Справа № 296/9699/23
УХВАЛА

Іменем України

29 вересня 2023 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростень, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.140 КК України у кримінальному провадженні, внесеному 06.04.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000166,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира звернулася слідча з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 , в обґрунтування якого зазначає, що у провадженні слідчого відділення Головного управління Національної поліції в Житомирської області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000166 від 06.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , відповідно до наказу генерального директора комунального некомерційного підприємства «Коростенська центральна міська лікарня» Коростенської міської ради (далі КНП «Коростенська ЦМЛ» КМР) №32 від 01.04.2018 прийнятий на роботу на посаду лікаря - отоларинголога дитячого педіатричного відділення вказаного медичного закладу. Згідно наказу генерального директора КНП «Коростенська ЦМЛ» КМР №198 від 24.12.2020 тимчасово виконував обов`язки завідувача педіатричним відділенням КНП «Коростенська ЦМЛ» КМР.

Таким чином з 17.01.2021 по 25.01.2021 ОСОБА_5 , як виконувач обов`язків завідувача педіатричного відділення, ніс відповідальність відповідно до чинного законодавства України за виконання своїх обов`язків та лікувально-діагностичну і протиепідемічну роботу у вказаному відділенні.

Критеріями оцінки діяльності є якісне та ефективне надання медичної допомоги хворим, профілактична та реабілітаційна робота та показники діяльності закладу в порівнянні з нормативними, середньо обласними та середніми по країні.

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 78 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992, ОСОБА_5 зобов`язаний, зокрема, сприяти охороні та зміцненню здоров`я людей, запобіганню і лікуванню захворювань, надавати своєчасну та кваліфіковану медичну, лікарську і реабілітаційну допомогу.

Згідно Клятви лікаря, затвердженої Указом Президента України від 15.06.1992 №349, ОСОБА_5 зобов`язаний усі знання, сили та вміння віддавати справі охорони і поліпшення здоров`я людини, лікуванню і запобіганню захворюванням, подавати медичну допомогу всім, хто її потребує; незмінно керуватися у своїх діях і помислах принципами загальнолюдської моралі, бути безкорисливим і чуйним до хворих, визнавати свої помилки, гідно продовжувати благородні традиції світової медицини; зберігати лікарську таємницю, не використовувати її на шкоду людині; додержувати правил професійної етики, не приховувати правди, якщо це не зашкодить хворому; постійно поглиблювати і вдосконалювати свої знання та вміння, у разі необхідності звертатися за допомогою до колег і самому ніколи їм у цьому не відмовляти, бути справедливим до колег; власним прикладом сприяти вихованню фізично і морально здорового покоління, утверджувати високі ідеали милосердя, любові, злагоди і взаємоповаги між людьми.

Відповідно до посадової інструкції завідувача педіатричним відділенням КНП «Коростенська ЦМЛ» КМР, затвердженої 02 січня 2021 року головним лікарем КНП «Коростенська ЦМЛ» КМР завідувач педіатричним відділенням, серед іншого, організовує лікувально-профілактичну діяльність, співпрацює з іншими підрозділами лікарні та вживає заходів, аби: виявити чинники ризику у пацієнтів та надалі зменшити або усунути ці ризики, обмежити поширення вже існуючого захворювання та вилікувати його, контролювати й координувати надання медичних послуг, контролювати й оцінувати продуктивність роботи медичного персоналу відділення, забезпечувати якість обслуговування пацієнтів та лікування.

В порушення вищевказаних норм, ОСОБА_5 під час виконання обов`язків завідувача педіатричним відділенням КНП «Коростенська ЦМЛ» КМР, будучи відповідальним за проведення обстеження та лікування малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 17 січня 2021 року о 17 год. 44 хв. доставлений до приймального відділення КНП «Коростенська ЦМЛ» КМР, що по вул. Амовова, 8, м. Коростень Житомирської області, неналежно поставився до виконання своїх професійних обов`язків, в частині виявлення чинників ризику у пацієнтів та надалі зменшення або усунення цих ризиків, обмеження поширення вже існуючого захворювання та його лікування, контролю та координації надання медичних послуг малолітньому, що виразилось в призначенні лікування без належного проведення призначеної обов`язкової лабораторної діагностики: глюкоза крові, сеча на наявність ацетону, електроліти крові, біохімічний аналіз крові, загальний аналіз сечі, та не проведенні додаткових ЕКГ досліджень.

Крім того, під час перебування на стаціонарному лікуванні у педіатричному відділення КНП «Коростенська ЦМЛ» КМР з 17.01.2021 по 25.01.2021 хворого малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , виконуючи обов`язки завідувача педіатричним відділенням, внаслідок недбалого ставлення до своїх обов`язків та всупереч «Локального протоколу лікування дітей з пневмонією» затвердженого головним лікарем КНП «Коростенська ЦМЛ» КМР від 23.05.2017 не проконтролював та не скоординував надання медичних послуг малолітньому ОСОБА_9 , що призвело до безпідставного призначення та проведення малолітньому хворому інфузійної терапії в період з 17.01.2021 по 25.01.2021, при цьому 5% розчин глюкози в період з 17.01.2021 по 20.01.2021 вводився без додавання необхідних солей калію, натрію, кальцію, безпідставного застосування препаратів - преднізолон та дексаметазон, що є недоліком надання медичної допомоги малолітньому.

Крім того, ОСОБА_5 під час проведення лікування малолітнього ОСОБА_8 , будучи відповідальним за забезпечення якості обслуговування пацієнтів та лікування недбало поставився до виконання своїх професійних обов`язків щодо координації та контролю виконання досліджень електролітного, кислотно-основного стану крові, біохімічних аналізів крові та загальних аналізів сечі в динаміці, без контролю щоденного водного балансу, що обумовило розвиток значних набряків внутрішніх органів з виникненням некрозу епітелію канальців нирок через стиснення їх судин набряками тканинами з порушенням функції нирок, посиленням поліорганних набряків, в тому числі головного мозку та легень, які призвели до настання тяжких наслідків у вигляді смерті малолітнього ОСОБА_8 о 10 год. 40 хв. 25.01.2021.

Своїми діями, які виразилися в неналежному виконанні медичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки неповнолітньому, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 140 КК України.

27.09.2023 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Коростень Житомирської області, зареєстрованому по АДРЕСА_1 , жителю АДРЕСА_2 повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.140 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 на даний час обіймає посаду лікаря отоларинголога дитячого педіатричного відділення КНП «Коростенська центральна міська лікарня» Коростенської міської ради.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визнаних ст. 2 КПК України.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні, відповідно до вимог КПК України, доказами.

Отже, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, серед яких злочини, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Таким чином, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , з метою запобігання ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України можливо застосувати до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Даний вид запобіжного заходу необхідно обрати останньому на час досудового розслідування, не виходячи з каральних міркувань, а лише з метою виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене, вважаю, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи (право на особисту недоторканість та свободу пересування).

Враховуючи викладені вище обставини, можливо зробити висновок, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала та просила задовольнити.

Захисники та підозрюваний в судовому засіданні не заперечили щодо застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, однак просили не покладати обов`язок не відлучатися із м. Коростень, що є суворим заходом з огляду на життєві обставини.

Дослідивши матеріали та документи, заслухавши сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч.1 ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Стандарт, встановлений статтею 5 § 1(с) Конвенції, не передбачає, що поліція повинна мати достатні докази для пред`явлення обвинувачення на момент арешту (O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 36).

Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для обґрунтування засудження чи навіть пред`явлення обвинувачення; це досягається на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom, of 28 October 1994, § 55; K.-F. v. Germany of 27 November 1997, § 57; Erdagoz v. Turkey, of 22 October 1997, § 51).

Наявні у матеріалах клопотання докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, є достатніми та на час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу підтверджують наявність достатніх підстав вважати, що сталася подія кримінального правопорушення, підозрюваний причетний до цієї події та обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.140 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Крім того, слідчий у клопотанні вказав на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме на можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати зі сторони підозрюваного на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.140 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Не виключається також можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто, прокурором доведено, що наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином наявні достатні правові підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 найбільш м`якого із встановлених ч.1 ст.176 КПК України запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, який може забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Однак, зважаючи на доводи сторони захисту та враховуючи відомості щодо особи підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне покласти обов`язок не відлучатися за межі Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

За таких підстав, клопотання підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.177-179, 193, 194, 196, 205 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком до 24.11.2023 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора за першим викликом та до суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися за межі Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування по суті пред`явленої підозри у кримінальному провадженні №0000166 від 06.04.2021 із свідками та потерпілими;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Строк дії ухвали та обов`язків встановити до 24.11.2023 року включно.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків можливе застосування більш жорсткого запобіжного заходу та накладення грошового стягнення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, що здійснює досудове розслідування.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1