Справа № 548/2239/23
Провадження №1-кп/548/246/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2023 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Хорол кримінальне провадження №0000509 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, працюючого завідувачем медичної частини № 12 філії ДУ ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, інваліда 3 групи, учасника бойових дій, раніше не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України з угодою про визнання винуватості від 25.09.2023 року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 на території Хорольської територіальної громади Лубенського району Полтавської області скоїв кримінальне правопорушення при слідуючих обставинах.

Так, ОСОБА_4 30.06.2023 року близько 16 години 30 хвилин, керуючи технічно-справним транспортним засобом, автомобілем Citroen Berlingo д.н.з. НОМЕР_1 , рухався на 237 км проїзної частини автодороги Київ-Харків-Довжанський в Лубенському району Полтавської області в напрямку м. Харків, де порушив вимоги п. 12.1, ПДР України, а саме проявив неуважність, не врахував дорожні умови, які виражалися у значних опадах, у вигляді дощу, не впорався з керуванням та допустив виїзд автомобіля Citroen Berlingo д.н.з. НОМЕР_1 на праве по напрямку руху узбіччя та подальше перекидання транспортного засобу.

У результаті описаної вище дорожньої-транспортної пригоди неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував у автомобілі Citroen Berlingo д.н.з. НОМЕР_1 на задньому пасажирському сидінні, загинув на місці пригоди від отримання тілесних ушкоджень, якими згідно з висновком судово-медичної експертизи є: сукупна травма голови, тазу, обширна гематома лівої половини голови, обличчя, кровопідтічність м`яких тканин лівої скроневої ділянки, крововиливу у лівий скроневий м`яз, локальний субарахноїдальний крововилив тім`яно-потиличних долях правої півкулі, кровопідтічність м`яких тканин грудної клітки зліва, переломи 4-7 ребер зліва з розривами пристінкової плеври, з крововиливами в місцях переломів, вистоянням списоподібних уламків у плевральну порожнину, пошкодженням тканини лівої легені, травматичні розриви тканини лівої та правої легені, в ділянці коренів з пошкодженням судин на цьому рівні, розрив-розміжчення тканини селезінки, косий перелом тіла лівої тазової кістки, уламковий перелом нижньої гілки лівої лобкової кістки зі зміжченням уламків та просяканням клітковини тазу кров`ю, синці та садна голови, тулуба, кінцівок, які несуть в собі ознаки при життєвості, утворилися від дії тупого (тупих) предмету (предметів), при ударі об такі, діявших з великою силою, можливо під час ДТП, у зазначений в постанові строк і відповідно до живої особи мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Смерть гр. ОСОБА_6 настала від сукупної травми голови, тулуба, тазу, забою мозку важкого ступеню з крововиливами під м`яку мозкову оболонку, набряком набуханням речовини мозку, закритої травми грудної клітки з переломом 4-7 ребер зліва, розривами тканини лівої легені по задній поверхні, розривами лівої та правої легені в ділянці коренів, пошкодженням судин на цьому рівні, розривом розміжченням тканини селезінки, переломами тіла лівої тазової кістки та лівої лобкової кістки, що супроводжувалося шоком крововтратою.

Крім цього, пасажир переднього пасажирського сидіння автомобіля Citroen Berlingo д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно з висновком судово-медичної експертизи отримав тілесні ушкодження у вигляді: перелому задніх відрізків 2-3 ребер справа, розриву ключично-акромінального зчленування та підвивиху ключиці у акромінально-ключичному суглобі утворилися від дії тупих предметів або при ударі об такі. Дані тілесні ушкодження могли утворитися при вказаних обставинах і вказаний строк, а саме при зіткненні автомобіля з перешкодою (металевим відбійником), в салоні якого знаходився потерпілий та вказано в описовій частині постанови та на які вказує потерпілий, і кваліфікуються як ушкодження середньої ступені тяжкості, які спричинили тривали розлад здоров`я.

Згідно висновку автотехнічної експертизи у діях водія ОСОБА_4 вбачаються невідповідності з вимогами п. 12.1 Правил дорожнього руху, які із технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням заданої ДТП. Вказані пункти Правил означають:

п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_4 з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням її суспільно-небезпечних наслідків.

Водій ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути ДТП шляхом виконання вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України. Для цього у нього не було будь-яких перешкод, які б не дозволили йому виконати вимоги вказаних Правил.

Таким чином, своїми необережними діями, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть одному потерпілому та середньої тяжкості тілесні ушкодження іншому потерпілому, ОСОБА_4 вірно обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Під час досудового розслідування між прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 та за письмовою згодою потерпілого ОСОБА_7 25.09.2023 року було укладено угоду про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, а також зобов`язався: 1) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленого повідомлення про підозру за ст. 286 ч.2 КК України, щиро кається у вчиненному, активно сприяв розкриттю злочину та добровільно відшкодував завдану шкоду потерпілому.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.2 ст. 286 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Враховуючи те, що на думку сторін, виправлення ОСОБА_4 можливе без реального відбування покарання, сторони узгодили звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, суд прийшов до переконання, що ОСОБА_4 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням та застосувати положення, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст.286 ч.2 КК України, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесене до тяжкого злочину.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.ч. 4, 5 ст. 474 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Прокурор вказав, що угода відповідає вимогам КК України і КПК України, укладена сторонами добровільно, немає порушень щодо змісту угоди і порядку її укладення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненому діянні повністю, висловив згоду на застосування узгодженого виду і міри покарання.

Захисник вказав на можливість затвердження угоди, оскільки її укладено добровільно і за участі захисника, узгоджене покарання відповідає вимогам закону.

У судове засідання потерпілий ОСОБА_7 не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності та вказав, що з угодою про визнання винуватості ознайомлений та просив її затвердити, вказавши, що шкода відшкодована повністю.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .

Запобіжний захід для ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили слід скасувати.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлено.

Суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь держави кошти, затрачені на проведення експертиз.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 03.07.2023 року на підставі ст.174 КПК України слід скасувати.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

Угоду від 25.09.2023 року про визнання винуватості, укладену між прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України та за вчинення цього кримінального правопорушення призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання із визначеними заборонами та обов`язками,- скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 ,ідентифікаційний номер невідомий на користь держави кошти в сумі 1 912, 00 грн. в рахунок відшкодування витрат на залучення експертів для проведення експертиз.

Скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 03.07.2023 року.

Відповідно до ст.100 КПК України речові докази по даному кримінальному провадженню автомобіль Citroen Berlingo д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів по вул. Київська, 2, м. Лубни передати у власність ОСОБА_4 .

Згідно зі ч. ч. 6, 7 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Хорольський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1