УХВАЛА

20 листопада 2023 року

м. Київ

справа №347/1595/19

провадження №51 - 6897ск23

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

вивчила касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03 жовтня

2022 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 05 вересня

2023 року, постановлених щодо засуджених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і

встановила:

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів зазначеної статті.

Зокрема, у касаційній скарзі, серед іншого, зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, думка особи щодо бажання чи небажання брати участь у касаційному розгляді.

Проте вказаних приписів закону скаржником належним чином не виконано.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування судового рішення судом касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України);

3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для скасування таких рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

У своїй касаційній сказі потерпілий, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, ставить питання про скасування вироку місцевого суду та ухвали апеляційного суду не погоджуючись з призначеним покаранням та з підстав не вирішення цивільного позову.

Посилаючись у своїй касаційній сказі на порушення норм кримінального процесуального закону як на підставу перегляду оскаржуваного судового рішення, потерпілий не зазначив, які саме обставини не було досліджено судом апеляційної інстанції при розгляді його апеляційної скарги та не навів переконливих обґрунтувань, яким чином ці порушення вплинули на законність й обґрунтованість постановленого судового рішення і чому їх (ці порушення) слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом оскаржуваного судового рішення, відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на положення статей 404, 412 цього Кодексу.

При цьому, потерпілим не вказано, які конкретно доводи апеляційної скарги у порушення ст. 419 цього Кодексу суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив, не перевірив та на які з них не надав відповіді.

Що стосується доводів касаційної скарги про не вирішення цивільного позову у цьому кримінальному провадженні, то слід зазначити, що потерпілим не викладено обґрунтувань такої вимоги у відповідності до вимог КПК України, з огляду на вказівку суду апеляційної інстанції про наявність в матеріалах справи ухвали суду першої інстанції, якою безпосередньо вирішено питання щодо цивільного позову по суті.

Також, згідно з ч. 3 ст. 427 КПК України, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак жодних застережень щодо цієї обставини скарга не містить.

Наявність вказаних недоліків у скарзі, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Ураховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, колегіясуддів

постановила:

касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03 жовтня

2022 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 05 вересня

2023 року, постановлених щодо засуджених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , залишити без руху та надати йому строк для усунення вказаних недоліків упродовж п`ятнадцяти днів із дня отримання копії даної ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3