Справа № 346/5191/23
Провадження № 1-кс/346/760/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2023 р.м. Коломия

Слідчий суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретарки судових засідань: ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого: ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника: ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 , погодженне прокурором Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.08.2023 року за № 0000115 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце народження: с. Велика Кам`янка Коломийського району Івано-Франківської області; зареєстроване і фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ; громадянин України; освіта середня спеціальна; працюючий на господарствах різноробочим; одружений; має двох малолітніх дітей; депутатом не являється; судимостей не має), який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 КК України,

а сторонами та іншими учасниками кримінального провадження є: з боку обвинувачення - прокурор: ОСОБА_3 , слідча: ОСОБА_7 , з боку захисту - підозрюваний: ОСОБА_5 та його захисник: адвокат - ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Cлідча, за погодженням із прокурором, подала до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Тож суд вирішував це питання на підставі клопотання сторони обвинувачення.

Позиція сторони обвинувачення.

Зібрані на досудовому розслідуванні по кримінальному провадженню докази, підтверджують наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочинів, передбачених частиною 1 статті 263 КК України. Наявними є ризики того, що:

- підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду (про що свідчить тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його виним);

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- підозрюваний може незаконно впливати на свідків (оскільки йому відомі їх місце проживання);

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, (зокрема не зявлятися на виклики, посилаючись на ніби-то форс мажорні чи поважні обставини, або симулюючи ту чи іншу хворобу).

- вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити свою злочинну діяльність щодо незаконного збуту у воєнний час вибухових пристроїв та вибухових речовин.

Тому тільки тримання підозрюваного під вартою може убезпечити від настання вказаних ризиків. І вказані обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти настанню зазначеним ризикам.

Разом з цим, підозрюваному слід визначити розмір застави у розмірі 214720 гривень.

Позиція сторони захисту.

Підозрюваний свою вину у вчиненому визнав, просив відпустити його додому, оскільки у нього народилась дитина, кілька днів тому.

Його захисник заперечив, щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказув що ризики не відповідають дійсності. Його брат не має статусу свідка, а тому впливати на нього, як на свіцдка він не зможе. Зазначає, що якщо застосувати до ОСОБА_5 цілодобовий домашній арешт то він не зможе впливати на свідків які живуть в інших місцях. Крім того максимальна застава є надто велика, вона є неспівмірною доходам його клієнта.

Оцінка суду щодо можливості обмеження свободи підозрюваного.

Слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (пункт 18 частини 1 статті 3 КПК України).

І суд одразі відзначає, що при розгляді клопотань сторони обвинувачення щодо застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, слідчий суддя здійснює контроль за дотриманням права будь-якої людини на свободу пересування.

Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом (частина 2 статті 29 Конституції України).

Отже, право людини на свободу пересування не є абсолютним і може бути обмеженим, але тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Також слідчий суддя враховує, що за положеннями частини 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: b) законний арешт для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом; c) законний арешт, здійснений з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

При цьому суд враховує і практику застосування цієї норми права Європейським судом з прав людини, зокрема висновок цього суду з рішення у справі «Ассанідзе проти Грузії» (Assanidze v. Georgia), заява № 71503/01, п. 171, ECHR 2004-II) за яким Суд повторив, що слово «законний» і словосполучення «відповідно до процедури, встановленої законом» у пункті 1 статті 5 Конвенції за своєю суттю відсилають до національного законодавства та встановлюють зобов`язання забезпечувати дотримання його матеріально-правових і процесуальних норм.

Тому слідчий суддя застосовує положення КПК України, напряму.

Отже, положення частини 1 статті 131 КПК України передбачають, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. І відповідно до частини 1 статті 176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. При цьому згідно з частиною 4 статті 176 КПК України, запобіжні заходи під час досудового розслідування застосовуються слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженого із прокурором, або за клопотанням прокурора.

А отже, з метою досягнення дієвості кримінального провадження заходи його забезпечення (в тому числі й тримання підозрюваного під вартою) можуть бути застосованими й під час досудового розслідування.

Проте суд відзначає, що за положеннями частини 1 статті 177 КПК України метою застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як запобіжного заходу, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам (на які вказував прокурор): 1) переховуватись від органів досудового розслідування та суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; 3) незаконно впливати на свідків; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення;

При цьому частина 2 статті 177 КПК України вказує на те, що підставою застосування будь-якого запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

А в силу положень частини 1 та 3 статті 184 КПК України, саме прокурор повинен довести і наявність обгрунтованої підозри, і наявність зазначених ризиків.

З огляду на зміст повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 29 вересня 2023 року, ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі, будучи обізнаним щодо зовнішнього вигляду, характеристик та призначення вибухових пристроїв, маючи намір на їх незаконне придбання, носіння, зберігання та збут, без передбаченого «Положенням про дозвільну систему», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, та «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також, боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, дозволу, придбав три електродетонатори ЕДП-р, що відносяться до категорії вибухових пристроїв, носив та зберігав їх при собі без передбаченого законом дозволу протягом невстановленого на даний час досудовим розслідуванням періоду часу, після чого 17.08.2023 о 17 год. 20 хв. переніс дані вибухові пристрої до лісового масиву, який знаходиться навпроти кладовища, що по АДРЕСА_2 , де незаконно збув їх ОСОБА_8 за грошові кошти в сумі 100 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 3656,86 грн.

Також він же, діючи умисно та повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі, будучи обізнаним щодо зовнішнього вигляду, характеристик та призначення вибухових речовин, маючи намір на їх незаконне придбання, носіння, зберігання та збут, без передбаченого «Положенням про дозвільну систему», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, та «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також, боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, дозволу, придбав одну 200-грамову тротилову шашку та пластичну вибухову речовину гексоген масою 119,4 грама, що відносяться до категорії вибухових речовин, носив та зберігав їх при собі без передбаченого законом дозволу протягом невстановленого на даний час досудовим розслідуванням періоду часу, після чого 23.08.2023 о 14 год. 45 хв. переніс дані вибухові речовини до лісового масиву, який знаходиться навпроти кладовища, що по АДРЕСА_2 , де незаконно збув їх ОСОБА_8 за грошові кошти в сумі 4000 грн.

Крім того він же, діючи умисно та повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі, будучи обізнаним щодо зовнішнього вигляду, характеристик та призначення вибухових речовин та вибухових пристроїв, маючи намір на їх незаконне придбання, носіння, зберігання та збут, без передбаченого «Положенням про дозвільну систему», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, та «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також, боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, дозволу, придбав одну 200-грамову тротилову шашку, пластичну вибухову речовину гексоген приблизною масою 65 грама, що відносяться до категорії вибухових речовин, а також шість електродетонаторів КД-8А, два мінних запали МД-5М, чотири електродетонатори ЕДП-р, два детонатори ЗТП, які відносяться до категорії вибухових пристроїв, носив та зберігав їх при собі без передбаченого законом дозволу протягом невстановленого на даний час досудовим розслідуванням періоду часу, після чого 28.09.2023 о 19 год. 35 хв. переніс дані вибухові речовини та вибухові пристрої до багатоквартирного будинку за місцем проживання свого брата ОСОБА_9 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де незаконно збув їх ОСОБА_8 за грошові кошти в сумі 3000 грн., чим вчинив придбання, носіння, зберігання та збут вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 263 КК України (а.с. 12-17).

Слідчий суддя враховує, що підозрюваний у судовому засіданні заявив про те, що свою вину визнає повністю, і що вказані обставини вчинення ним зазначених кримінальних правопорушень він не оспорює і погоджується із ними.

Разом з цим слідчий суддя відзначає, що на підтвердження вказаних обставин, слідчий та прокурор надали докази, які їх підтверджують: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.7); повідомлення про підозру у виненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 , в якому зазначені обставини вчинення кримінального правопорушення (а.с. 12-17); протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 , за яким він відмовився від дачі показів (а.с. 18-19); протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення (а.с. 28-33); постанова про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання якою визнано речовими доказами мобільний телефон марки «Nokia» серійний номер НОМЕР_1 із вмонтованою сім карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_2 ; згорток із двох гривневої купюри із вмістом білої порошкоподібної речовини; дві грошові купюри номіналом 500 грн. серії ЗВ 3567676, АБ 7188320; дев`ять грошових купюр номіналом 200 грн. серії АМ 2700940, ДЕ 6398323, УЖ 2247210, ГВ 5539456, УВ 9432194, ЦА 4522824, ЗЄ 8143724, УА 5793792, ЦБ 3702744; дві грошові купюри номіналом 100 грн. серії УВ 7765401, УЙ 1425681 (а.с. 35); протокол огляду та вручення грошових коштів від 17.08.2023 року, згідно якого в приміщенні службового кабінету № 35 Коломийського РВП в Івано-Франківській області, за адресою м. Коломия, вул. Шевченка, 11а, 17.08.2023 року, о 17 годині вручено громадянину ОСОБА_8 , грошові кошти в сумі 100 доларів США, а саме 2 купюри номіналом 50 доларів США з номерами: JB02801974A, JB39375093B, з яких зроблено ксерокопії (а.с. 36-38); протокол добровільної видачі від 17.08.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_8 , добровільно видав речовину схожу на пластичну вибухову речовину, приблизною вагою 47 грам та три предмети зовні схожих на електродитонуючу (а.с. 39), протоколом огляду місця події від 17.08.2023 року відповідно до якого вилучено взірець предмету схожого до пластичної вибухової речовини, предмет схожий до пластичної вибухової речовини, зразок грунту вилучены з мысця знищення, залишки зы зищених предметів схожих до електродетонаторів типу ЕДП-р (а.с. 40-41); висновком експерта від 21.09.2023 року відповідно до якого надані на дослідження предмети (залишки предметів) раніше становили три електродетонатори ЕДП-р. Дані електродетонатори відносились до вибухових пристроїв. Дані електродетонатори до бойових припасів не відносились. Дані електродетонатори, залишки яких надійшли на дослідження, були виготовлені промисловим способом. На наданих залишках трьої електродетонаторів ЕДП-р виявлено сліди вибухової речовини - гексогену(а.с. 49-57); протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , від 17 серпня 2023 року який вказав про обставинини негласної слідчої (розшукової) дії (а.с. 58-61); протоколом огляду та вручення грошових коштів від 17.08.2023 року згідно якого в приміщенні службового кабінету № 35 Коломийського РВП в Івано-Франківській області, за адресою м. Коломия, вул. Шевченка, 11а, 23.08.2023 року, о 14 годині 20 хвилин вручено громадянину ОСОБА_8 , грошові кошти в сумі 4000 гривень, а саме 4 купюри номіналом 1000 гривень з номерами: АК0133724, БК 5308745, БК 1412859, БП 4186184, з яких зроблено ксерокопії (а.с. 62-64); висновком експерта від 25.09.2023 року відповідно до якого наданий на дослідження предмет є пластичною вибуховою речовиною (ймовірно ПВВ-5А), що містить в собі вибухову речовину - гексоген. Надана на дослідження пластична вибухова речовина виготовлена промисловим способом. Загальна маса пластичної вибухової речовини складала 119,4 грама (а.с. 65-72); протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 , від 23 серпня 2023 року, які вказали про обставинини негласної слідчої (розшукової) дії (а.с.73-74, 75-76); протоколом огляду та вручення грошових коштів від 28.09.2023 року згідно якого в приміщенні службового кабінету № 35 Коломийського РВП в Івано-Франківській області, за адресою м. Коломия, вул. Шевченка, 11а, 23.09.2023 року, о 18 годині 30 хвилин вручено громадянину ОСОБА_8 , грошові кошти в сумі 3000 гривень, а саме 2 купюри номіналом 500 гривень з номерами: ЯБ 7188320, ЗВ 3567676, 9 купюр номіналом 200 гривень з номерами: ЦБ3702744, ЦА4522824, АМ2700940, УЖ2247210, УА5793792, УВ9432194, ДЕ 6398323, ГВ 5539456, ЗЄ8143724 та 2 купюри номіналом 100 гривень з номерами УЙ 1425681, УВ 7765401, з яких зроблено ксерокопії (а.с. 77-79); Протоколом добровільної видачі від 28.09.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_8 , добровільно видав поліетиленові пакети білого кольору, в одному знаходиться частина тротилової шашки вагою приблизно 130 грам, у другому пакеті пластична речовина зовні схожа на пластид вагою 65 грам, в третьому пакеті електродетонатори ЕДП-р в кількості 4 штуки; запалювальна трубка промислова ЗТП-50 в кількості 2 шт; капсюль детонатора КД8А в кількості 6 штук; запал МД-5М в кількості 2 штуки (а.с. 80); акт перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 28-29 вересня 2023 року (а.с. 81); довідкою № 136/228 про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів (а.с. 82,83,84); протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 , від 28 вересня 2023 року, які вказали про обставинини негласної слідчої (розшукової) дії (а.с.85-86, 87-88); поясненнями ОСОБА_14 від 29 вересня 2023 року (а.с. 89-90).

Слідчий суддя також відзначає, що положення частини 1 статті 263 КК України, передбачають, що носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу є окремим і самостійним складом злочину.

Як наслідок, слідчий суддя вважає, що прокурор довів наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочинів, передбачених саме частиною 1 статті 263 КК України.

Слідчий суддя також згоден із тим, що прокурор довів наявність ризиків:

- переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний дійсно може переховуватись, зважаючи на: тяжкість покарання яке йому загрожує (позбавлення волі на строк від 3 до 7 років), якщо його вина буде доведена у встановленому законом порядку; він має паспорт громадянина України для виїзду за кордон та вже працював за кордоном у Польщі і знає польську мову;

- підозрюваний може незаконно впливати на свідків (оскільки йому відомі їх місце проживання, а один з них є його братом). Тут слідчий суддя відзначає, що він не згоден із сторононю захисту у тому, що брат підозрюваного не являється свідком, оскільки його у якості свідка не допитували. Позаяк, за частиною 1 статті 65 КПК України, ключовим є те, чи відомі або можуть бути відомі будь-якій фізичній особі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, а не те, чи її вже допитали у якості свідка, чи ще не допитали.

І оскільки досудове розслідування наразі триває, вказані ризики є реальними.

Проте слідчий суддя не згоден із тим, що прокурор довів наявність інших заявлених ним ризиків, зокрема ризики того, що підозрюваний: може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, так як на даний час вживаються заходи щодо встановлення обставин, за яких ОСОБА_5 придбав вищевказані вибухові речовини та вибухові пристрої, місця зберігання даних вибухових пристроїв та вибухових речовин, а також наявна інформація про зберігання ОСОБА_5 ще інших невіднайдених на даний час правоохоронними органами вибухових пристроїв та вибухових речовин; підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином зокрема не зявлятись на виклики, посилаючись на ніби-то форс мажорні чи поважні обставини, або симулюючи ту чи іншу хворобу та вчинити інше кримінальне правопорушення - продовжити свою злочинну діяльність щодо незаконного збуту у воєнний час вибухових пристроїв та вибухових речовин - оскільки усі вказані прокурором ризики, як такі що можуть настати, не доводяться жодним достатньою підставою через докази, а є лише словами прокурора. Натомість частина 2 статті 194 КПК України вимагає від прокурора довести довести вказані ним ризики. Посилання прокурора на матеріали негласних слідчих розшукових дій, як на докази, існування обставин, на які він посилається, суд не може сприймати, як юридично серйозні аргументи на даному етапі, зважажючи на принцип безпосередності дослідження судом доказів і не пред`явлення їх судді на розгляд.

Отже слідчий суддя погоджується із тим, що прокурор довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України та наявність двох вказаних ним ризиків, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, зокрема ризики того, що: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків.

Проте слідчий суддя відзначає, що за положеннями частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо прокурор доведе, що жоден більш м`який запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Однак зважаючи на викладені вище обставини, що підтверджуються доказами (з урахуванням тих, чому слідчий суддя вважає наявним ризик переховування підозрюваного від суду та органів досудового розслідування та можливого впливу на свідків) слідчий суддя погоджується із тим, що сама суть всіх інших більш м`яких запобіжних заходів, зокрема: особисте зобов`язання (стаття 179 КПК України), особиста порука (стаття 180 КПК України), домашній арешт (стаття 181 КПК України), з урахуванням частини 3 статті 196 КПК України не зможуть запобігти доведеним прокурором ризикам, зважаючи на ризики, які довів прокурор, кількість та небезпечність предметів злочинної діяльності підозрюваного та кількість епізодів такої діяльності, у вчиненні якої він підозрюється, незважажючи на визнання ним вини. До того ж, суд не побачив дійсної щирості у визнанні ним своєї вини та правильної оцінки своїх вчинків.

При цьому суд враховує, що: докази про вчинення підозрюваним злочину, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України є вагомими; йому загрожує покарання у виді позбавлення волі до 7 років; підозрюваному 26 повних років; одружений, має двох малолітніх дітей; проживає в АДРЕСА_3 , непрацюючий офіційно і на постійній основі; допомагає в селі по господарству та отримує за це від інших людей 12000-16000 грн. щомісячно; працював офіціантом з 2016 по 2021 рік та закордоном у Польщі з квітня по серпень 2021 року; заощаджень немає; освіта середня-спеціальна; судимостей не має; раніше запобіжні заходи не застосовувались; відомості про те, що він підозрюється у вчиненні іншого кримінального правопорушення, у слідчого судді відсутні.

Слідчий суддя також враховує, що за положеннями частини 2 статті 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років. А підозрюваний обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (від 3 до 7 років).

А тому слідчий суддя вважає, що підстави для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, на даному етапі слідства, дійсно відсутні.

І як наслідок, слідчий суддя погоджується із тим, що підозрюваному слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, однак строком на 59 днів, а не 60 днів (як просив прокурор), оскільки підозрюваний вже був затриманий, а загальний строк перебування під вартою не може складати більше 60 днів.

Оцінка суду щодо застави.

Відповідно до вимог частини 3 статті 183 КПК України, слідчий суддя чи суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язані визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Тож слідчий суддя враховує, що згідно з частиною 5 статті 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Що з урахуванням того, що з 01 січня 2023 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2684 гривень, складає від 53680 до 214720 гривень.

Прокурор вважав, що розмір застави повинен бути максимальним, тобто 214720 гривень. А сторона захисту вказувала, що розмір застави не є пропорційним його майновому стані і повинен бути мінімальним: 53680 гривень.

Проте слідчий суддя виходить із того, що метою застави є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків, під умовою звернення цих коштів у дохід держави, в разі невиконання обов`язків (частина 1 статті 182 КПК України); розмір застави не може бути завідомо непомірним для підозрюваного (частина 4 статті 182 КПК України), але і повинен бути для нього відчутним аби стимулювати до виконання процесуальних обов`язків.

Тож з огляду на це, і з урахуванням того, що підозрюваному, як він повідомив належить два автомобіля, хоча і не нових (марки Ford 2004 року випуску та марки Opel 1987 року випуску), але також і частка у праві спільної сумісної власності на житловий будинок, в якому він проживає, слідчий суддя вважає, що йому, з урахуванням також і кількості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, слід визначити заставу у розмірі - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 134200 гривень.

Оцінка суду щодо обов`язків підозрюваного.

За положеннями частини 5 статті 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, тоді слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід та зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, передбачених частиною 5 цієї статті, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Тож зважаючи на те, що прокурор довів наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існують два ризики; і недостатність для їх запобігання застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, але суд визначив заставу, на підозрюваного, строком на 2 місяці, слід покласти такі обов`язки:

- не відлучатись із с. Велика Кам`янка Коломийського району Івано-Франківської області без дозволу будь-якого слідчого з групи слідчих, які здійснюють досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, старшого прокурора з групи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, а також Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області;

- повідомляти будь-якого слідчого з групи слідчих, які здійснюють досудове розслідування у даному кримінальному провадженні чи старшого прокурора з групи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, а також Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області про зміну свого місця проживання, перед зміною;

- утриматись від спілкування із свідками: ОСОБА_8 та ОСОБА_14 , по даному кримінальному провадженню;

- здати на зберігання, протягом 3 (трьох) діб, свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон до територіального органу (підрозділу) Державної міграційної служби України у Івано-Франківській області.

Отже, керуючись статтями 2,7-29, 30-33, 36, 37, 42, 45-47, 55-57, 73, 75-83, 84-117, 131-132, 133-146, 176-206, 276-279, 291-293, 314-372, 376, 392-395 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчої, погодженне прокурором про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 59 (п`ятдесят дев`ять) днів, по 26 листопада 2023 року.

У обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більший строк - відмовити.

Визначити ОСОБА_5 заставу, у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 134 200 (сто тридцять чотири тисячі двісті) гривень, яка може бути внесена у будь-який момент як самим підозрюваним, так і іншими особами (фізичними або юридичними), у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок (отримувач: ТУ ДСА в Івано-Франківській області; рахунок отримувача: UA0002265; код отримувача: 26289647; МФО отримувача: 820172; банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ; призначення платежу: застава, ухвала суду у справі № 346/5191/23; прізвище, ім`я та по-батькові платника застави, ЄДРПОУ суду: 26534733).

У визначенні застави у більшому розмірі - відмовити.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

У разі внесення застави, уповноважена службова особа місця тримання ОСОБА_5 під вартою, повинна негайно звільнити його з-під варти та повідомити про це прокурора Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_3 та Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

З моменту звільнення ОСОБА_5 з-під варти, у зв`язку із внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави на ОСОБА_5 на строк 2 (два) місяця, покладаються наступні обов`язки:

- прибувати за першим викликом до будь-якого слідчого з групи слідчих, які здійснюють досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, старшого прокурора з групи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, а також до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області;

- не відлучатись із с. Велика Кам`янка Коломийського району Івано-Франківської області без дозволу будь-якого слідчого з групи слідчих, які здійснюють досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, старшого прокурора з групи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, а також до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області;

- повідомляти будь-якого слідчого з групи слідчих, які здійснюють досудове розслідування у даному кримінальному провадженні чи старшого прокурора з групи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, а також Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області про зміну свого місця проживання, перед зміною;

- утриматись від спілкування із свідками: ОСОБА_8 та ОСОБА_14 , по даному кримінальному провадженню;

- здати на зберігання, протягом 3 (трьох) діб, свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон до територіального органу (підрозділу) Державної міграційної служби України у Івано-Франківській області.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо ОСОБА_5 будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до будь-якого слідчого з групи слідчих, які здійснюють досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, старшого прокурора з групи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, а також до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала, в частині обрання запобіжного заходу, має строк дії з 29 вересня 2023 року по 26 листопада 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 03 жовтня 2023 року та оголошено о 17 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1