Справа № 606/1217/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000087, внесеного 28.05.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ямпіль, Катеринопільського району, Черкаської області, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, раніше судимого 29.05.2017 Олександрівським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 років із конфіскацією майна, 22.10.2021 ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково звільнений з невідбутим строком 10 місяців 15 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовля зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

28.05.2023 близько 09 год 00 хв. в будинку, що за адресою АДРЕСА_1 за місцем спільного проживання між ОСОБА_5 та її зятем ОСОБА_3 на ґрунті особистих неприязних відносин виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_3 виник протиправний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій умисел, 28.05.2023 близько 09 год 00 хв., перебуваючи в будинку, що за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , знаючи про те, що здоров`я будь-якої людини рівною мірою охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально караним, діючи умисно наніс ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки в голову, а саме в область вилиці з правого боку та один удар ногою у ліву ногу останньої, а саме в ділянку стегна та гомілки, після чого схопив обома руками ОСОБА_5 за плечі та тягнув по кімнаті, внаслідок чого останній спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця нижньої повіки правого ока, що поширюється на виличну ділянку, синець правого плеча, садно ділянки лівого плечового суглоба, синці лівого плеча, лівих стегна і гомілки, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

Вищевказаними діями, які виразились у формі фізичного насильства, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане із домашнім насильством.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні описаного в обвинувальному акті кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини завдання ним тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, проте подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, просила покарати обвинуваченого згідно закону.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 винен в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень, тобто в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, у відповідності до вимог статті 65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом?якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно статті 12 КК України відноситься до кримінальних проступків.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до статті 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Обставинами, які пом?якшують покарання обвинуваченого згідно статті 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог, визначених у статтях 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом враховується, особа винного, його вік, стан здоров`я, а також те, що такий раніше судимий, 22.10.2021 умовно-достроково звільнений з невідбутим строком 10 місяців 15 днів, на обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, його поведінку до, під час та після вчиненого правопорушення.

Враховуючи наведене, керуючись принципами індивідуалізації покарання, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання новим злочинам, з врахування позиції прокурора, потерпілої, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді штрафу в дохід держави.

Беручи до уваги вказане, суд визначає покарання у розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, що буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Керуючись статтями 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На вирок може бути подано апеляцію до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1