Справа № 930/199/24
Провадження №1-кп/930/139/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2024 року м. Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора (в режимі відеоконференції): ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції): адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Немирові клопотання прокурора Тульчинської окружної прокуратури про зміну запобіжного заходу, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000464 від 03.12.2023 року відносно:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хуст Закарпатської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Михайлівка Гайсинського району Вінницької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше судимого,

що обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Немирівського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000464 від 03.12.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

30.01.2024 року на адресу суду від прокурора Тульчинської окружної прокуратури надійшло клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою.

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 31.01.2024 року клопотання прокурора задоволено, надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу із домашнього арешту на тримання під вартою.

14.02.2024 року обвинувачений ОСОБА_4 був доставлений працівниками поліції до Немирівського районного суду Вінницької області.

Клопотання прокурора обґрунтоване тим, що 05.12.2023 ухвалою слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, до 03.02.2024.

19.01.2024 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000464 від 03.12.2023 за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України скеровано до Немирівського районного суду Вінницької області.

Метою зміни запобіжного заходу ОСОБА_4 є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- вчиняти нові кримінальні правопорушення, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, востаннє 06.10.2021 Томашпільським районним судом за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 185, до трьох років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено з іспитовим строком один рік;

- переховування від суду, що обґрунтовано підтверджується вчиненням злочину, відсутність у ОСОБА_4 постійного місця роботи, відсутність міцних соціальних та сімейних зв`язків. Вказане також підтверджується невиконанням обвинуваченим попередньо обраного запобіжного заходу у виді домашнього арешт, оскільки ОСОБА_4 самовільно залишив місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , місце перебування останнього не відомо;

- незаконно впливати на свідків та потерпілих з метою уникнення покарання, оскільки вони із ОСОБА_4 проживають у одному населеному пункті, також останній розуміє, що санкція інкримінованого злочину передбачає покарання від 5 до 8 років позбавлення волі.

Застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:

- особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи репутацію підозрюваного, характер вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, який вчинив цинічний злочин проти власності;

- особиста порука, оскільки у ОСОБА_4 на даний час відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останнього в суд на першу вимогу;

- застава, оскільки у ОСОБА_4 відсутнє постійне місце роботи та необхідні кошти для цього;

- домашній арешт, оскільки ОСОБА_4 вказаний запобіжний захід уже раніше обирався, проте він не може запобігти вищевказаним ризикам, так як обвинувачений самовільно залишив місце проживання, покладені обов`язки під час за даним запобіжним заходом не виконує.

На даний час ризики, які враховані судом під час обрання попереднього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 збільшились, а саме останній розуміючи, що йому, у разі засудження, може загрожувати реальна міра покарання у виді позбавлення волі, почав переховується від суду, а місце перебування останнього не відоме. Таким чином, обраний раніше запобіжний захід не може забезпечити виконання обов`язків покладених на обвинуваченого.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав подане клопотання про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою та просив його задовольнити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 , у судовому засіданні не заперечували щодо задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Як встановлено в ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В ч. ч. 1, 2 ст. 200 КПК України визначено, що прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194цього Кодексу,чи про зміну способу їх виконання. У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини,які: 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родин й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, рішенням ЄСПЛ у справі «Орловський проти України», засудженого за вчиненого ряду особливо тяжких злочинів, було встановлено порушення п.3 ст.5 Конвенції - право на судовий розгляд протягом розумного строку або на звільнення під час розгляду справи з гарантією явки в судове засідання.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків повторного вчинення злочинів або переховування від слідства та суду».

В обґрунтування клопотання про зміну запобіжного заходу прокурор посилається на те, що обвинувачений неодноразово допускав порушення обов`язків, покладених на нього при застосуванні домашнього арешту.

Відповідно до повідомлення начальника Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області від 23.01.2024, 24.01.2024, 25.01.2024 року, по місцю проживання обвинувачений ОСОБА_4 був відсутній, місце його знаходження невідомо.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, не встановлено.

Враховуючи передбачені ст. 177 КПК України вимоги процесуального законодавства, які визначають мету і підстави застосування запобіжних заходів, суд приходить до висновку про те, що обвинуваченому ОСОБА_4 доцільно змінити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 не виконує обов`язки покладені на нього ухвалою слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 05.12.2023 у вигляді домашнього арешту, самовільно залишив місце проживання, покладені обов`язки за даним запобіжним заходом не виконує.

Разом із цим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд вважає за необхідне визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, оскільки обвинувачено, як вбачається з юридичного формулювання обвинувачення, не інкримінується вчинення кримінального правопорушення із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Так, згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави відносно особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Встановлюючи розмір застави, суд враховує конкретні обставини кримінального провадження, наявність ризиків, передбачених пунктами 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також те, щоб розмір застави не був для обвинуваченого занадто непомірним та міг у повній мірі забезпечити його належну процесуальну поведінку, у зв`язку з чим приходить до висновку щодо необхідності визначити обвинуваченому заставу в межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень) грн. 00 коп.

Водночас, враховуючи доведені прокурором обставини, у випадку внесення застави суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати обвинуваченого прибувати до прокурора та суду за їх першою вимогою, не відлучатися з населеного пункту, де проживає, без дозволу прокурора чи суду, утримуватися від спілкування з іншими обвинуваченими та свідками у даному кримінальному провадженні до завершення судового розгляду, повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193, 200, 371, 372, 376, 392 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Тульчинської окружної прокуратури про зміну запобіжного заходу - задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Хуст Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянину України, запобіжний захід із цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою строком на 60 днів, до 13 квітня 2024 року включно.

Одночасно визначити ОСОБА_4 розмір застави у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області (код отримувача ЄДРПОУ 26286152, банк отримувача ДКСУ, м.Київ ГУДКСУ у Вінницькій області, код банку отримувача МФО 820172, рахунок отримувача UA5500401).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки:

прибувати за першим викликом до прокурора, або суду;

не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає без дозволу, прокурора або суду;

повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та /або місця роботи;

утриматися від спілкування із особами, які являються свідками і обвинуваченими у зазначеному кримінальному провадженні.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі в СІЗО Вінницької УВП № 1 УДПтС України у Вінницькій області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1