Провадження №: 1-кп/752/1353/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.01.2024 рокум. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000166 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця с. Новостепняне, Запорізької області, неодружений, має малолітню дитину (зі слів), працював різноробочим (зі слів), має повну загальну середню освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше судимий:

вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24.05.2017 року за ч. 1 ст. 383, ч. 1 ст. 384 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на 1 рік; ухвалою Запорізького апеляційного суду від 04.03.2019 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбування покарання у виді обмеження волі на 1 рік 6 місяців;

вироком Запорізького районного суду м. Запоріжжя від 11.03.2020 року за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України з врахуванням вимог ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71, 72 КК України, до остаточного покарання у виді 2 років 2 місяців позбавлення волі (звільнений 17.06.2022 року по відбуттю покарання),

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 31.10.2023 року біля закладу швидкого харчування «Макдональдс» за адресою: м. Київ, просп. Оболонський, 26-А, неподалік станції метро «Мінська» КП «Київський метрополітен у м. Києві» забрав раніше замовлені 20 поліетиленових крафт-пакетів з кристалоподібною речовиною білого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, загальною масою 2,220 г, та помістив їх до правої бокової зовнішньої кишені куртки, яка на той час була одягнена на ньому, чим незаконно придбав та розпочав зберігати психотропну речовину без мети збуту у великих розмірах.

Після чого, ОСОБА_3 31.10.2023 року в період часу з 18 год. 00 хв. по 19 год. 15 хв. незаконно зберігаючи при собі вищевказану психотропну речовину, зайшов до станції метро «Мінська» КП «Київський метрополітен» м. Києва та здійснив посадку в електропотяг і незаконно перевіз вказану вище психотропну речовину до станції метро «Деміївська» КП «Київський метрополітен» м. Києва.

В подальшому ОСОБА_3 31.10.2023 року приблизно о 19 год. 15 хв., перебуваючи у вестибюлі на станції метро «Деміївська» КП «Київський метрополітен» у Голосіївському районі м. Києва, був зупинений працівником поліції та на запитання щодо наявності у нього речей та предметів, обіг яких обмежений або заборонений законом, повідомив, що має при собі 20 поліетиленових крафт-пакетів з кристалоподібною речовиною білого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, які він незаконно зберігаючи при собі перевіз зі станції метро «Мінська» до станції метро «Деміївська» КП «Київський метрополітен» м. Києва.

В той же день, ОСОБА_3 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та в присутності двох понятих чоловічої статі в ході обшуку затриманого ОСОБА_3 у останнього було виявлено та вилучено із правої зовнішньої бокової кишені куртки, яка була одягнена на ньому, 20 поліетиленових крафт-пакетів з кристалоподібною речовиною білого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, загальною масою 2,220 г.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропної речовини без мети збуту, у великих розмірах.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та підтвердив, що дійсно 31.10.2023 року біля станції метро «Мінська» придбав для власного вживання двадцять пакетиків, в яких знаходилась кристалоподібна речовина білого кольору - PVP. Показав, що потім в той же день перевіз психотропну речовину до станції метро «Деміївська». Вказав, що в вестибюлі працівники поліції під час обшуку виявили у нього 20 пакетиків, в яких знаходилась PVP. Різновид та кількість психотропної речовини він не оспорює. Речовину віддав добровільно, купив для власного вживання. У вчиненому щиро кається та просить суворо не карати, оскількм має дитину, матір та бабусю і хоче пройти лікування від вживання психотропів.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому їм органом досудового слідства злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до нетяжких злочинів, обставини вчинення злочину, зокрема, вчинення злочину через незначний час після відбуття попереднього покарання, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, проте висновків для себе не зробив, має постійне місце реєстрації, проте за останнім не проживає, не має постійного місця проживання, зокрема, і в м. Києві, не має офіційного місця роботи чи постійного не офіційного місця роботи, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, під час досудового розслідування намагався уникнути відповідальності шляхом переховування від органів слідства в м. Одеса, обставину, що пом`якшує покарання - визнання вини, та відсутність обставин, що обтяжують покарання. Крім того, суд бере до уваги покази обвинуваченого про наявність у нього малолітньої дитини, яка з матір"ю проживає в Німеччині, та матері та бабусі, які проживають в Запоріжжі, проте враховує і те, що обвинувачений з вказаними особами не проживає, даних про утримання ним вказаних осіб суду не надано.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 309 КК України.

Суд не вбачає підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, обставини вчинення злочину, те, що останній перебував у розшуку, а також із врахуванням даних про його особу, зокрема, щодо його попередніх судимостей, відсутності постійного місця проживання та місця роботи.

На думку суду, призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових проступків та злочинів.

Згідно вимог ст.ст. 174, 374 КПК України слід скасувати накладений арешт на мобільний телефон "Samsung", оскільки арешт на нього накладався як на речовий доказ.

Питання щодо речових доказів та процесуальних витрат вирішити відповідно до ст.ст. 100, 124 КПК України.

Крім того, суд відмовляє прокурору у стягненні з обвинуваченого процесуальних витрат за проведену експертизу №СЕ-19/111-23/59562-КТ, оскільки вона проведена щодо об"єкту, який виходять за межі висунутого обвинувачення.

Також, суд відмовляє прокурору у вирішенні питання щодо спеціальної конфіскації речових доказів мобільних телефонів "Samsung" та "Huawei", оскільки вони не є знаряддям або засобом вчинення злочину і не відносяться до пред"явленого обвинувачення.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Строк покарання ОСОБА_3 обчислювати з 08.01.2024 року.

Речові докази:

мобільний телефон марки "Samsung" в корпусі чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_2 , який поміщений до поліетиленового спецпакету ICR 0003046 та мобільний телефон марки "Huawei" в корпусі чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , який поміщений до поліетиленового спецпакету WAR0120501, що знаходяться в камері зберігання речових доказів УП в метрополітені ГУНП у м. Києві (квитанція 003001) - повернути власникам за належністю;

кристалоподібну речовину білого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено -PVP масою 2,220 г, які передані до камери зберігання речових доказів УП в метрополітені ГУНП у м. Києві (квитанція 002940) - знищити;

Стягнути із ОСОБА_3 документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 1434,00 грн. на користь держави.

Арешт, накладений ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 07.11.2023 року, на мобільний телефон марки "Samsung" в корпусі чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_2 , який поміщений до поліетиленового спецпакету ICR 0003046 - скасувати.

Продовжити ОСОБА_3 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Зарахувати відповідно до вимог ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_3 строк попереднього ув"язнення, починаючи з 31.10.2023 року по 02.11.2023 року включно, та з 29.11.2023 року по 07.01.2024 року включно з розрахунку день за день.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту проголошення з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1