеріалів кримінального провадження слідує, що ОСОБА_2 перебуває під вартою з 21 квітня 2021 року з визначенням застави у розмірі 2 мільйони гривень.
При розгляді клопотань прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_2 у судових засіданнях заявляв, що зможе внести заставу у розмірі приблизно 300 тисяч гривень.
Ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 07 вересня 2023 року ОСОБА_2 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та зменшено розмір застави до трьохсот прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 805200 гривень.
Станом на 02 листопада 2023 року заставу за ОСОБА_2 не внесено.
ОСОБА_2 утримується під вартою два роки та шість місяців.
Відповідно до інформації філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Волинській та Рівненській областях ОСОБА_2 , перебуваючи під вартою, отримує належну медичну допомогу, однак має хронічні захворювання.
З матеріалів кримінального провадження слідує, що ОСОБА_2 до ув`язнення проживав із матір`ю, яка не заперечує проти його перебування під домашнім арештом у належному їй житлі по АДРЕСА_1 .
Інші обвинувачені у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 та ОСОБА_1 уже внесли застави та перебувають на волі.
Таким чином, для забезпечення справедливого балансу між дотриманням прав обвинуваченого та можливістю ефективної реалізації завдань кримінального провадження, вважав би за можливе зменшити ОСОБА_2 заставу, визначену ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 07 вересня 2023 року, до вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб або ж змінити цьому обвинуваченому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт з покладенням обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК, зокрема носити електронний засіб контролю.
Долучаю окрему думку до ухвали колегії суддів від 02 листопада 2023 року.
Суддя Любешівського районного суду
Волинської області ОСОБА_5