Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/8132/23
У Х В А Л А

25.12.2023 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання клопотання ОСОБА_3 про зняття арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся у суд із клопотанням про зняття арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 08.12.2023 у справі № 299/8132/23 задоволено клопотання про арешту на майно.

Вказує, що із зазначеної ухвали вбачається, що підставою для накладення арешту на майно слугувала наявність достатніх підстав вважати, що воно є доказом злочину і зберегло на собі сліди можливої злочинної діяльності на початку досудового розслідування, а також з метою подальшого забезпечення проведення необхідних слідчих дій та судових експертиз.

Потреба у подальшому застосуванні такого запобіжного заходу, оскільки така є не доречна та незаконна.

Вважає, що накладення арешту в межах кримінального провадження №0000768 від 27.11.2023 року на таке майно порушує законні права та інтереси власника, тобто арешт накладено необгрунтовано.

В судове засідання ОСОБА_3 не з"явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.

Старший слідчий ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд скарги у його відсутності.

Слідчим суддею встановлено наступні обставини.

Ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 08.12.2023 у справі № 299/8132/23 накладено арешт на майно.

У свою чергу обставина зазначена у клопотанні ОСОБА_3 щодо належності речей які зазначені в ухвалі слідчого судді належать саме йому на праві приватної власності, жодним чином не підтверджені та в судовому засіданні не доведені належними доказами, про право власності особи на речі на які накладено арешт.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК).

Обставини клопотання не доведено обставини, зокрема, що у подальшому застосуванні зазначеного заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано, оскільки обставини, які слугували для накладення арешту не перестали існувати.

Крім цього, матеріали клопотання не містять належних й допустимих доказів, що саме ОСОБА_3 є власником арештованого майна.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (частина 1, 2 статті 22 КПК України).

При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Вказані норми кримінального процесуального законодавства та відповідна практика Європейського суду з прав людини, вказує, що особі, яка звертається із клопотанням до суду, процесуальним законодавством надаються не лише права, а і покладаються обов`язки.

Так, при дослідженні слідчим суддею матеріалів клопотання про скасування арешту майна встановлено, що доказів в його обґрунтування слідчому судді не надано, а заявник при зверненні до суду не довів обставин, на які посилається у своєму клопотанні, оскільки долучені документи в своїй сукупності не доводять обґрунтованості заявлених вимог про скасування арешту та не спростовують мети його застосування та обставин викладених в ухвалі про накладенні арешту.

За вказаних обставин слідчий суддя приходить до висновку, що встановлені обставини судовим рішенням при накладенні арешту не спростовано та не доведено, що захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна втратив свою актуальність та підстави, які діяли на момент його застосування відпали.

Враховуючи викладене клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.131,132,170,174,309,369-372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні №0000768 від 27.11.2023 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1