Справа № 638/8725/23
Провадження №1-кп/638/1512/23

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадженні № 0000488 від 21.03.2023, з обвинувальним актом та укладеною угодою про визнання винуватості між прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_5 та підсудним :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в смт Високий, Харківського району, Харківської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, не одруженого, військовозобов`язаного, є особою, яка відповідно до приписів ст. 89 КК України не має судимості, військовослужбовця на посаді номера обслуги кулеметного взводу 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , військове звання «молодший сержант», який зареєстрований та мешкає за адресою : АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 407 ч. 5 КК України,

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

підсудного ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

28.07.2023 до Дзержинського райсуду м. Харкова надійшли матеріали кримінального провадження № 0000488 від 21.03.2023, з обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 407 ч. 5 КК України.

Обвинувальним актом, який відповідає вимогам ст. 291 КПК України, висунуто обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 407 ч. 5 КК України, в тому, що ОСОБА_6 , на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 №165 від 24.06.2022, зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлений на всі види забезпечення і проходив військову службу за мобілізацією на посаді старшого водія розвідувального 2 стрілецького батальйону у військовому званні «молодший сержант» вказаної військової частини НОМЕР_1 , розташованої у АДРЕСА_2 . В подальшому, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 №188 від 20.07.2023, підсудного ОСОБА_6 призначено на посаду номера обслуги кулеметного взводу 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 .

При цьому підсудний ОСОБА_6 будучи обізнаним про дію Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було продовжено Указом Президента України №757/2022 від 07.11.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» з 05:30 години 21.11.2022 строком на 90 діб, Указом Президента України №58/2023 від 06.02.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» з 05:30 години 19.02.2023 строком на 90 діб та Указом Президента України №254/2023 від 01.05.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» з 05:30 години 20.05.2023 строком на 90 діб, а також Закону України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про Затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», діючи умисно, у період воєнного стану поширеного на території України, всупереч вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127-130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до яких військовослужбовець військової служби за мобілізацією, зобов`язаний : свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків, які повинен був неухильно дотримуватись, 05 грудня 2022 року вирішив стати на злочинний шлях та в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби в умовах воєнного стану та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів і начальників, документального оформлення відпустки чи відрядження, за відсутності законних підстав та поважних причин, самовільно залишив місце служби - тимчасове місце дислокації кулеметного взводу 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 .

Доводячи свій злочинний умисел до кінця підсудний ОСОБА_6 в період з 05 грудня 2023 року по 22 травня 2023 року, в умовах воєнного стану, незаконно, без відповідних дозволів командирів і начальників та інших поважних причин. перебував поза межами розташування особового складу військової частини НОМЕР_1 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, до 22.05.2023, коли ОСОБА_6 з власної ініціативи з`явився до відповідного підрозділу ВСП.

За час відсутності на службі ОСОБА_6 обов`язки з військової служби за посадою не виконував, в медичні установи не звертався, правоохоронні органи, органи державної влади або органи місцевого самоврядування про свою належність до військової служби, про вчинене ним самовільне залишення місця служби та про причини не повідомляв.

Таким чином, ОСОБА_6 , за наведених обставин, своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення-злочин, передбачене ст. 407 ч. 5 КК України, тобто самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

Під час судового розгляду кримінального провадження досягнуто угоди між прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_5 та підсудним ОСОБА_6 про визнання винуватості.

Так 15.12.2023 прокурор Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_5 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000488 від 21.03.2023 з одного боку, та підсудний у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, уклали угоду про визнання винуватості.

Дана угода укладена з дотриманням вимог ст.ст. 468-470, 472 КПК України.

Погоджена сторонами угода містить наступні положення :

Підсудний ОСОБА_6 , свою провину у вчиненні, при вищевказаних обставинах, які викладені в повідомленні про підозру та обвинувальному акті, кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 407 ч. 5 КК України, тобто в самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем, вчиненому в умовах воєнного стану, визнає повністю та зобов`язується без застережливо визнати обвинувачення у вказаному обсязі у судовому засіданні.

Сторони, враховуючи обставини справи, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи ОСОБА_6 , який є особою, яка відповідно до приписів ст. 89 КК України не має судимості, за місце проходження військової служби характеризується з задовільної сторони, обставин, що пом`якшують його покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину у вигляді щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину, відсутності обставин, які обтяжують його покарання, беззастережне визнання своєї винуватості, бажання продовжити військову службу, беручи до уваги інтереси суспільства, з урахуванням ст. 69 КК України, погоджуються на призначення підсудному ОСОБА_6 необхідного й достатнього для його виправлення покарання, а також з метою попередження вчинення ним нових злочинів, яке є нижчим від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 5 ст. 407 КК України, замість позбавлення волі на строк від 5 (п`яти) до 10 (десяти) років, покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. При цьому, сторони погоджуються, відповідно до приписів ст. 62 КК України, замінити покарання у вигляді 2 років позбавлення волі на покарання у вигляді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на 2 роки.

Підсудний ОСОБА_6 дає згоду на застосування узгодженого цією угодою визначеного кримінального покарання.

Сторони усвідомлюють та розуміють, що відповідно до ст. 473 КПК України, наслідком укладання та затвердження означеної угоди для сторін є:

- для прокурора і підсудного - обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК України.

- для підсудного - відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

Підсудному ОСОБА_6 роз`яснені та зрозумілі підстави оскарження обвинувального вироку, в разу затвердження угода про визнання винуватості в апеляційному порядку, які визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, які визначені в п.1 ч. 3 ст. 424 КПК України.

Також підсудному ОСОБА_6 роз`яснено та зрозуміло, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого йому кримінального правопорушення; мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Підсудний ОСОБА_6 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду, який затвердив таку угоду з клопотанням про скасування вироку та призначення судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Підсудний ОСОБА_6 розуміє, що умисне невиконання угоди є

підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1

КК України.

Суд визнає вказані положення угоди таким, що відповідають вимогам ст. 65 КК України.

Під час судового розгляду судом роз`яснено підсудному ОСОБА_6 положення ч. 4 ст. 474 КПК України щодо його права на судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має при цьому певні права, визначені цією ж статтею; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені приписами ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом роз`яснені прокурору наслідки затвердження угоди, передбачені приписами ст. 473 КПК України.

Заслухавши пояснення підсудного ОСОБА_6 , думки захисника ОСОБА_8 та прокурора ОСОБА_5 , які підтвердили суду, що їм зрозумілий зміст роз`яснених судом наведених вище норм та вони просять суд затвердити укладену між ними угоду про визнання винуватості, перевіривши матеріали провадження, угоду, що укладена з дотриманням вимог ст.ст. 468 - 470, 472 КПК України, суд дійшов висновку про необхідність її затвердження.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

При цьому суд враховує суспільну небезпечність та тяжкість вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення-злочину, яке відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжких злочинів, данні про особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 та учасником бойових дій, так як безпосередньо брав участь у виконанні бойових завдань по захисту Держави Україна,має державні нагороди, за час проходження військової служби характеризується задовільно, є особою, яка відповідно до приписів ст. 89 КК України не має судимості, а тому відповідно до усталеної практики Верховного Суду, вважається таким, що раніше злочину не вчиняв та покарання не відбував, так як припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження та призначення покарання ( постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27.09.2018 у справі № 647/1831/15-к (провадження № 51-336км17); постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 02.09.2021 у справі № 392/746/20 (провадження № 51-2171км21), має постійне місце проживання, на диспансерному обліку в ОДН та МПНД не перебуває а також, відповідно до приписів ст. 66 КК України, пом`якшуючі покарання обвинуваченого обставини : щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин.

Крім того, судом також враховується та обставина, що в результаті протиправних дій підсудного ОСОБА_6 наслідків, які могли бути віднесені до категорії тяжких не настали.

Протиправні діяння підсудного ОСОБА_6 були зумовлені саме вказаними обставинами та не носили систематичний характер.

При вивченні особи підсудного ОСОБА_6 обставин, які відповідно до приписів ст. 67 КК України обтяжують його покарання, судом встановлено не було.

Вказані обставини пом`якшують покарання та суттєво знижують ступінь тяжкості вчиненого підсудним ОСОБА_6 злочину, а тому з урахуванням особи підсудного ОСОБА_6 та обставин вчиненого ним злочину, суд вважає за необхідне призначити основне покарання ОСОБА_6 , за вчинення кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 407 ч. 5 КК України, прийнявши до уваги вказані обставини та положення укладеної угоди про визнання винуватості, на підставі ч. 1 ст. 69 КК України (в редакції Закону України від 29.06.2021 № 1576-ІХ), нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 5 ст. 407 КК України, а саме у виді 2 років позбавлення волі та з застосуванням приписів ст. 62 КК України щодо заміни призначеного покарання у виді позбавлення волі на покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців на той же строк.

Таким чином, враховуючи приписи ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливо з застосуванням відносно нього остаточної міри покарання визначеної в угоді про визнання винуватості, яка передбачена ст. 62 КК України, у вигляді 2 років триманням його в дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців.

Суд вважає, що таке покарання відповідатиме гуманності й справедливості, та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечуватиме співрозмірність діяння та кари, відповідатиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Крім того, при призначенні вищезазначеного покарання суд враховує те, що з 24.02.2022 в Державі Україна введено воєнний стан у зв`язку із збройною агресією РФ проти Держави України, підсудний ОСОБА_6 після мобілізації та до інкримінованих йому подій, сумлінно виконував свої військові обов`язки, безпосередньо приймав участь в бойових діях, має відповідний досвід ведення бойових дій, бажає і в подальшому захищати цілісність та незалежність Держави Україна, однак в разі призначення йому покарання у виді позбавлення волі, відповідно до приписів п. г ч. 3 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є підставою для звільнення його з військової служби, що в даному випадку не буде відповідати меті покарання, яка передбачає не лише кару, а і виправлення засудженого, так і завданням кримінального судочинства, які передбачають правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підсудний ОСОБА_6 відповідно до приписів ст. 208 КПК України, був затриманий уповноваженою службовою особою - слідчим ДБР 01.06.2023 за підозрою у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Ленінського райсуду м. Харкова від 02.06.2023 у відношенні підсудного ОСОБА_6 , на час досудового розслідування, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» з можливістю внесення застави у розмірі 53680 гривен.

Ухвалою слідчого судді Ленінського райсуду м. Харкова від 27.07.2023 у відношенні підсудного ОСОБА_6 був продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» з можливістю внесення застави у розмірі 53680 гривен.

28.07.2023 підсудний ОСОБА_6 був звільнений з під-варти з ДУ « Харківський слідчий ізолятор », у зв`язку з внесенням визначеної ухвалою слідчого судді застави.

Таким чином, підсудний ОСОБА_6 в межах зазначеного кримінального провадження перебував під вартою з 01.06.2023 по 28.07.2023 і утримувався в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», у зв`язку з чим, відповідно до приписів ч. 5 ст. 72 КК України, суд вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_6 у строк відбуття покарання попереднє ув`язнення з 01.06.2023 по 28.07.2023 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день триманням в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

Строк відбуття покарання підсудному ОСОБА_6 рахувати з моменту приведення вироку суду до виконання.

У судовому засіданні встановлено, що у відношенні підсудного ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді Ленінського райсуду м. Харкова від 02.06.2023 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, розмір якої становить 53680 гривен.

Вказана сума застави була внесена 28.07.2023 заставодавцем - ОСОБА_9 на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (рахунок UА0006674, МФО 820172, , одержувач ТУ ДСА України в Харківській області, банк: Державна казначейська служба України м. Київ, у зв`язку з чим ОСОБА_6 було звільнено з під варти.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_8 заявили клопотання про застосування приписів ч. 5 ст. 616 КПК України, а саме зарахування суми внесеної застави на спеціальний рахунок НБУ для цілей оборони України.

Також заставодавцем ОСОБА_9 надана суду письмова заява, щодо застосування приписів ч. 5 ст. 616 КПК України, а саме зарахування суми внесеної застави на спеціальний рахунок НБУ для цілей оборони України.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 616 КПК України за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого слідчий суддя, суд має право ухвалити рішення про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання, якщо відповідне клопотання обґрунтовується бажанням використати кошти, передані в заставу (в повному обсязі або частково), для внесення на спеціальні рахунки Національного банку України для цілей оборони України.

При таких обставинах суд вважає за необхідне підсудному ОСОБА_6 , до набранням вироком законної сили, змінити запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням відповідних обов`язків, передбачених приписами ч. 5 ст. 194 КПК України.

У зв`язку з чим, суд вважає за необхідне зобов`язати ТУ ДСА України в Харківській області перерахувати на підтримку Збройних Сил України заставу, внесену за підсудного ОСОБА_6 , на підставі ухвали слідчого судді Ленінського райсуду м. Харкова від 27.07.2023 заставодавцем ОСОБА_9 в розмірі 53680 гривен, на спеціальний рахунок, відкритий в Національному банку України: (Банк: Національний банк України, МФО 30001, рахунок № UA0992708, , отримувач: Національний банк України, призначення платежу : на підтримку Збройних Сил України).

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 475 ч. 1 КПК України,суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_5 та підсудним ОСОБА_6 , укладену 15 грудня 2023 року.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 5 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону, з застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України (в редакції Закону України від 29.06.2021 № 1576-ІХ) у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 62 КК України замінити призначене ОСОБА_6 карання у виді позбавлення волі строком на 2 роки на покарання у виді триманням в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на 2 роки.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_6 рахувати з моменту звернення вироку суду до виконання.

На підставі ст. 72 ч. 5 КК України зарахувати засудженому ОСОБА_6 строк його попереднього ув`язнення в період з 01 червня 2023 року по 28 липня 2023 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день триманням в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

До набрання вироком законної сили, змінити обраний у відношенні засудженого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням відповідних обов`язків, передбачених приписами ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме :

- прибувати за викликом до суду;

- не відлучатися із м. Харкова без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Зобов`язати ТУ ДСА України в Харківській області перерахувати на підтримку Збройних Сил України заставу, внесену за підсудного ОСОБА_6 , на підставі ухвали слідчого судді Ленінського райсуду м. Харкова від 27.07.2023 заставодавцем ОСОБА_9 в розмірі 53680 гривен, на спеціальний рахунок, відкритий в Національному банку України: (Банк: Національний банк України, МФО 30001, рахунок № UA0992708, , отримувач: Національний банк України, призначення платежу : на підтримку Збройних Сил України).

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч. 4 ст. 394 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському районному суді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок постановлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1