Справа № 507/1234/23
Провадження № 1-кп/507/61/2023
Номер рядка звіту 232
В И Р О К
12.12.2023 рокуселище Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Любашівка Любашівського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, військовозобов`язаного, працюючого по найму, на утриманні троє малолітніх дітей, депутатом не являється, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
про обвинувачення у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4
потерпілий ОСОБА_5
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В :
20.10.2022 близько 14 години 00 хвилин водій ОСОБА_3 грубо порушив пункти: 1.3., 1.5., 2.1. (а), 2.3. (б), 10.1, 12.1., 12.3., 12.4, 12.9 «Правил дорожнього руху України», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002, із відповідними змінами та доповненнями (далі - Правила дорожнього руху), які зобов`язують водія:
п.1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»;
п.1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
п.2.1. «водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:
а)посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
п.2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п.10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.»
п.12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;
п.12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;
п. 12.4. « У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год».
п.12.9 «Водієві забороняється:
(б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пункті 12.4 …»
Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002, із відповідними змінами та доповненнями (далі - Правила дорожнього руху), відповідно до якого «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії», у денний, світлий час доби, без опадів, в умовах необмеженої видимості, рухаючись зі швидкістю близько 60 км/год в межах населеного пункту смт.Любашівка Подільського району Одеської області, по горизонтальному, асфальтованому, сухому покриттю в правій смузі для руху по проїзній частині вулиці Софіївська біля будинку №43 поряд з приміщенням кофейні «M.Сoffee», по напрямку руху від вулиці Привокзальна в напрямку центра смт.Любашівка, на якій організований двосторонній рух та проїзна частина має по одній смузі руху в обох напрямках.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (водію припаркованого автомобіля "ЗАЗ-Sens", реєстраційний номер НОМЕР_4 ) заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: "закрита вертибральна травма, перелом обох дужок С1 шийного відділу хребця", та згідно п.п.2.1.3. «е» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом Міністерства охороно здоров`я України від 17.01.1995 року за №6, відноситься до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.
Допущенні водієм ОСОБА_3 порушення вимог пунктів 1.3., 1.5., 2.1. (а), 2.3. (б), 10.1, 12.1., 12.3., 12.4, 12.9 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 .
Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 провину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.2 ст. 286 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті та зокрема розповів, що 20 жовтня 2022 року керував автомобілем, не маючи право на керування транспортними засобами, рухався в напрямку центра смт.Любашівка, при цьому порушив правила дорожнього руху, внаслідок чого його автомобіль занесло та сталося зіткнення із припаркованим на узбіччі автомобілем, а салоні якого перебував його рідний брат ОСОБА_9 . Внаслідок зіткнення автомобілів , ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження.
Обвинувачений окрім визнання своєї вини у скоєному злочині, повністю визнав кваліфікацію своїх дій, докази, на які посилався орган досудового розслідування.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів.
У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в скоєні кримінального правопорушення, визнання ним кваліфікації його дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються та дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів було обмежене допитом обвинуваченого, показання якого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються та дослідженням документів, що його характеризують. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також їм зрозуміло, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч.2 ст.286 КК України, за ознакою порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст..65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При обранні покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, його молодий вік, який є громадянином України, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , працює по найму у населення, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не знаходиться, також суд враховує пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих обставин.
Так, відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає: щире каяття, добровільне відшкодування шкоди.
Відповідно до ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
З урахуванням обставин кримінального провадження і даних про особу обвинуваченого, суд приходить до переконання про необхідність призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч.2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами.
Під час судового розгляду судом проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, суд приймає до уваги те, що ОСОБА_3 характеризується позитивно , на утриманні має трьох малолітніх дітей, вчинив злочин з
необережності, також обвинувачений в добровільному порядку відшкодував потерпілому заподіяну шкоду, з огляду на що останній не має до нього будь-яких претензій, також суд враховує думку потерпілого, який просив суворо не карати ОСОБА_5 , не позбавляти його в волі. За таких обставин, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне застосувати ст.75 КК України, тобто звільнити від відбування призначеного судом основного покарання із випробуванням.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.
Запобіжний захід, відносно ОСОБА_3 не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.
Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
За вимогами ч. 4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчих суддів під час досудового розслідування.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
Визнати винним ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання - 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки 6 місяців.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Накладений, ухвалою слідчого судді Любашівського районного суду від 21 жовтня 2023 року, арешт на майно, яке визнано речовими доказами - скасувати, а також скасувати накладену, ухвалами від 12 січня 2023 року заборону права користування та розпорядження автомобілями.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1