ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
УХВАЛА

про призначення судового розгляду

20 листопада 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000620 від 09.09.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, -

встановив:

Ухвалою суду від 06 вересня 2023 року призначено підготовче судове засідання за обвинувальним актом у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням, яке було підтримано обвинуваченим ОСОБА_6 та в якому захисник просила повернути обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків. В обґрунтування клопотання захисник зазначила, що в обвинувальному акті фактично зазначені два організатори та не зазначено виконавців злочину, отже прокурор в обвинуваченні не визначився з функціями та ролями учасників злочину. Крім того затверджений обвинувальний акт не скріплений печаткою, а реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам КПК України, Таким чином, на думку захисника обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні підлягає поверненню прокурору, що було підтримано іншими учасниками сторони захисту.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту, та зазначив, що в даному кримінальному проваджені можливо призначити судовий розгляд, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Приймаючи до уваги засаду кримінального провадження законності, що передбачена ст. 9 КПК України, недотримання будь-яких імперативних вимог КПК щодо змісту обвинувального акту є недопустимим.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Вимоги до змісту обвинувального акту та додатків до нього викладені в ст.291 КПК України. Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а також формулювання обвинувачення. При цьому, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення та правової кваліфікації кримінального правопорушення.

Оцінюючи доводи захисника про те, що підставами для повернення обвинувального акту прокурору те, що формулювання обвинувачення є однаковим для обох обвинувачених, які за тлумаченням захисника ОСОБА_4 зазначені в обвинувальному акті як два організатора, то на її думку повинен бути виконавець злочину, суд вважає їх необґрунтованими з огляду на те, що прокурор як сторона у кримінальному провадженні є вільним у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом і суд, не вправі змушувати прокурора викладати обвинувачення, яке визнано ним доведеним тим чи іншим чином. В такому разі б суд замість перевірки даних обвинувального акту щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на предмет викладення в ньому відомостей, передбачених у п.п.1-9 ч.2 ст.291 КПК України, вдався б до аналізу та оцінки змісту обвинувального акту, співставлення обставин інкримінованого злочину з іншими обставинами, що є неприпустимим на стадії підготовчого судового засідання, тобто вдався б до вирішення питань, які приймаються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акту, чим фактично вийшов би за межі передбачених законом повноважень, які суд може здійснювати у підготовчому судовому засіданні.

Таким чином, за переконанням суду, за даними кримінального провадження, зокрема, обвинувального акту відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прокурором дотримано вимоги ст.291 КПК України, тобто обвинувальний акт містить формулювання обвинувачення стосовно злочину інкримінованого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Також суд не приймає до уваги посилання сторони захисту як підставу для повернення обвинувального акту прокурору відсутність печатки на обвинувальному акті, який затверджений прокурором. Суд звертає увагу захисника ОСОБА_4 на те, що відповідно до ч. 3 ст. 291 КПК України обвинувальний акт набуває статусу офіційного документу з моменту його затвердження прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні. Окрім того зазначена норма кримінального процесуального закону не містить обов`язкової вимоги щодо необхідності скріплення гербовою печаткою підпису уповноваженої особи компетентного органу для надання йому статусу офіційного документа.

Також, у Додатку № 55 до Тимчасової інструкції з діловодства в органах прокуратури, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України від 12.02.2019 № 27, визначено орієнтовний перелік документів, підписи на яких скріплюються гербовою печаткою у разі їх створення у паперовій формі або засвідчуються кваліфікованою електронною печаткою прокуратури у разі їх створення в електронній формі. Вказаним Додатком не передбачено застосування гербової печатки щодо затвердження обвинувального акта. Зазначено лише, що в інших необхідних випадках гербова печатка проставляється на документах за рішенням Генерального прокурора, його першого заступника чи заступника, керівників регіональних, місцевих прокуратур, що здійснюють процесуальне керівництво досудовим розслідуванням.

Крім того, з 2019 року Верховний Суд неодноразово висловлювався про відсутність вимог закону про скріплення обвинувального акту печаткою, з цього питання приводу. Зокрема, у постанові від 27.11.2019р. у справі № 473/4471/18 Верховний Суд зазначив, що кримінальним процесуальним законом не передбачено скріплення прокурором обвинувального акта печаткою.

Крім того, у постанові від 10.06.2021р. у справі № 638/1317/19 Верховний Суд вказав, що закон не містить такої вимоги до обвинувальних актів, як скріплення їх печаткою.

Щодо тверджень захисника ОСОБА_4 про невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам КПК України судом зазначається, що доданий до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування містить усю необхідну інформацію, а зазначені захисником обставини не є підставою для повернення обвинувального акту та доданого до нього реєстру матеріалів досудового розслідування прокурору.

Суд наголошує, що підставою для повернення прокурору обвинувального акту є не будь-які недоліки цього процесуального документу, а лише ті недоліки, які перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду.

За таких підстав, клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків є таким, що задоволенню не підлягає.

Відтак, під час проведення підготовчого судового засідання судом не встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України.

Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним слідчим відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності та підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокурору не встановлено.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України відсутні.

Таким чином, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе закінчити підготовче судове провадження та призначити судовий розгляд.

Керуючись ст. ст.314-316 , 369-372, 376 КПК України, суд -

постановив:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту відмовити.

Призначити судовий розгляд обвинувального акту кримінальному провадженні № № 0000620, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.09.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань №106 Приморського районного суду м. Одеси за адресою : м. Одеса, вул. Балківська, 33 на 12:00 год. 29 листопада 2023 року.

Судовий розгляд здійснювати одноособово.

В судове засідання викликати сторони кримінального провадження.

Забезпечення явки свідків обвинувачення покласти на прокурора.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 24 листопада 2023 року о 09:15 годині в залі судового засідання Приморського районного суду м. Одеси №106.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

Єдиний унікальний номер справи: №522/17180/23

Номер провадження № 1-кп/ 522/2794/23

Головуючий суддя ОСОБА_1