Справа № 585/1820/23
Номер провадження 1-кп/585/331/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальну справу по матеріалах кримінального провадження № 0000129 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мєждурєченск Кемеровської області, росіянина, громадянина України, з середньою-технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, працюючого знімачем-укладальником фарфорових, фаянських та керамічних виробів в ПАТ «Слобожанська будівельна кераміка», зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 21.11.2019 року вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 2 років обмеження волі; 2) 21.06.2023 року вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області за ч. 1 ст. 126-1 КК України до громадських робіт строком на 150 годин,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Відповідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» на території всієї держави України з 24.02.2022 введено воєнний стан, який не скасовано.

17.02.2023 року близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_3 зайшов до під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_2 , де на першому поверсі побачив велосипед марки «Вікторія», належний ОСОБА_6 .. Велосипед був закріплений до перил механічно-цифровим замком. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на викрадення велосипеда.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, переслідуючи корисливий мотив, металевим прутом почав ламати механічно-цифровий замок, який був приєднаний до велосипеду та перил під східцями. В подальшому він хотів викрасти велосипед, проте був помічений сторонньою особою, в силу чого не зміг заволодіти вказаним майном та покинув місце скоєння правопорушення. Тобто з причин, що не залежали від його волі, ОСОБА_3 не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для доведення крадіжки до кінця.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 здійснив незакінчений замах на викрадення велосипеду марки «Вікторія», вартістю 2400 грн.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 міг завдати матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_6 на суму 2400 грн.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винною у вчиненні якого визнається обвинувачена.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з прямим умислом вчинив дії, передбачені ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України - незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного стану.

Крім того, 29.03.2023 року близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_3 , йдучи по АДРЕСА_3 та перебуваючи поблизу домоволодіння АДРЕСА_4 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , вирішив умисно, незаконно проникнути до вказаного житла.

Цього ж дня, близько 20 год. 20 хв. ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний протиправний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла, діючи умисно, незаконно, без дозволу власника, маючи прямий умисел, направлений на порушення конституційного права на недоторканість житла особи, передбаченого ст. 30 Конституції України, яка гарантує кожному право на недоторканість житла та недопущення проникнення до житла чи іншого володіння особи, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проти волі власниці ОСОБА_7 , зайшов на територію подвір`я за адресою: АДРЕСА_3 , де продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, через пошкоджене вікно проник всередину квартири АДРЕСА_5 , чим порушив право ОСОБА_7 на недоторканість житла.

Коли ОСОБА_3 знаходився всередині квартири вказаного будинку, його почули сусіди та викликали поліцію і власницю квартири - ОСОБА_7 , які прибувши до квартири і зайшовши в неї, виявили там ОСОБА_3 .

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винною у вчиненні якого визнається обвинувачена.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з прямим умислом вчинив дії, передбачені диспозицією ч. 1 ст. 162 КК України - незаконне проникнення до житла особи.

Позиція сторони обвинувачення.

Прокурор ОСОБА_4 у судових дебатах висловила думку про те, що під час судового розгляду вина ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованих йому злочинів доведена повністю, просила призначити покарання за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом складання вироків зарахувати в строк відбування покарання відбуті ОСОБА_3 72 години громадських робіт, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Стягнути з обвинуваченого витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні.

Потерпіла ОСОБА_6 подала заяву про розгляд справи без її участі, претензій до обвинуваченого вона не має, збитки їй відшкодовані повністю. При призначенні покарання покладається на розсуд суду (а.с.25).

Потерпіла ОСОБА_7 подала заяву про розгляд справи в її відсутність (а.с.30).

Позиція сторони захисту.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю і пояснив, що 17.02.2023 року приблизно о 15 год. 00 хв. зайшов до під`їзду будинку по АДРЕСА_2 , де побачив велосипед, який був закріплений до перил механічно-цифровим замком. Вказаний велосипед мав намір викрасти, тому почав розбивати замок, але був помічений мешканкою під`їзду, тому не довів злочин до кінця і втік. Коли повернувся, то там були працівники поліції. Розумів, що велосипед чужий і сподівався, що ніхто його не бачить.

29.03.2023 року о 20 год. він прийшов до знайомих, йому ніде було переночувати. Знайомі його послали до сусідів, сказали, що там нікого немає. Він підійшов до будинку по АДРЕСА_6 , заліз у вікно і ліг на диван. Через 10 хвилин приїхали працівники поліції. Розумів, що будинок чужий і він не мав права туди заходити без дозволу власника. У скоєному розкаюється.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 обставини вчинення злочинів та кваліфікацію дій підзахисного не оспорював, при цьому вважає, що наявність декількох пом`якшуючих обставин, відсутність цивільних позовів, що вказує і на відсутність претензій з боку потерпілих, особи обвинуваченого, який щиро розкаявся у скоєному, активно спряв розкриттю кримінальних правопорушень, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працює, позитивно характеризується, дають підстави при призначенні покарання застосувати ст. ст. 69, 75 КК України.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позицій немає. Також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України (незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного стану) та у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України (незаконне проникнення до житла особи), доведена повністю поза розумним сумнівом.

При призначенні покарання суд враховує обставини, визначені ст. 65 КК України.

ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів та кримінального проступку.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить те, що ОСОБА_3 визнав свою вину, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Положеннями статті 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Суд також враховує дані про особу ОСОБА_3 , який раніше судимий (а.с.48-49), перебуває під наглядом у лікаря-нарколога з 07.09.2022 року з ДЗ «Психрозлади та розлади поведінки внаслідок вживання алкоголю, гостра інтоксикація», на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває (а.с.51), проте офіційно працевлаштований, позитивно характеризується за місцем роботи (а.с.61).

Враховуючи також обставини справи - відсутність тяжких наслідків від злочинних дій обвинуваченого, відсутність претензій з боку потерпілих, повне визнання вини і щире розкаяння, сприяння розкриттю злочину та розгляду справи, добровільне відшкодування завданої шкоди, суд вважає можливим застосувати до ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст. 69 КК України, перейти до іншого, більш м`якого покарання, ніж визначене санкцією ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, - виправних робіт строком на один рік із відрахуванням в дохід держави 10 % заробітку, за ч. 1 ст. 162 КК України у межах санкції, передбаченої за цей злочин у виді виправних робіт строком на 6 місяців з відрахуванням в дохід держави 10 % заробітку.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у виді виправних робіт строком на 1 (один) рік з відрахуванням в дохід держави 10 (десяти) % заробітку.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21 червня 2023 року, за яким ОСОБА_3 призначено покарання у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт, більш суворим покаранням, призначеним цим вироком, остаточно призначити покарання у виді виправних робіт строком на 1 (один) рік з відрахуванням в дохід держави 10% заробітку. Зарахувати у строк відбування покарання, покарання відбуте за попереднім вироком у виді 150 годин громадських робіт.

Таке покарання на думку суду буде достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Ураховуючи обрану міру покарання та поведінку обвинуваченого під час розгляду справи, його характеризуючі дані, а також думку прокурора з приводу призначення покарання, суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу до вступу вироку в закону силу.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Цивільний позов не заявлено.

Витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-22/2324-ТВ у розмірі 566 грн. 34 коп., підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України і призначити покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді виправних робіт строком на один рік з відрахуванням в дохід держави 10 % заробітку,

- за ч. 1 ст. 162 КК України і призначити покарання у виді виправних робіт строком на 6 місяців з відрахуванням в дохід держави 10 % заробітку.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у виді виправних робіт строком на 1 (один) рік з відрахуванням в дохід держави 10 (десяти) % заробітку.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21 червня 2023 року, за яким ОСОБА_3 призначено покарання у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт, більш суворим покаранням, призначеним цим вироком, остаточно призначити покарання у виді виправних робіт строком на 1 (один) рік із відрахуванням в дохід держави 10% заробітку. Зарахувати в строк відбування покарання, покарання відбуте за попереднім вироком у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт. о вступу вироку в законну силу ОСОБА_3 запобіжний захід не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави (отримувач коштів: ГУК Сум.обл./Роменська МТГ/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ): 37970404, номер рахунку (IBAN): UA0018548, «Адміністративні штрафи та інші санкції») витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-22/2324-ТВ у розмірі 566 (п`ятсот шістдесят шість) грн. 34 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1