Дата документу 27.12.2023
Справа № 334/9925/23
Провадження № 1-кс/334/3644/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, маючого середню освіту, працюючого слюсарем-ремонтником у ТОВ «Запорізький ливарно-механічний завод», одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимого,

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,

установив:

Відповідно до клопотання слідчого, 29.10.2023, приблизно о 21 годині 50 хвилин, водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині Набережної магістралі зі сторони вул. Лермонтова в напрямку вул. Української в м. Запоріжжі.

В цей час, у зустрічному ОСОБА_5 напрямку, по проїзній частині Набережної магістралі здійснював рух автомобіль «TOYOTA CAMRY», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В салоні автомобіля «TOYOTA» в якості пасажирів перебували: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 (по батькові невідомо), ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Під час руху, по вищевказаній проїзній частині Набережної магістралі в районі буд. 72Б по вул. Перемоги в м. Запоріжжі, водій ОСОБА_5 , маючи об`єктивну можливість виявити автомобіль «TOYOTA CAMRY», р.н. НОМЕР_2 , що рухався у зустрічному йому напрямку, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, та, не надавши переваги в русі вказаному автомобілю, почав виконувати маневр розвороту, внаслідок чого виїхав на смуги зустрічного руху, де допустив зіткнення передньої правої частини автомобіля «CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з передньою частиною автомобіля «TOYOTA CAMRY», р.н. НОМЕР_2 .

Після зіткнення транспортних засобів, автомобіль «TOYOTA CAMRY», р.н. НОМЕР_2 , виїхав за межі проїзної частини, де скоїв наїзди на опори ліній електропередач.

Своїми діями водій ОСОБА_5 порушив вимоги пп. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, відповідно до яких:

- п. 10.1: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

- п. 16.13: «Перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч. Цим правилом повинні керуватися між собою і водії трамваїв».

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля «TOYOTA CAMRY», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_7 та його пасажир ОСОБА_8 отримали тілесні ушкодження, від яких загинули на місці пригоди. Пасажири автомобіля «TOYOTA CAMRY», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 госпіталізовано до лікарні з тілесними ушкодженнями.

30.10.2023 за даним фактом ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме він:

- може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор у судовому засіданні підтримав подане клопотання.

Захисник та підозрюваний частково заперечили щодо його задоволення, вказавши на те, що застосування до підозрюваного електронного засобу контролю є надмірним, адже призводить до побутових незручностей. А тому просили в цій частині відмовити.

Статтею 181 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчий суддя вважає, що подані стороною обвинувачення докази, свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення підозрюваним. При цьому слідчий суддя зазначає, що під час розгляду клопотання слідчим суддею перевіряється питання щодо обґрунтованості підозри, а питання доведеності вини у вчиненні кримінального правопорушення може бути розглянуте лише судом при розгляді кримінальної справи по суті.

Також слідчий суддя вважає, що існує ризик, що тяжкість покарання, яке може бути призначене підозрюваному у випадку визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, за яким йому оголошено підозру, може схилити його до наміру переховуватися від органів слідства чи суду або вживати дії щодо перешкоджання встановлення істини у кримінальному провадженні, здійснюючи тиск на потерпілого та свідків у справі, в зв`язку із чим є необхідність у застосуванні запобіжного заходу.

Відтак, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання слідчого в частині необхідності продовження дії домашнього арешту.

Завдання кримінального судочинства не завжди збігаються з інтересами всіх сторін провадження, а тому суб`єкти провадження можуть перешкоджати досягненню визначених законом завдань шляхом невиконання процесуальних обов`язків чи зловживання наданими правами. Для забезпечення досягнення завдань кримінального судочинства кримінально-процесуальне законодавство передбачає можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі й такого запобіжного заходу, як домашній арешт. Враховуючи те, що домашній арешт як запобіжний захід обмежує права та свободи громадян (у тому числі і конституційні ? недоторканність житла, свободу пересування тощо), закон піддає процедуру його застосування детальній регламентації.

При цьому таке законодавчо врегульоване обмеження певних прав людини може мати місце у зв`язку із необхідністю забезпечити виконання завдань кримінального судочинства, а тому на переконання суду відповідні обмеження застосовані раніше до підозрюваного виправдані легітимною метою.

керуючись ст. 176-178, 181, 183, 184, 194, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби із застосуванням електронних засобів контролю, заборонивши залишати житло за адресою АДРЕСА_2 , в період часу з 19:00 год. до 06:00 год. наступної доби.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

-не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

-носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання зазначених обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань та, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Забезпечення виконання застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту та покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, визначити до 28 січня 2024 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 27.12.2023 року.

Повний текст ухвали проголошено 28.12.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1