В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

" 18" січня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції з приміщення

Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області)

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0000112

за апеляційною скаргою заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 вересня 2022 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.03.2021 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 80 годин

-обвинуваченого за ч. 2 ст. 389 КК України

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 вересня 2022 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання повністю приєднано невідбуте покарання за вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 березня 2021 року, та ОСОБА_6 визначено остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки 10 днів.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України на ОСОБА_6 покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Апелянт просить вирок скасувати в частині звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням та ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_8 вважати засудженим за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання до призначеного покарання невідбутого покарання за вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.03.2021, вважати ОСОБА_8 засудженим до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки 10 днів. В іншій частині вирок залишити без змін.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Прокурор, не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, вважає вирок незаконним і таким, що підлягає скасуванню в частині звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, що полягає у застосуванні кримінального закону, який не підлягав застосуванню та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, що потягло призначення покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість.

Зазначає, що згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_9 засуджений 09.03.2021 Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт та вчинив нове кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України до відбуття покарання за цим вироком. За таких обставин, при призначенні ОСОБА_10 остаточного покарання з урахуванням ст. 71 КК України, рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України є неприпустимим.

Крім того, призначивши ОСОБА_10 покарання за правилами ст. 71 КК України за сукупністю вироків з подальшим звільненням обвинуваченого від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, судом фактично здійснено перегляд вироку Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.03.2021, оскільки оскаржуваним вироком ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання, призначеного попереднім вироком, чого суд не мав права робити з огляду на те, що перегляд та подальша зміна судового рішення може здійснюватися лише за встановленою кримінальним процесуальним законом процедурою, що випливає зі змісту засад обов`язковості судових рішень (ч. 2 ст. 21 КПК України) та забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (ст. 24 КПК України).

Встановлені судом першої інстанції обставини.

09.03.2021 ОСОБА_6 засуджено вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у виді 80 годин громадських робіт.

На підставі розпорядження суду 20.04.2021 ОСОБА_6 було взято на облік до Очаківського МРС філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області.

26.04.2021 ОСОБА_6 було роз`яснено порядок та умови відбування покарання та вручено направлення до КНП «Очаківська багатопрофільна лікарня», де останній мав з 27.04.2021 приступити до відбування громадських робіт. Відповідно до графіку виходу на роботу № 189/02-05 від 27.04.2021, затвердженого головним лікарем КНП «Очаківська багатопрофільна лікарня», ОСОБА_6 мав у період з 27.04.2021 по 27.05.2021 щоденно з понеділка по п`ятницю з 08 год. по 12 год. виходити на роботи.

Разом із тим, останній не приступив до відпрацювання громадських робіт та жодного разу не з`явився до КНП «Очаківська багатопрофільна лікарня».

За ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт ОСОБА_6 02.06.2021 було винесено письмове попередження про притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 40 КВК України, яке йому було оголошено під підпис, відібрано пояснення та повторно вручено направлення до КНП «Очаківська багатопрофільна лікарня», де останній мав з 03.06.2021 приступити до відбування громадських робіт. Разом із тим, ОСОБА_6 , не реагуючи на вказане попередження, маючи умисел на злісне ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, достовірно знаючи про призначене судом покарання та будучи ознайомленим з порядком та умовами його відбування, а також попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання, умисно, без поважних причин не виходив на роботу згідно із затвердженим графіком відбування покарання та не виконував встановлених обов`язків з відбування покарання вироку суду.

Судом першої інстанції ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, в ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив вирок залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при ухваленні вироку, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_6 в ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, є правильними. Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України. З огляду на межі вимог апеляційної скарги, вирок в цій частині апелянтом не оскаржується.

Що стосується призначеного покарання за ч.2 ст. 389 КК України, покарання ОСОБА_6 призначено відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України, та з урахуванням вимог ч.1 ст. 71 КК України.

Призначене покарання, є необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів. Вирок в цій частині прокурором також не оспорюється, оскільки судом першої інстанції призначено за видом та розміром таке покарання, яке і просить апелянт.

Разом з тим, судом першої інстанції допущено неправильне застосування положень ст. 75 КК України, з огляду на наступне.

Так, вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.03.2021 ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 80 годин.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, вчинено ОСОБА_6 до відбуття покарання за вище вказаним вироком.

За такого, суд першої інстанції остаточне покарання правильно визначив за сукупністю вироків на підставі ч.1 ст. 71 КК України.

Проте, застосувавши положення, передбачені ст. 75 КК України, суд першої інстанції звільнив обвинуваченого не лише від відбування покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, але й від відбування попереднього покарання, призначеного у виді громадських робіт, які належало виконувати реально.

При прийнятті рішення судом першої інстанції також не враховано, що обвинувачений не став на шлях виправлення та в період незнятої та непогашеної судимості вчинив злочин.

За таких обставин, застосування вимог ст. 75 КК України у даному випадку є неприпустимим.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Отже, суд першої інстанції допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

З огляду на наведене, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 418, 420, 424, 425, 532, 615 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 вересня 2022 року у відношенні ОСОБА_6 в частині звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України - скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_6 вважати засудженим за ч. 2 ст. 389 КК України з призначенням покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання до призначеного покарання за даним вироком покарання за вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 березня 2021 року, вважати засудженим ОСОБА_6 до остаточного покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки 10 днів.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з дня його затримання, в порядку виконання вироку.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим,- в той самий строк з дня вручення йому копій судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3