Справа № 953/5181/23
Провадження № 1-кс/953/9108/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого в ОВС 3 відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Харківській області капітана юстиції ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000801 від 16 червня 2023 року за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 114-2 КК України, та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий в ОВС 3 відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Харківській області капітана юстиції ОСОБА_3 18 листопада 2023 року звернувся до суду з клопотанням, яке надійшло до суду 21 листопада 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000801 від 16 червня 2023 року, про арешт майна, яким просить накласти арешт шляхом заборони права на відчуження та розпорядження на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_6 , а саме: на 1/3 квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; на автомобіль Daewoo Nexia реєстраційний номер НОМЕР_1 № куз. НОМЕР_2 . В порядку ч. 2 ст. 172 КПК України слідчий просить розглянути дане клопотання без повідомлення власника майна та/або його представників.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає наступне.

Слідчим відділом Управління СБ України в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000801 від 16 червня 2023 року за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 114-2 КК України, та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 263 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 разом з іншими особами з числа громадян України, в тому числі мешканцями Харківської області, діючи на виконання завдань держави-агресора РФ, у період з 02 лютого 2023 року по 19 вересня 2023 року, здійснювали дії на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, інформаційній безпеці України шляхом надання допомоги представникам іноземної держави держави-агресора РФ в проведенні підривної діяльності проти України.

Так, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у період з 02 лютого по 03 серпня 2023 року, та ОСОБА_6 , у період з 02 березня по 03 серпня 2023 року, на виконання поставлених представником держави-агресора завдань, реалізуючи свій спільний кримінальний протиправний умисел, перебуваючи за адресами свого проживання, під час повсякденної життєдіяльності у м. Харкові, а також виконуючи конкретні розвідувальні завдання, здійснювали збір інформації про місця дислокації особового складу ЗС України та інших військових формувань, утворених відповідно до чинного законодавства, про місця тимчасового та постійного розташування, маршрути переміщення особового складу та військової техніки ЗС України, місця розташування вогневих позицій ЗС України та інших військових формувань, утворених відповідно до чинного законодавства, здійснювали збір розвідувальних відомостей щодо місць та наслідків вогневих уражень у м. Харкові та Харківської області, а також іншу інформацію, що може бути використана для проведення підривної діяльності проти України, яку, в подальшому передавали представнику держави-агресора РФ.

Відомості, зібрані ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та передані представнику іноземної держави держави-агресора РФ щодо розміщення, переміщення особового складу, озброєння та військової техніки Сил оборони України, використання об`єктів для потреб Сил оборони України дозволить проводити заходи направлені на нанесення шкоди військовим частинам (підрозділам) Збройних сил України, іншим військовим формуванням, залученим до відсічі збройної агресії російської федерації, здійснювати розвідувально-підривну діяльність проти України, з метою нанесення шкоди суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України. Передача вказаної інформації у розпорядження держави-агресора Російської Федерації завдає шкоду обороноздатності, державній та інформаційній безпеці України.

19.09.2023 о 09 год. 51 хв. ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 208 КПК України

19.09.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

09.11.2023 постановою заступника керівника Харківської обласної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000801 від 16.06.2023 продовжено до 3-х місяців, тобто до 19.12.2023.

Санкція ч. 2 ст. 111 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна.

Відповідно до інформації КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради ОСОБА_6 на праві власності належить 1/3 квартири, за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно інформації Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС України в Харківській області ОСОБА_6 на праві власності належить також автомобіль Daewoo Nexia реєстраційний номер НОМЕР_1 , № куз. НОМЕР_2 .

Положенням ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000801 за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, відповідальність за вчинення вказаного злочину передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна. Усвідомлюючи наслідки відповідальності за ч. 2 ст. 111 КК України, в тому числі конфіскації майна у випадку доведеності вини, підозрюваний має реальну можливість як особисто, так і через рідних, знайомих, чи уповноважених осіб вільно розпорядитися вказаним майном, чи в інший спосіб перешкодити його вилученню і збереженню, що поставить під загрозу досягнення завдання кримінального провадження.Відтак, необхідність (мета) накладення арешту на майно, власником якого є ОСОБА_6 , обґрунтована сукупністю підстав вважати, що таке майно може підлягати конфіскації у випадку прийняття в подальшому відповідного рішення судом. А ризиком, для запобігання якого необхідне накладення арешту, є можливість відчуження цього майна з метою уникнення його можливої конфіскації як виду покарання, що підтверджує існування потреби у такому заході забезпечення кримінального провадження.

Сідчий в ОВС 3 відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Харківській області капітана юстиції ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надав слідчому судді заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просив задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, неприбуття слідчого не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно вимог частини 2 вказаної статті, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про те, що підозрюваний, отримавши відомості про можливий арешт його майна, має можливість приховати майно від органу досудового розслідування, що унеможливить його арешт.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає за необхідне здійснити розгляд клопотання відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України без участі власника майна з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, дослідивши витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання та інші матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, доходить висновку про його задоволення з наступних підстав.

19.09.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

09.11.2023 постановою заступника керівника Харківської обласної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000801 від 16.06.2023 продовжено до 3-х місяців, тобто до 19.12.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області №31/20-3979 від 02 листопада 2023 року ОСОБА_6 належить на праві власності автомобіль Daewoo Nexia реєстраційний номер НОМЕР_1 № куз. НОМЕР_2 .

Враховуючи, що вказаний автомобіль, на який в тому числі слідчий просить накласти арешт, належить на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_6 та з урахуванням того, що арешт спрямований на забезпечення конфіскації майна як виду покарання, санкція статті кримінального закону, за якою ОСОБА_6 повідомлено про підозру, передбачає покарання у виді конфіскації майна, слідчий суддя вважає наявними передбачені ч. 2 ст. 170 КПК України підстави для арешту належний на праві власності автомобіль підозрюваному.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчим доведено необхідність арешту належного підозрюваному автомобіля. Слідчий суддя вважає, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження. На даній стадії слідчий не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майна, а тому вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання слідчого в частині накладення арешту на належний підозрюваному автомобіль шляхом заборони відчуження та розпорядження зазначеним майном, що відповідає вимогам ч.1 ст.170 КПК України, та є найменш обтяжливим способом арешту майна, який не позначиться на інтересах власника майна та інших осіб.

Разом з тим, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання в частині накладення арешту на 1/3 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 за наступних підстав.

Як вбачається зі змісту листа В.о. директора Департаменту реєстрації Харківської міської ради №2244/0/50-23 від 12 вересня 2023 року, вказана квартира належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Відповідно до ч.1 ст.368 Цивільного кодексу України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно з ч.1, ч.3 ст.370 Цивільного кодексу України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

За ч. 3, 4 ст. 364 Цивільного кодексу України, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст.372 Цивільного кодексу України, передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до норм кримінального процесуального законодавства України, слідчий суддя не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо поділу майна, яке перебуває у спільній сумісній власності.

В даному випадку наявний режим спільного сумісного майна, визначання за ОСОБА_6 права на конкретну частку, як просить прокурор у своєму клопотанні, не входить до повноважень слідчого судді при розгляді клопотання про арешт майна, оскільки це не передбачено нормами кримінального процесуального законодавства України, а тому, оскільки квартира, на частину якої слідчий просить накласти арешт, перебуває у спільній сумісній власності, частки не виділені, слідчий суддя позбавлений можливості визначити, яка саме частина майна належить підозрюваному.

Враховуючи викладене, а також з метою не порушення права власності інших співвласників, суд відмовляє у задоволенні клопотання в цій частині

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого в ОВС 3 відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Харківській області капітана юстиції ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000801 від 16 червня 2023 року за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 114-2 КК України, та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 263 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом встановлення заборони відчуження та розпорядження на майно, що належить на праві власності ОСОБА_6 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, а саме на на автомобіль Daewoo Nexia реєстраційний номер НОМЕР_1 № куз. НОМЕР_2 .

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим, прокурором негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1