Провадження №1-кп/761/3459/2023
В И Р О К

Іменем України

12 жовтня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Києва кримінальне провадження № 120 231 001 000 033 18 від 15.08.2023, у якому

гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, українець, з середньою освітою, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою - АДРЕСА_2 , не судимий,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України,

у с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисне кримінальне правопорушення проти чужої власності за таких обставин.

ОСОБА_5 14.08.2023, тобто у період дії воєнного стану, проходячи повз будинок № 42 по вул. Гоголівський у м. Києві, помітив припаркований на узбіччі автомобіль «Renault Master», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з відчиненим водійським вікном та у салоні якого знаходився мобільний телефон.

У цей час у ОСОБА_5 виник умисел, направлений на таємне викрадення вказаного мобільного телефону.

Так, ОСОБА_5 14.08.2023 у період часу з 14 год. 42 хв. по 14 год. 44 хв., перебуваючи поблизу будинку № 42 по вул. Гоголівський у м. Києві, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у сховище, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю водія, який залишив свій мобільний телефон в автомобілі «Renault Master», реєстраційний номер НОМЕР_1 , простягнув руку до салону вказаного авто, зняв з тримача мобільний телефон «Xiaomi», IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , тим самим проник у сховище, а саме до автомобіля, заволодів зазначеним мобільним телефоном та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд,

Таким чином, ОСОБА_5 таємно, в умовах воєнного стану, шляхом проникнення до сховища викрав майно, яке належить ОСОБА_4 , на суму 4933, 33 грн.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений свою вину беззаперечно визнав, дав показання, які повністю відповідають обставинам, викладеним у цьому вироку. Щиро розкаявся, запевнив суд, що зробив критичні висновки із своєї протиправної поведінки, просив взяти до уваги, що шкода потерпілому ним відшкодована.

Потерпілий ОСОБА_4 повідомив, що завдані йому збитки відшкодовано шляхом повернення мобільного телефона, претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_5 не має, просив не призначати обвинуваченому суворе покарання.

Суд, враховуючи відсутність заперечень з боку учасників судового провадження, приймаючи до уваги правильність розуміння ними обставин вчинення кримінальних правопорушень, добровільний характер вказаної позиції, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

У зв`язку з цим суд дослідив документи щодо долі речового доказу, відомості, що містяться у висновках судових експертів, та дані, що характеризують особу обвинуваченого.

Зокрема, судовим експертом Київського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_6 (висновок від 18.08.2023 № СЕ-19/111-23/43472-ТВ) встановлено, що ринкова вартість викраденого мобільного телефона станом на 14.08.2023 могла становити 4933,33 грн.

Викрадене майно постановою слідчого від 16.08.2023 визнане речовим доказом та передане потерпілому для відповідального зберігання.

Висновком експерта Київського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_7 від 18.08.2023 № СЕ-19/111-23/43477-Д встановлено, що наданий на дослідження один слід папілярних узорів з розмірами по осях 24х16 мм придатний для ідентифікації особи.

Відповідно до відповіді заступника директора Київського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_8 від 18.08.2023 №19/111/17-1/49570, вилучений 14.08.2023 під час огляду місця події за адресою - АДРЕСА_3 , один слід папілярних узорів належить ОСОБА_5 (згідно з записами в дактилокарті).

Суд, дослідивши всебічно та неупереджено обставини кримінального провадження, оцінивши у відповідності до вимог ст. 94 КПК кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена поза розумним сумнівом.

Дії ОСОБА_5 за ч. 4 ст.185 КК України органом досудового розслідування кваліфіковані правильно, як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, є щире каяття обвинуваченого, добровільне відшкодування завданої майнової шкоди.

Обставини, які згідно з ст. 67 КК обтяжують покарання, судом не встановлені.

При призначенні покарання суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.

За сукупністю обставин вчинення кримінального правопорушення, його ступеню тяжкості, враховуючи дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що покарання у виді позбавлення волі на певний строк зможе вплинути на обвинуваченого та здатне виправити поведінку ОСОБА_5 , а також дозволить запобігти вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи конкретні обставини вчинення злочину, особу обвинуваченого, який є соціально адаптованою особою, не судимий, щиро розкаявся у вчиненому, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання та вважає за можливе відповідно до ст. 75 КК звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Під час досудового розслідування понесені процесуальні витрати за проведення судових експертиз, які підлягають стягненню з обвинуваченого.

Також підлягає скасуванню арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.08.2023 (справа № 761/29721/23).

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази повернуті потерпілому.

Застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили підлягає залишенню без змін з огляду на актуальність ризиків непроцесуальної поведінки останнього.

На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 185, ст. 65 КК України, ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного цим вироком покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та/або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.08.2023 (справа № 761/29721/23) на мобільний телефон «Xiaomi», IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , скасувати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз у сумі 1 912 грн.

Застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладеними на нього обов`язками до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази - мобільний телефон «Xiaomi», IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , переданий на зберігання ОСОБА_4 , залишити останньому як власнику.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва упродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1