ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3152/23
У Х В А Л А

про арешт майна

"02" жовтня 2023 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002579, внесеному до ЄРДР 18.08.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно шляхом заборони відчуження на нежитлове приміщення, будівлю-склад (Літ. 105А) загальною площею 392,8 кв.м. (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000), за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 9, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛОБАЗА 2014" ().

В обґрунтування вказаного клопотання прокурор посилається на те, що у провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві розпочато досудове розслідування, відомості про яке внесені до ЄРДР № 0002579 від 18.08.2022 за ч.3 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що частка державної власності у АТ «Київський радіозавод» складає 50 % -1 акція в особі Державного Космічного агентства України. Протягом тривалого часу посадові особи ПАТ «Київський радіозавод» (), а саме голова правління ОСОБА_5 , заступник ОСОБА_6 та члени наглядової ради, шляхом зловживання своїм службовим становищем, діючи за попередньою змовою групою осіб здійснили відчуження приблизно 30 об`єктів нерухомості загальною площею 24 200 кв.м., що належить ПАТ «Київський радіозавод» по заниженій вартості, що призвело до недоотримання бюджетних котів.

Так, 14.07.2017 посадові особи ПАТ «Київський радіозавод» () шляхом зловживання своїм службовим становищем, діючи за попередньою змовою групою осіб, заволоділи майном вказаного підприємства, частка державної власності якого складає 50% мінус 1 акція, а саме відчужили будівлю-склад (Літ.105А), загальною площею 392,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 9, використавши при цьому завідомо підроблений звіт про незалежну оцінку ринкової вартості, виданий від імені ТОВ «Меркурій Партнерс» з метою заниження вартості майна.

14.07.2017 ТОВ «МЕТАЛОБАЗА 2014» придбала нежитлове приміщення, будівлю-склад (Літ. 105 А) на земельній ділянці за адресою: м. Київ, вул. Бориспільска, 9 у АТ «Київський радіозавод» відповідно до договору купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 .

Відповідно п.2.4. вказаного договору, згідно Висновку про вартість об`єкта, складеного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Меркурій Партнерс» ринкова вартість нежитлового приміщення, Будівля-склад (Літ. 105А) заг. пл. 392, 8 кв.м., станом на дату проведення оцінки 24.05.2017 становить 73 100 гривень.

08.08.2023 до управління поліції надійшла відповідь від ТОВ «МЕРКУРІЙ ПАРТНЕРС», що звіт нежитлового приміщення, Будівля-склад (Літ. 105 А) за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 9 не виконували.

Відповідно до відповіді від Державного Космічного агентства України, частка державної власності у АТ «Київський радіозавод» станом на 14.07.2017 і по теперішній час складає 50 % -1 акція.

Вищезазначене майно містить на собі ознаки вчинення злочину, має вважливе значення для проведення досудового розслідування та у досудового слідства є підстави вважати, що вказане майно, а саме нежитлове приміщення, будівля-склад (Літ. 105А) загальною площею 392, 8 кв.м. набуте кримінально-протиправним шляхом і містять на собі сліди кримінального правопорушення та інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час цього кримінального провадження.

Постановою слідчого від 22.09.2023 нежитлове приміщення, будівля-склад (Літ. 105А) загальною площею 392, 8 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 9 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0002579.

В судове засідання, яке відбулося 02.10.2023, з`явився прокурор, клопотання підтримав та прохав задовольнити з підстав викладених у клопотанні.

В судове засідання з`явився представник власника майна, який проти задоволення клопотання заперечив та просив у його задоволенні відмовити. Зазначив, що в клопотанні не вказане чиє майно потрібно арештувати і в якому статусі виступає власник майна в кримінальному провадженні. Також матеріали клопотання не містять доказів того, що з моменту купівлі нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 9, питань щодо неправомірності набуття ТОВ "Металобаза 2014" права власності на вказане майно ні в акціонерів ПАТ "Київський радіозавод", ні в інших органів не виникало. Крім того, матеріали клопотання не містять жодного доказу неправомірних дій посадових осіб ПАТ "Київський радіозавод" чи іншої групи осіб щодо вищевказаного нежитлового приміщення. Вказав на те, що станом на теперішній час в реєстрі речових прав на нерухоме майно не існує нежитлового приміщення, будівлі-складу (Літ. 105А) загальною площею 392, 8 кв.м. Вважає неприпустимим свавільне втручання у здійснення підприємницької діяльності ТОВ "Металобаза 2014", які не мають у цьому кримінальному провадженні будь-якого процесуального статусу, у тому числі цивільного позивача.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора та представника власника майна, дослідивши клопотання та надані в його обґрунтування матеріали, дійшов таких висновків.

Як визначено ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України (далі по тексту - КПК України), одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частиною 3 статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

За приписом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Суд враховує, що згідно із практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаyv.UnitedKingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Описана у клопотанні фабула кримінального правопорушення у сукупності з наданими прокурором матеріалами кримінального провадження, на даному етапі провадження дає слідчому судді підстави вважати з достатньою ймовірністю про існування факту події кримінального правопорушення, який має бути предметом ретельного дослідження з боку органу досудового розслідування. Водночас, оскільки на цьому етапі досудового розслідування жодній особі не вручене повідомлення про підозру, слідчий суддя оцінює лише достатність підстав вважати, що таке кримінальне правопорушення було вчинене.

Такий висновок ґрунтується на підставі сукупності досліджених у судовому засіданні документів та матеріалів кримінального провадження №0002579, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.08.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191 КК України.

На думку слідчого судді, прокурором доведено відповідність майна, а саме нежитлового приміщення, будівлі-складу (Літ. 105А) (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000), за адресою: АДРЕСА_1 , на яке прокурор просить накласти арешт, критеріям, визначеним ч. 2 ст. 170 КПК України.

Накладення арешту на вказане майно шляхом заборони користування та розпорядження ним, враховуючи те, що зазначене майно є предметом вчинення злочину, з метою запобігання його пошкодження, знищення, відчуження, є необхідним на даному етапі кримінального провадження, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, і потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, яке на даному етапі кримінального провадження слідчий суддя вважає є пропорційним та співмірним завданням кримінального провадження.

З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також на те, що прокурором у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що нежитлове приміщення, будівля-склад (Літ. 105А) (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000), за адресою: АДРЕСА_1 , відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, є предметом кримінального правопорушення, може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

Окрім того, з огляду на завдання кримінального провадження слідчий суддя вважає, що у даному випадку втручання у володіння майном, виходячи з визначених КПК України засад кримінального провадження, є виправданим та пропорційним. При цьому слідчий суддя не вважає обґрунтованими заперечення представника власника майна свавільного втручання у здійснення підприємницької діяльності ТОВ "Металобаза 2014", оскільки прокурором у своєму клопотанні ставиться питання арешту майна виключно в частині заборони відчуження нежитлового приміщення на час проведення досудового розслідування, у зв`язку з чим вказане приміщення залишається в користуванні ТОВ "Металобаза 2014" та, відповідно, втручання в господарську діяльність підприємства не відбувається.

Також слідчим суддею відхиляються посилання представника власника майна щодо відсутності доказів в клопотанні інформації про належного власника майна та відсутності в реєстрі речових прав на нерухоме майно нежитлового приміщення, будівлі-складу (Літ. 105А) загальною площею 392, 8 кв.м., з огляду на те прокурором до клопотання долучений договір купівлі-продажу від 14.07.2017, укладений між ПАТ "Київський радіозавод" та ТОВ "Металобаза 2014", предметом якого є нежитлове приміщення, будівлі-складу (Літ. 105А) загальною площею 392, 8 кв.м. Факт укладення цього договору представником ТОВ "Металобаза 2014" не заперечується. Крім того, самим представником до своїх письмових заперечень був наданий інформаційний витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 348553885 від 29.09.2023, відповідно до якого власником нежитлового приміщення, будівлі-складу (Літ. 105А) загальною площею 597,0 кв.м., є ТОВ "Металобаза 2014". Як вбачається з доданого до клопотання акту від 17.10.2022 за результатами проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , проведеної Міністерством юстиції України, вказана різниця в площі цього приміщення викликана тим, що 26.12.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 прийнято рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав за № 44822258, на підставі якого змінено загальну площу та опис об`єкта нежитлове приміщення, будівля-склад (Літ. 105А) загальною площею 597 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 9, у зв`язку із проведенням його реконструкції. З урахуванням вищевикладеного арешт накладається на нежитлове приміщення, будівля-склад (Літ. 105А) за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 9, з актуальною на дату розгляду клопотання загальною площею цього приміщення, а саме: 597 кв.м.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002579, внесеному до ЄРДР 18.08.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на нежитлове приміщення, будівлю-склад (Літ. 105А) загальною площею 597 кв.м. (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000), за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 9, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛОБАЗА 2014" (), для забезпечення його зберігання як речового доказу у даному кримінальному провадженні.

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛОБАЗА 2014" () відчужувати нежитлове приміщення, будівлю-склад (Літ. 105А) загальною площею 597 кв.м. (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000) за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 9.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії вказаної ухвали слідчого судді.

Повний текст ухвали складений 06.10.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1