Єдиний унікальний номер справи 678/202/24
Номер провадження 1-кс-678-66/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року селище Летичів

Слідчий суддя Летичівського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 розглянувши у судовому засіданні в залі суду в смт Летичів клопотання дізнавача сектору дізнання відділу поліції №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024 від 11 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

встановив:

12 лютого 2024 року до суду надійшло клопотання дізнавача, відповідно до якого 11 лютого 2024 року до чергової частини ВП №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області надійшло повідомлення від інспектора СРПП ВП №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про те, що 11 лютого 2024 року близько 17 год. 15 хв., під час несення служби на стаціонарному посту «Бохни» на 320 км. автодороги «Стрий-Ізварине» було зупинено автомобіль марки «Opel», моделі «Vivaro», зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який на вимогу працівників поліції пред`явив посвідчення водія серії НОМЕР_2 , яке має ознаки підробки.

Відомості за даним фактом 11 лютого 2024 року працівниками СД ВП №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області внесено до ЄРДР №0000024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

В ході досудового розслідування 11 лютого 2024 року в період часу з 18 год. 30 хв. до 19 год. 00 хв. проведено огляд місця події на ділянці місцевості, яка розташована на автодорозі М 30 зі сполученням «Стрий-Ізварине», що на 321 км., неподалік стаціонарного поліцейського посту «Бохни», в с. Бохни Летичівської ТГ Хмельницького району Хмельницької області, під час якого вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 , яке ОСОБА_6 добровільно видав та використав під час його зупинки працівниками поліції.

В ході детального огляду посвідчення водія серії НОМЕР_2 встановлено ознаки, які свідчать про його підробку: не відповідність матеріалу на якому виконане посвідчення та шрифту нанесення на даному посвідченні записів, не чітке відображення голографічних знаків на бланку посвідчення водія. Після проведеного огляду місця події дане посвідчення водія було вилучено та поміщено до паперового конверту, який опечатаний печаткою «110» та визнано речовим доказом і приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000024.

Враховуючи викладене, а також те, що тимчасово вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_6 , яке долучено до матеріалів кримінального провадження, є тимчасово вилученим майном, визнане речовим доказом у кримінальному провадженні, тому виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно. Даний доказ також необхідний органу досудового розслідування для проведення необхідних слідчих дій (відповідних експертиз тощо).

У клопотанні дізнавач просить розглядати подане клопотання у їхню з прокурором відсутність, клопотання підтримують в повному обсязі, з підстав, наведених у ньому.

Фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів не здійснювалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Як зазначено у ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом (ч. 1). Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено (ч. 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, з метою збереження речового доказу.

Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Як вбачається з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 12 лютого 2024 року вбачається, що відомості про вказану клопотанні подію внесено 11 лютого 2024 року за № 0000024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Відповідно до рапорту інспектора СРПП СПД №1 ВП №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 від 11 лютого 2024 року, 11 лютого 2024 року близько 17 год. 15 хв., під час несення служби на стаціонарному посту «Бохни» на 320 км. автодороги «Стрий-Ізварине» було зупинено автомобіль марки «Opel», моделі «Vivaro», зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який на вимогу працівників поліції пред`явив посвідчення водія серії НОМЕР_2 , яке має ознаки підробки.

Відповідно до заяви ОСОБА_6 від 11 лютого 2024 року, останній добровільно видає працівникам поліції посвідчення водія НОМЕР_2 .

Відповідно до протоколу огляду від 11 лютого 2024 року з ілюстративною таблицею, в ході детального огляду посвідчення водія серії НОМЕР_2 встановлено ознаки, які свідчать про його підробку: не відповідність матеріалу на якому виконане посвідчення та шрифту нанесення на даному посвідченні записів, не чітке відображення голографічних знаків на бланку посвідчення водія.

Відповідно до Постанови про визнання речовим доказом від 12 лютого 2024 року, вилучене посвідчення водія НОМЕР_2 визнане речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України вилучені речі, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я водія ОСОБА_6 , є тимчасово вилученим майном і на підставі ст. 98 КПК України його обґрунтовано визнано речовим доказом.

У зв`язку із зазначеним, наявні підстави для накладення арешту на вказане майно, адже речові докази необхідні органу досудового розслідування для проведення необхідних слідчих (розшукових) дій (експертиз тощо).

На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, як накладення арешту на майно, що є співмірним тимчасовим обмеженням прав власника майна.

Не накладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до настання негативних наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Розглянувши клопотання, вивчивши матеріали кримінального провадження, враховуючи, що з метою збереження речових доказів, запобігання можливого їх знищення, пошкодження та приховування та для всебічного, повного, об`єктивного та своєчасного розслідування кримінального провадження необхідно накласти арешт на тимчасово вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України), тому клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131,170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 11 лютого 2024 року посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , яке поміщене до паперового конверту, який опечатаний печаткою «110», позбавивши права власника даного майна на відчуження, розпорядження та користування ним з метою збереження речових доказів, запобігання можливого їх знищення, пошкодження, приховування, призначення необхідних експертиз та проведення інших слідчих дій.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: підпис ОСОБА_1

Слідчий суддя: ОСОБА_1