Справа № 521/3239/23
Номер провадження:1-кп/521/1153/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2023 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000005 від 02.01.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка, Скадовського району, Херсонської області, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

клопотання потерпілого про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого - ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду на розгляді під головуванням судді ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Відповідно обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

01 січня 2023 року близько 16 год. 15 хв. за адресою: м. Херсон, проспект Ушакова поруч з будинком номер 70, ОСОБА_3 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту, переслідуючи прямий умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс одного удару правою рукою в область обличчя потерпілого та після його падіння, коли потерпілий лежав на землі, наніс не менше трьох ударів обома руками в область обличчя ОСОБА_5 яке останній закривав руками. Таким чином спричинивши потерпілому, наступні тілесні ушкодження: забійну рану голови та синець ділянки лівого ока, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також закритий перелом проксимальної фаланги 3-го пальця правої кісті, що відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалого розладу здоров`я.

Дії ОСОБА_3 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

29 вересня 2023 року потерпілий ОСОБА_5 звернувся із клопотанням до суду, в якому просить кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 за ч.1 ст. 122 КК України, закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з його відмовою, як потерпілого, від підтримання приватного обвинувачення у даному кримінальному провадженні.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 просили клопотання потерпілого про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо закриття кримінального провадження у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення, оскільки це є правом потерпілого.

Вислухавши позиції сторін, вивчивши матеріали справи, суд надходить наступних висновків.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 477 КПК України, визначено, що кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, в тому числі, частиною першою статті 122 (умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження без обтяжуючих обставин).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Тобто зазначені положення закону прямо передбачають право суду, за наявності відповідних підстав, прийняти рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 КПК України, кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів провадження, в обвинувальному акті зазначено, що внаслідок умисних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 було завдано тілесні ушкодження середньої тяжкості, крім того в обвинувальному акті зазначено, що обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому не встановлено.

Виходячи з фактичних обставин справи, так як вони викладені в обвинувальному акті, та враховуючи, що кримінальне провадження розпочато на підставі заяви потерпілого, суд приходить до висновку, що дане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, відноситься до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Крім того, суд враховує, що законом №2227-VIII, який набрав чинності 11.01.2019, унесено зміни до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів.

Зокрема, п.7 ч.1 ст. 284 КПК, яким передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, було доповнено словами: «крім кримінального провадження щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством».

Таким чином, для вирішення порушеного у клопотанні потерпілого питання, суд має встановити, чи відноситься кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 до кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Щодо вказаного питання об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду сформулювала висновки в постанові від 12 лютого 2020 року (справа № 453/225/19, провадження № 51-4000кмо19), згідно з якими кримінальним правопорушенням, пов`язаним із домашнім насильством, необхідно вважати будь-яке кримінальне правопорушення, обставини вчинення якого свідчать про наявність у діянні хоча б одного з елементів (ознак), перелічених у ст. 1 Закону № 2229-VIII, незалежно від того, чи вказано їх в інкримінованій статті (частині статті) КК як ознаки основного або кваліфікованого складу кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону № 2229-VIII, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

З матеріалів провадження убачається, що обставини вчинення обвинувачуваним ОСОБА_3 кримінального правопорушення, не свідчать про наявність у його діянні жодного з елементів (ознак), перелічених у п. 3, ст.1 Закону №2229-VIII, на підставі чого суд приходить до висновку, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 не відноситься до кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Разом з тим, судом встановлено, що потерпілий добровільно відмовився від обвинувачення, внаслідок примирення із обвинуваченим та не бажає подальшого притягнення останнього до кримінальної відповідальності, оскільки не має будь-яких претензій до нього.

Оскільки судом установлено наявність підстави для закриття кримінального провадження, передбачених п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, суд приймає рішення про закриття кримінального провадження.

Процесуальні витрати на залучення експертів під час досудового розслідування склали:

- 451 гривня 68 копійок за проведення судово-медичної експертизи в КУ «Бюро судово-медичної експертизи» Херсонської обласної ради, висновок експерта № 5 від 26.01.2023 р.

У відповідності до ст. 124 КПК України, процесуальні витрати за проведення вказаної експертизи, в сумі 451 (чотириста п`ятдесят одна) гривня 68 копійок, підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_3 , на користь держави.

Цивільний позов по справі заявлений не був.

Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 284, 285, 286, 288, 369, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання потерпілого ОСОБА_5 , про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення - задовольнити.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000005 від 02.01.2023 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Стягнути із ОСОБА_3 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів КУ «Бюро судово-медичної експертизи» Херсонської обласної ради, за проведення судово-медичної експертизи, висновок експерта № 5 від 26.01.2023 р., в сумі 451 (чотириста п`ятдесят одна) гривня 68 копійок.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом семи днів.

Суддя ОСОБА_1