УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 від 06.10.2023 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000641 від 28.08.2023,-

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 від 06.10.2023 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000641 від 28.08.2023.

На обґрунтування доводів представник скаржника зазначає, що в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві перебуває кримінальне провадження №0000641 від 28.08.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, відомості до якого внесено на підставі заяви ОСОБА_3 подану в інтересах ОСОБА_4 .. 28.09.2023 до слідчого подано клопотання про залучення в якості потерпілої ОСОБА_4 , однак ОСОБА_4 відмовлено у визнанні потерпілою, та зазначену відповідь отримано лише 13.11.2023. У постанові про відмову у визнанні потерпілим зазначено, що клопотання адвоката не містить об`єктивних відомостей, які б вказували на завдання ОСОБА_4 матеріальної чи іншої шкоди даним кримінальним правопорушенням. Зазначене твердження слідчого є невірним, оскільки до заяви було долучено висновок експерта щодо визначення вартості матеріального збитку, відповідно до якого їй було нанесено матеріальну шкоду.

Просить скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального Управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_4 від 06.10.2023, у кримінальному провадженні №0000641 від 28.08.2023. Зобов`язати слідчого повторно розглянути клопотання про залучення потерпілої в межах кримінального провадження.

Також просить поновити строк на звернення зі скаргою.

У судовому засіданні 11.12.2023 представник скаржника скаргу підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги. Заяв, клопотань не надійшло.

Слідчий суддя дослідивши додані до скарги матеріали, заслухавши скаржника, приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Скарга зокрема повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Як вбачається з матеріалів справи, скаржником пропущено строк звернення зі скаргою до слідчого судді, однак у поданій скарзі скаржник просить поновити строк, що пропущений з поважних причин.

Вважаю за необхідне поновити строк на звернення до суду з даною скаргою.

Згідно з положеннями п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим, може бути оскаржено особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Встановлено, що в провадженні Другого слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у місті Києві перебуває кримінальне провадження №0000641 від 28.08.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Як встановлено у судовому засіданні відомості про вчинення кримінального правопорушення, внесено на підставі заяви ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 ..

Постановою слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 06.10.2023 відмовлено у визнанні потерпілою гр. ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000641 від 28.08.2023.

Положеннями ч. 2 ст. 55 КПК України визначено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

За змістом ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до вимог ст.110 КПК України постанова слідчого має бути мотивованою, має містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Підставою відмови ОСОБА_4 у визнанні потерпілою стало те, що клопотання не містить об`єктивних відомостей, які б вказували на завдання ОСОБА_4 матеріальної чи іншої шкоди даним кримінальним правопорушенням.

Втім, на переконання слідчого судді такий висновок слідчого є передчасним та невмотивованим, оскільки останнім не наведено обсягу процесуальних дій для встановлення означеного факту.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 55 КПК визначено, зокрема, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Таким чином, законом визначено лише одну підставу для відмови у визнанні потерпілим - наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що особі не завдано шкоди.

Оскільки слідчим під час винесення постанови про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні не наведено даних, які б достовірно свідчили про наявність підстав вважати що ОСОБА_4 не завдано шкоди, а тому висновок слідчого не узгоджується з положеннями ст. 55 КПК України, у зв`язку з чим вказана постанова підлягає скасуванню.

Вимоги щодо повторного зобов`язання слідчого розглянути клопотання про залучення потерпілої в межах кримінального провадження задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 9, 55, 110, 303, 304, 306, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити пропущений процесуальний строк на звернення зі скаргою до слідчого судді.

Скаргу, - задовольнити частково.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 від 06.10.2023 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000641 від 28.08.2023,- скасувати.

У задоволенні інших вимог скарги, - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1