"28" вересня 2023 р. Справа № 363/2212/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Вишгороді клопотання прокурора Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби

в кримінальному провадженні № 00000769 за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

встановив:

У провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадженні № 00000769 за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 121 КК України.

До суду надійшло клопотання прокурора Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_7 обвинувачується в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

На даний час встановлено ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може незаконно впливати на потерпілого та на свідків у даному кримінальному провадженню. При таких обставинах неможливе застосування більш м`яких запобіжних заходів у виді особистої поруки та особистого зобов`язання, оскільки вищевказані запобіжні заходи за своєю сутністю та характером не зможуть запобігти вищеперерахованим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

В судовому засіданні прокурор підтримала заявлене клопотання в повному обсязі та просила продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Представник потерпілого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 вважала, що запобіжний захід необхідно визначити у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки обвинувачений може впливати на свідка, який повертається із-за кордону, відчужив все майно, бажає уникнути цивільно-правової відповідальності, може виїхати за кордон.

Потерпілий ОСОБА_4 підтримав представника ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби, оскільки вважає, що обвинувачення є необґрунтованим, за весь час ОСОБА_7 виконує обов`язки, ОСОБА_7 похилого віку, за станом здоров`я потребує постійного нагляду у лікарні, доглядає дружину, яка потребує стороннього догляду після операції на хребті, доказів щодо впливу на потерпілого, свідків прокурором не надано, просив змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, медичні документи, судом зазначається наступне.

Згідно ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за наявності клопотань під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, можуть бути покладені в основу рішення суду про застосування чи продовження строку запобіжного заходу лише у випадку, коли такі ризики мають реальний та явний характер, існують або продовжують існувати в об`єктивній дійсності та на них вказують наявні у матеріалах справи докази.

Щодо наявності ризику переховування від суду, суд враховує, що така обставина як тяжкість і характер злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 та суворість можливого покарання і пов`язані із цим негативні наслідки, можуть бути передумовами та можливістю для втечі обвинуваченого з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від суду. Співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків переховування у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі за особливо тяжкий злочин у найближчій перспективі свідчить про існування вказаного ризику.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні суд враховує передбачену 224 КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. В суді свідки не допитані. Вказана обставина приводить до переконання суду щодо наявності ризику впливу на свідків.

Встановлені судом ризики, а саме: можливості переховуватись від суду, впливати на свідків є обґрунтованим, обвинувачений без застосування до нього запобіжного заходу зможе переховуватися від суду, розуміючи, що йому загрожує реальний термін покарання, перебуваючи на волі зможе залишити місце проживання, може вплинути на свідків, які ще не допитані.

Перевіряючи наявність законних підстав щодо можливості застосування запобіжного заходу, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, оцінюючи в сукупності фактори, пов`язані з характером особи обвинуваченого, місцем проживання, родом занять, майновим станом, особистими та соціальними обставинами його життя, сімейними зв`язками та зв`язками з суспільством, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_7 за станом здоров`я має кардіологічне захворювання, перебуває на обліку у лікаря Димерської амбулаторії, має захворювання гіпертонічної хвороби, знаходиться у ризику післяопераційного гіпотиреозу, є пенсіонером, має постійне джерело доходу, має постійне місце проживання, має непрацездатну дружину, яка потребує стороннього догляду після операції на хребті, вперше притягується до кримінальної відповідальності, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загально - суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, вважає можливим обрати ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний час доби, строком на два місяці, що забезпечить належну його процесуальну поведінку.

Крім цього, продовжуючи обвинуваченому запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний час доби, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого додаткові обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати обвинуваченого: прибувати до суду за першим викликом; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, заборонити спілкування з потерпілим та свідками.

Суд не приймає посилання представника потерпілого щодо заміни запобіжного заходу ОСОБА_7 на цілодобовий домашній арешт з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу вирішується в порядку, передбаченому главою 18 КПК України. Статтею 184 КПК України передбачено подання клопотання про обрання запобіжного заходу прокурором. Відповідно до ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника. Відповідно до ст. 3 КПК України державне обвинувачення це процесуальна діяльність прокурора. Потерпілий, його представник є стороною обвинувачення лише у випадку його згоди у судовому розгляді підтримувати обвинувачення у разі відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення. Виходячи з вказаних норм, звернення з клопотанням про запобіжний захід покладені на прокурора.

Керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арештув певний період доби задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби ОСОБА_7 .

Заборонити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 23 години 00 хвилин по 05 годину 00 залишати житло розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , окрім розумного фактичного часу необхідного для надання невідкладної медичної допомоги в закладах охорони здоров`я та в інших невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя чи здоров`я в умовах воєнного стану.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до Вишгородського районного суду Київської області за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- заборонити спілкування з потерпілим та свідками.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Вишгородське РУП ГУНП в Київській області.

Ухвала діє протягом двох місяців, строк якої закінчується 26 листопада 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляції через Вишгородський районний суд Київської області.

Головуючий суддя ОСОБА_1