Справа № 214/7453/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження, внесене 18січня 2023 року до ЄРДР під №0000094, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Клехівки Фастівського району Київської області, громадянина України, маючого базову загальну середню освіту, неодруженого, непрацездатних осіб на утриманні не маючого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 05 березня 2007 року Ірпінським міським судом Київської області за ч. 1 ст. 187, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням на 2 роки;

- 24 грудня 2007 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 01 червня 2010 року Дрогобицьким міським судом Львівської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 21 червня 2016 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 121 КК України до 6 років позбавлення волі;

- 11 квітня 2023 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 11 вересня 2023 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 повторно, 16 січня 2023 року, приблизно о 18 годині, в період дії воєнного стану, знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, та вони носять таємний характер, таємно, умисно, скориставшись відсутністю належної уваги зі сторони ОСОБА_6 , здійснив крадіжку належних останній грошових коштів у розмірі 20 000 грн., пенсійного посвідчення на ім`я ОСОБА_6 , банківських карток АТ КБ Приватбанк № НОМЕР_1 , яка належить до банківського рахунку НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , яка належить до банківського рахунку НОМЕР_4 , виданих на ім`я ОСОБА_6 , після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, обернувши його на свою користь, після чого ОСОБА_4 16 січня 2023 року, о 19 годині 50 хвилин, здійснив крадіжку грошових коштів, належних ОСОБА_6 , шляхом зняття їх в банкоматі, розташованому за адресою: м. Кривий Ріг, пр. Миру, 24, з банківської картки АТ КБ Приватбанк № НОМЕР_1 , яка належить до банківського рахунку НОМЕР_2 та видана на ім`я ОСОБА_6 , на суму 3 120 грн., 17 січня 2023 року, о 05 годині 23 хвилини, здійснив крадіжку грошових коштів, належних ОСОБА_6 , шляхом зняття їх в банкоматі, розташованому за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Магістральна, 10, з вищевказаної банківської картки на суму 1 872 грн., а 17 січня 2023 року, о 05 годині 20 хвилин, здійснив крадіжку грошових коштів, належних ОСОБА_6 , шляхом зняття в банкоматі, розташованому за адресою: м. Кривий Ріг, пр. Миру, 24, з банківської картки АТ КБ Приватбанк № НОМЕР_3 , яка належить до банківського рахунку НОМЕР_4 та видана на ім`я ОСОБА_6 , на суму 2 400 грн.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 було спричинено матеріального збитку на загальну суму 27 392 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками: таємне викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, а також кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, за ознаками: викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

У кримінальному провадженні 26 вересня 2023 року між прокурором та обвинуваченим у присутності його захисника відповідно до вимог ст. 472 КПК України була укладена угода про визнання винуватості, за умовами якої обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за вказаних вище обставин, при цьому сторони погодились на призначення обвинуваченому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 2 років обмеження волі із застосуванням при цьому ч. 1 ст. 70 КК України та на остаточне призначення обвинуваченому покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді5 років позбавлення волі, а також із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України та на призначення обвинуваченому остаточного покарання шляхом часткового складання цього покарання з покаранням, призначеним вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 11.09.2023 року, у виді5 років та 2 місяців позбавлення волі, а з боку потерпілої була надана письмова згода на укладення такої угоди, з умовами якої вона ознайомлена.

Відповідно до положень ст. 474 КПК України розгляд угоди, досягнутої під час досудового провадження, проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження, відсутність яких не є перешкодою для розгляду.

Обвинувачений пояснив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. ст. 394, 424, 474, 476 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Його захисник не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Прокурор уважав, що відсутні підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, просила постановити вирок за укладеною угодою.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась, однак надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із ч. ч. 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких завдана шкода лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, є тяжким злочином, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, є кримінальним проступком.

Обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю.

Потерпіла надала письмову згоду на укладення такої угоди, з умовами якої ознайомлена.

Також установлено, що укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим є добровільним, тобто її укладення не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

З`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Отже, враховуючи вищевикладене, а також відсутність передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України обставин для відмови в затвердженні угоди, суд приходить до висновку, що укладена угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до п. 9 ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376, 468-470, 472-475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 вересня 2023 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

-за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання, призначеного цим вироком, з покаранням, призначеним вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 11.09.2023 року, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді5 (п`яти) років та 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Після набрання вироком законної сили, речові докази диск з інформацією про рух коштів з рахунку ОСОБА_6 та фотозображенням особи чоловічої статі, яка в період часу з 16.01.2023 року по 17.01.2023 року знімала гроші з банківських карток ОСОБА_6 зберігати в матеріалах провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .