Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

21 листопада 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ? ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 16 жовтня 2023 року у справі за поданням начальника ДУ "Городоцький виправний центр (№ 131)" про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

засудженого вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2016 року за ч.1 ст.115, ч.1 ст.263, ст.70, ч.5 ст.72 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років; ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 23 червня 2021 року замінено невідбуту частину покарання 4 роки 3 місяці 1 день на обмеження волі,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 16 жовтня 2023 року відмовлено в задоволенні подання начальника ДУ "Городоцький виправний центр (№ 131)" ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 ..

В поданій апеляційній скарзі захисник вважає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, тому підлягає скасуванню. Вказує, що місцевим судом не враховано те, що за підсумком критеріїв, зазначених у «Висновку щодо ступеня виправлення засудженого від 22.05.2023 року», ОСОБА_6 отримав підсумковий загальний бал 91, а оцінка ступеня виправлення засудженого зроблена комісією на підставі аналізу та характеристики засудженого за весь період відбування покарання. Зазначає, що стягнення, які були застосовані до засудженого, на даний час погашені та зняті, крім того він має вісім заохочень, що, на його думку, свідчить про позитивну тенденцію щодо його поведінки та виправлення в період 2018-2023 років. Наголошує, що ОСОБА_6 постійно працює, сумлінно ставиться до виконання роботи та, зважаючи на його позитивну поведінку та ставлення до праці, отримав можливість працювати за межами установи.

Просить скасувати ухвалу місцевого суду та ухвалити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_6 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти її задоволення, перевіривши ухвалу суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно роз`яснень, які містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

Застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою Кримінального Кодексу України, тобто не є обов`язком суду, а є правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

Як встановлено, ОСОБА_6 засуджений вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2016 року за ч.1 ст.115, ч.1 ст.263, ст.70, ч.5 ст.72 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років; ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 23 червня 2021 року замінено невідбуту частину покарання 4 роки 3 місяці 1 день на обмеження волі.

Початок строку 06.04.2015 року, кінець строку 05.08.2025 року.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом.

У відповідності до положень п.17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Відповідно до характеристики, наданої адміністрацією ДУ «Городоцький ВЦ (№131)», ОСОБА_6 у Городоцькому виправному центрі знаходиться з 11.08.2021 року. За період відбування покарання характеризується наступним чином: у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний; дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, виконує передбачені законодавством вимоги; бере участь у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених за напрямком «Підготовка до звільнення», підтримує зв`язки з рідними та близькими шляхом телефонних розмов.

Також, згідно характеристики, засуджений на даний час працевлаштований на контрагентському об`єкті ФОП ОСОБА_9 (меблева дільниця). До роботи ставиться відповідально, сумлінно виконує свої обов`язки.

Під час апеляційного розгляду засуджений зазначив, що визнає вину, щиро кається, готовий відшкодувати завдані збитки, за час відбування покарання одружився та прагне жити повноцінним життям разом з дружиною, допомагати їй, тому просить звільнити його умовно-достроково.

Захисник засудженого додатково вказав, що стягнення, які були накладені на останнього, погашені, а заохочення свідчать про те, що він став на шлях виправлення. Також звернув увагу апеляційного суду на те, що ОСОБА_6 раніше не судимий, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, працює за межами установи, що свідчить про позитивну тенденцію засудженого до виправлення.

Проте прокурор під час апеляційного розгляду наголосив на тому, що поведінка засудженого була непостійною, а виправлятися він почав в кінці 2022 року та на початку 2023 року, тобто лише перед відбуттям необхідної частини покарання для застосування ст.81 КК України, у зв`язку з чим пільга у виді умовно-дострокового звільнення на даний час є передчасною.

Так, згідно характеристики, за час відбування покарання у виправному центрі №131 ОСОБА_6 до дисциплінарної відповідальності не притягувався.

Однак, в місцях позбавлення волі останній знаходиться з 06 квітня 2015 року. В установах попереднього ув`язнення та виправних колоніях він 5 разів допускав порушення встановленого порядку, а саме на засудженого накладалися догани за зберігання заборонених предметів та порушення розпорядку дня установи. Зміна його поведінки в позитивному напрямку дійсно розпочалася лише перед відбуттям необхідної частини покарання для застосування ст.81 КК України, тобто з кінця 2022 року, що вказує на те, що ці зміни мають нетривалий характер та лише розпочалися.

Добровільне виконання робіт в установі, участь в заходах не є безумовною підставою для застосування до засудженого положень ст.81 КК України. В даному випадку, враховуючи зміст характеристики та матеріали особової справи, колегія суддів вважає, що засуджений став на шлях виправлення, але вказані зміни ще не набули стійкого характеру, який би свідчив про те, що засуджений дійсно довів своє виправлення, у зв`язку із чим не виключена можливість застосування ст.81 КК України до ОСОБА_6 в подальшому.

Апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду та вважає, що сам по собі факт сумлінного ставлення засудженого до праці та задовільного реагування на заходи виховного впливу не може служити переконливою підставою для висновку про те, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком суду.

З урахуванням викладеного, подання установи є передчасним, висновки суду першої інстанції є вмотивованими, тому колегія суддів не вбачає на даний час достатніх підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання та скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів, ?

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 16 жовтня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні подання начальника ДУ "Городоцький ВЦ (№ 131)" про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2