Справа № 180/779/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції з установою виконання покарань),

захисника ОСОБА_6 ,

в судовому засіданні у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.125, ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29.09.2023 року через канцелярію Марганецького міського суду надійшло клопотання прокурора Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_7 про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів. Клопотання обґрунтовано тим, що ризики, які існували на час обрання і продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, збереглись і не зменшились: обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності за інкриміновані йому злочини; незаконно впливати на свідків, потерпілу; вчинити інші кримінальні правопорушення. Запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання і просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти тримання його під вартою з тих підстав, що він не буде ухилятися від суду, так як сам прийшов до поліції після конфлікту з потерпілою і не намагався уникнути відповідальності. Просив обрати йому більш м`який запобіжний захід.

Захисник ОСОБА_6 підтримав позицію свого підзахисного. Просив замінити ОСОБА_5 міру запобіжного заходу, посилаючись на те, що перебування обвинуваченого під вартою затягне процес судового розгляду кримінального провадження, так як відеозв`язок з установою виконання покарань часто неякісний, а обвинувачених до суду не доставляють у зв`язку з воєнним станом.

Потерпіла ОСОБА_4 просила залишити ОСОБА_5 під вартою, оскільки вона його боїться і не знає, чого від нього чекати в подальшому, до того ж його родичі погрожують їй, вимагають, щоб вона змінила показання стосовно обставин вчиненого щодо неї злочину.

Заслухавши думки учасників процесу, суд приходить до такого.

Абзацем 2 ч.3 ст.331 КПК України передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Судом встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 обрано 11.04.2022 року і строк його дії неодноразово продовжувався у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, продовжити свою злочинну діяльність. Ухвалою суду від 17.08.2023 року тримання під вартою продовжено на 60 днів з тих же самих підстав. Строк запобіжного заходу спливає 15.10.2023 року.

На даний час суду не надано доказів того, що ризики, які існували під час обрання та продовження запобіжного заходу, зменшились або відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні декількох злочинів, в тому числі тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, не працює, не одружений, не має міцних соціальних зв`язків, вини своєї в інкримінованих йому злочинах, передбачених ч.1 ст.162, ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України не визнає. Отже, є достатньо підстав вважати, що з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує йому в разі визнання судом винуватим, він зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).

Також, суд вважає, що обвинувачений, опинившись на волі, може перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження шляхом незаконного впливу на очевидців подій, зокрема на свідків і потерпілу. Суд приймає до уваги думку потерпілої ОСОБА_4 , яка просила не звільняти обвинуваченого з-під варти, та ту обставину, що обвинувачений телефонує потерпілій, і хоча не тисне на неї, однак їй погрожують родичі ОСОБА_5 , що може свідчити про намагання схилити потерпілу до дачі сприятливих для обвинуваченого показань. Крім того, згідно доводів прокурора, викладених в клопотанні, деякі свідки вчиненого кримінального правопорушення є неповнолітніми, свідки та потерпіла проживають поряд з місцем проживання обвинуваченого.

Суд не приймає доводи сторони захисту з приводу того, що перебування обвинуваченого під вартою ускладнить та затягне розгляд кримінального провадження, оскільки це не є підставою для зміни запобіжного заходу.

Таким чином, зважаючи на викладені обставини, враховуючи наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд вважає не доведеним, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого. У зв`язку з цим клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст.331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 60 (шістьдесят) діб до 08 грудня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1