КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/348/2024 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , з доповненнями захисника ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2023 року, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ново-Нікольське, Олександрівського району, Томської області рф, громадянина України, працюючого на посаді начальника відділу якості авіаційної безпеки ДП "Антонов", зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 114-1 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2023 року задоволено клопотання прокурора ОСОБА_9 та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Строк дії ухвали про продовження строку тримання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою, визначено тривалістю 60 (шістдесят) днів, тобто до 09.02.2024 року, включно.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подали апеляційні скарги, захисником ОСОБА_7 також подано доповнення до апеляційної скарги.

Захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , в поданій апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. В разі відмови у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту визначити альтернативний триманню під вартою запобіжний захід у вигляді застави.

Захисник ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , в поданій апеляційній скарзі, з доповненнямипросить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із обов`язком носіння електронного засобу контролю.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги, захисник ОСОБА_6 зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконою, не відповідає повноті судового розгляду, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення.

Аналізуючи зміст оскаржуваної ухвали та матеріали кримінального провадження № 0000132 від 03.04.2022 року, які містяться в клопотанні про продовження строку тримання під вартою, можливо дійти висновку про відсутність в даному випадку визначених чинним КПК України підстав для прийняття такого рішення.

Зазначені в клопотанні слідчого ризики, носять формальний характер, базуються виключно на припущеннях, а тому не можуть бути підставами для продовження строку тримання під вартою.

Жодний ризик, передбачений ст. 177 КПК України слідчим та прокурором не був доведений. Підозрюваному ОСОБА_8 не має сенсу переховуватись від органів слідства. Крім того, жодних доказів які б прямо підтверджували причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення не наведено.

Підозра є «необгрунтованою», оскільки наведені стороною обвинувачення факти та інформація на думку захисту не можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Також апелянти зазначають, про відсутність вагомих доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення та звертають увагу на міцність соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_8 в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини, постійного місця роботи, репутацію, майновий стан підозрюваного, який під час збройної агресії рф втратив все майно, відсутність судимостей.

Апелянт також звертає увагу на те, що станом на дату звернення із даною апеляційною скаргою досудове розслідування у кримінальному провадженні завершене та стороні захисту відкрито матеріали справи, в порядку ст. 290 КПК України.

Досягнення мети кримінального провадження може бути здійснено і за наявності обраного підозрюваному ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги, з доповненнями захисник ОСОБА_6 зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді не відповідає вимогам ст. 196 КПК України, не відповідає вимогам Конвенції, Конституції України, які містять норми про виключно мотивоване судове рішення, як на єдину підставу для застосування запобіжного заходу, який в даному випадку є завідомо непомірним для підозрюваного.

В оскаржуваному рішенні слідчий суддя продублював докази, якими нібито підтверджується підозра, однак, частини з цих доказів відсутні в матеріалах, долучених до клопотання і відповідно не могли бути дослідженні слідчим суддею та покладеними в основу оскаржуваного рішення.

Слідчий суддя фактично не досліджував матеріали, оскільки не відповідає матеріалам клопотання твердження про те, що працівники режимно-секретного відділу нібито спростовували версію ОСОБА_8 , щодо неможливості транспортування документу з грифом «ДСК», оскільки навпаки начальник РСЧ підтвердив, що такого роду документи, подаються і отримуються виключно на АТП «Антонов», що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Туполева.

Не знаходить свого підтвердження і посилання на те, що нібито протоколами НСРД підтверджується те, що ОСОБА_10 підтверджував факт недопущення військовослужбовців на територію АТП ДП «Антонов».

Сторона захисту наголошувала слідчому судді, що з 18.01.2022 року командир військової частини не звертався письмово до генерального директора АТП «Антонов» з проханням допустити на територію військовослужбовців, а лист нібито від 04.02.2023 року з`явився лише 14.02.2022 року разом в листі зі Спільним рішенням, який в свою чергу було зареєстровано в відділі для діловодства документів з доступом ДСК. Вказаний лист не був доведений до відома ОСОБА_8 , резолюції керівника на ОСОБА_8 не має.

Слідчий суддя, фактично не досліджував долучені до клопотання матеріали, а обмежився лише копіюванням клопотання, а відповідно і не надав їм належної оцінки.

Не надав оцінки слідчий суддя і стану здоров`я підозрюваного та необхідності надати належну медичну допомогу останньому.

Також апелянт звертає увагу на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та, що ОСОБА_8 жодного з обов`язків, передбачених ст.ст. 177, 194 КПК України, які були на нього покладені попереднім рішенням суду не порушив.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисників та підозрюваного, в підтримку вимог поданих апеляційних скарг, які останні просили задовольнити з наведених в них підстав, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг сторони захисту та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені у апеляційних скаргах доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , з доповненнями захисника ОСОБА_7 , не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Ухвала слідчого судді про продовження строку тримання особи під вартою повинна відповідати вимогам ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 199 КПК України.

Доводи захисників про те, що слідчий суддя виніс незаконну та необґрунтовану ухвалу, не ґрунтуються на змісті оскаржуваної ухвали.

Перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали справи, встановлено, що у провадженні ГСУ СБ України перебувають матеріали кримінального провадження №0000132 від 03.04.2022 року за підозрою ОСОБА_11 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст.114-1 КК України.

09.03.2023 року о 10 год. 00 хв. ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 114-1 КК України.

09.03.2023 року Шевченківським районним судом м. Києва до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 07.05.2023 року включно.

02.05.2023 року Шевченківським районним судом м. Києва запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою продовжено, строком до 30.06.2023.

02.05.2023 року Шевченківським районним судом м. Києва продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000132, до шести місяців, тобто до 09.09.2023 року.

28.06.2023 Шевченківським районним судом м. Києва запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою продовжено, строком до 26.08.2023.

18.08.2023 підозрюваному ОСОБА_8 та його захисникам за дорученням прокурора у кримінальному провадженні повідомлено про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження.

22.08.2023 Шевченківським районним судом м. Києва запобіжний захід до підозрюваного ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою продовжено, строком до 20.10.2023 включно, без визначення розміру застави.

19.10.2023 Шевченківським районним судом м. Києва запобіжний захід до підозрюваного ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою продовжено, строком до 17.12.2023 включно, без визначення розміру застави.

11.12.2023 року прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .

На обґрунтування вимог даного клопотання сторона обвинувачення зазначила, що наявні ризики, визначені ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; можливість незаконного впливу на свідків, іншого підозрюваного; можливість перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.

12.12.2023 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до положень ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:

1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;

2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання особи під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування відповідного запобіжного заходу, однак з урахуванням додаткових відомостей і спливу строку досудового розслідування.

Згідно вимог ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тобто розглядаючи клопотання органу досудового розслідування про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні прокурора підстави для продовження ОСОБА_8 , строку тримання під вартою перевірялись судом при розгляді клопотання. При цьому був вислуханий підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник, доводи прокурора в підтримку поданого клопотання та заперечення сторони захисту щодо його задоволення, та викладено їх позиції в оскаржуваній ухвалі, а також з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою.

Зі змісту оскаржуваної ухвали, всупереч твердженням апелянта, вбачається, що під час судового розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав продовження запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України та встановив, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, нездатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При вирішенні даного клопотання слідчий суддя врахував вік підозрюваного, його стан здоров`я, місце проживання та інші обставини, що характеризують його особу, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя, а також зазначив те, що доказів того, що ОСОБА_8 за станом здоров`я не може утримуватись в умовах ДУ "Київський слідчий ізолятор" слідчому судді не надано.

При цьому, слідчий суддя, в силу положень ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, беручи до уваги обсяг підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, з огляду на високий ступінь встановлених ризиків, приходить до висновку, що застосування застави у даному випадку також не зможе забезпечити ефективного уникнення встановлених ризиків, у зв`язку з чим застава не застосовується.

Оцінюючи наведений прокурором ризик переховування від органу досудового розслідування та суду слідчий суддя виходив з того, що даний ризик підтверджується тією обставиною, що ОСОБА_8 , у випадку доведеності його вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, загрожує покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних, слідчий суддя зазначив, що даний ризик обґрунтовується тим, що з метою зміни останнім своїх показань ОСОБА_8 , шляхом залякування, підкупу чи будь-яким іншим способом може вчиняти вплив на таких осіб.

З урахуванням встановлених обставин, беручи до уваги дані про особу підозрюваного, його стан здоров`я, вік, сімейний стан, можливі наслідки вчинення злочину, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурор довів наявність підстав для застосування найсуворішого запобіжного заходу, а саме тримання під вартою,

При цьому колегія суддів бере до уваги, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Крім того слід зазначити, що згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Колегією суддів встановлено, що доказів, які надані органом досудового розслідування до клопотання про продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на момент розгляду вказаного клопотання, було достатньо для продовження такого запобіжного заходу, оскільки вони, в сукупності, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_8 , з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_8 , до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 114-1 КК України є вірогідною, що дає підстави для продовження йому строку тримання під вартою з метою запобіганню ризикам, встановленим та доведеним стороною обвинувачення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, чи невинуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, тобто наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Під час судового розгляду слідчим суддею встановлено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України у кримінальному провадженні, в якому підозрюється ОСОБА_8 враховано обставини, передбаченні ст. 178 КПК України.

Таким чином слідчим суддею досліджено доводи викладені в клопотанні та з урахуванням, тяжкості та суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_8 , а також наявності ризиків на які посилалась сторона обвинувачення, а тому, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Всупереч твердження апелянта, колегією суддів встановлено, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, які на даний час не зменшилися та продовжують існувати, що підтверджується вище викладеним.

Оскільки заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та виправдовують тримання підозрюваного під вартою, клопотання прокурора задоволено слідчим суддею обґрунтовано та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 , на строк до 09.02.2024.

Доводи апелянтів про відсутність обґрунтованої підозри та про те, що зазначені в клопотанні прокурора ризики, носять формальний характер та базуються виключно на припущеннях, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на матеріалах судового провадження. Слідчим суддею прийнято рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому досліджено належним чином всі матеріали провадження та наведено в ухвалі мотиви, з яких прийнято відповідне рішення.

Також, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначив розмір застави в даному кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

З урахуванням обставин кримінального провадження, наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді щодо необхідності продовження застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для застосування щодо останнього більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

З огляду на зазначене вище, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 176-178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, з урахуванням характеру та ступеню суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного, продовжив підозрюваному ОСОБА_8 строк тримання під вартою.

Посилання сторони захисту на міцність соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_8 в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини, постійного місця роботи, репутацію, майновий стан підозрюваного, який під час збройної агресії рф втратив все майно, відсутність судимостей, не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_8 , може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України і не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Доказів того, що ОСОБА_8 , за станом здоров`я не може утримуватись під вартою слідчому судді не надано, а також не надано під час апеляційного розгляду.При цьому особам, які утримуються під вартою надається медична допомога у встановленому законом порядку.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

При цьому відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час апеляційного розгляду, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів - не знаходить.

Враховуючи викладене, рішення слідчого судді суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, в порядку та межах, передбачених на даній стадії провадження, а тому апеляційні скарги сторони захисту з викладеними в них доводами, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405. 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

постановила:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2023 року, - залишити без зміни, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , з доповненнями захисника ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4