Харківський районний суд Харківської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року

Справа № 635/10195/23

Провадження № 1-кп/635/588/2023

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника- ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який фактично мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 02 березня 1995 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за частиною 3 статті 81 КК України (в ред.1960 року) до 3 років позбавлення волі, із застосуванням статті 46-1 КК України (в ред.1960 року) з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

- 11 лютого 1999 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.206, ст.43 КК України (в ред.1960 року) до 4 років позбавлення волі, звільнений 02 жовтня 2000 року по відбуттю призначеного покарання;

- 18 серпня 2006 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за частиною 3 статті 296 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням на строк 1 рік;

- 06 червня 2007 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова частиною 3 статті 296 КК України із застосуванням статті 71 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 14 вересня 2009 року умовно-достроково на невідбутий строк 9 місяців 2 дні;

- 06 листопада 2012 року Чугуївським міським судом Харківської області за частиною 1 статті 121 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням на строк 2 роки; 28 квітня 2014 року перегляд вироку та скасування звільнення на підставі статті 75 КК України, направлення до місць відбування призначеного покарання;

-09 березня 2016 року Харківським районним судом Харківської області за частиною 3 статті 185 КК України із застосуванням статті 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 17 лютого 2017 року по відбуттю покарання на підставі частини 5 статті 72 КК України

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним

ОСОБА_5 , обвинувачується у тому, що він, будучи засудженим 09.03.2016 Харківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України, до 4 років позбавлення волі; на підставі визначення Харківського районного суду Харківської області від 15.12.2016 в строк відбування покарання включено строк попереднього ув`язнення з 18.11.2014 по 11.04.2016. 17.02.2017 ОСОБА_5 звільнився з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання та на шлях виправлення і перевиховання не став та маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість знову вчинив інші кримінальні правопорушення при наступних обставинах.

Так, в період часу з 16.05.2018 по 17.05.2018, точна дата та час в ході досудового слідства не встановлені, ОСОБА_5 , діючи повторно, за попередньою змовою в групі з раніше знайомими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , маючи намір, направлений на таємне протиправне викрадення чужого майна, через прохід у паркані, проник у двір магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_8 , звідки, за допомогою заздалегідь заготовленого інструменту, з корисливих мотивів, таємно, викрали алюмінієвий кабель «СІП-16», довжиною 25 метрів, вартістю, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №15258 від 27.06.2018 становить 200 гривень.

Після заволодіння майном, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим зникли і розпорядилися викраденими майном за власним розсудом, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на вищевказану суму.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує як кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням до приміщення.

Крім того, в період часу з 17.05.2018 по 18.05.2018, точна дата та час в ході досудового слідства не встановлені, ОСОБА_5 , діючи повторно, за попередньою змовою у групі з раніше знайомими ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , маючи намір, направлений на таємне протиправне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, проникли до приміщення магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_8 , звідки з корисливих мотивів, таємно, викрали 4 сталевих оцинкованих листів металу розмірами 06,х1,25 метра кожний, товщиною металу 0,7 мм, вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №15258 від 27.06.2018 250 гривень та металеву шафу синього кольору, розмірами 110х75х35 см, вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №21606 від 24.09.2018 1 500,00 гривень.

Після заволодіння майном, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим зникли і розпорядилися викраденими майном за власним розсудом, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 1 750 грн.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує як кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням до приміщення.

Крім того, в період часу з 18.05.2018 по 19.05.2018, точна дата та час в ході досудового слідства не встановлені, ОСОБА_5 , діючи повторно, за попередньою змовою у групі з раніше знайомими ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , маючи намір, направлений на таємне протиправне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, проникли до приміщення магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_8 , звідки з корисливих мотивів, таємно, викрали сталеві двері вироблені з сталевого листу металу розмірами 2х1,1 метра товщиною металу 4 мм, та привареною до нього по периметру сталевою кутовою рійкою з розмірами полиці 35х35мм, товщиною металу 3 мм та загальною довжиною 6 м, які у єдиному виробі являють собою саморобні металеві двері. Вартість саморобних дверей, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №15258 від 27.06.2018 становить 1 203 гривні.

Після заволодіння майном ОСОБА_5 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим зникли і розпорядилися викраденими майном за власним розсудом, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на вищевказану суму.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує як кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням до приміщення.

Крім того, в період часу з 16.05.2018 по 20.05.2018, точна дата та час в ході досудового слідства не встановлені, ОСОБА_5 , діючи повторно, за попередньою змовою у групі з раніше знайомими ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , маючи намір, направлений на таємне протиправне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, проникли до приміщення магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_8 , звідки з корисливих мотивів, таємно, викрали 15 метрів металевого CD-профілю для кріплення розмірами: товщина 60мм висота 27 мм, товщина металу 0,5 мм, вартістю, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №21606 від 24.09.2018 - 345 гривень.

Після заволодіння майном ОСОБА_5 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим зникли і розпорядилися викраденими майном за власним розсудом, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на вищевказану суму.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує як кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням до приміщення.

Крім того, в період часу з 16.05.2018 по 21.05.2018, точна дата та час в ході досудового слідства не встановлені, ОСОБА_5 , діючи повторно, за попередньою змовою у групі з раніше знайомими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , маючи намір, направлений на таємне протиправне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, проникли до приміщення магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_8 , звідки з корисливих мотивів, таємно, викрали сталеву решітку розмірами 2,1х1,5 метра вироблену із 30 сталевих арматур діаметром 10 мм, приварених одна до одної, які у єдиному виробі являють собою саморобну металеву решітку. Вартість саморобної решітки, відповідно до висновку содово-товарознавчої експертизи №15258 від 27.06.2018 становить 650 гривні.

Після заволодіння майном, ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим зникли і розпорядилися викраденими майном за власним розсудом, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на вищевказану суму.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує як кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням до приміщення.

Крім того, 22.04.2021, в ранковий час, точного часу під час досудового розслідування встановити не вдалося, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись поблизу домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_10 , та впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, через паркан, незаконно проник на територію вище вказаного домоволодіння, де шляхом пошкодження віконної рами проник до житлового будинку, звідки вчинив крадіжку мідного трьохжильного кабелю ШВВП 3х2,5 мм, виробник «Одесакабель», довжиною - 50 метрів, вартістю 1425 гривень 00 копійок, алюмінієвого одножильного кабелю АПВ з січенням - 4мм, довжиною 27 метрів, вартістю 48 гривень 33 копійок, виробів з чорного металу вагою 5 кілограм, вартістю 30 гривень 75 копійок, які належали потерпілому ОСОБА_10 , спричинивши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 1 504 гривень 08 копійок, після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує як кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.

Крім того, 07.05.2021 приблизно о 07:40 годині ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись поблизу домоволодіння АДРЕСА_3 , де впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу вчинив крадіжку велосипеду марки «Profi», колеса 14 дюймів, вартістю 975 гривень 00 копійок, тим самим спричинивши ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вище вказану суму, після чого ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник і розпорядився ним за власним розсудом.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує як кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Відомості про укладену угоду між прокурором та обвинуваченим

Під час судового розгляду між ОСОБА_5 та прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області в присутності його захисника ОСОБА_4 12 жовтня 2023 року укладено угоду про визнання винуватості.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в обсязі пред`явленого обвинувачення.

Враховуючи, що між прокурором та обвинуваченим досягнуто угоди, суд розглядає справу відповідно до положень статті 472, частини 4 статті 474, статті 475 КПК України.

Під час судового розгляду між ОСОБА_5 , якому було пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2, 3 статті 185 КК України, і прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області в присутності його захисника ОСОБА_4 12 жовтня 2023 року укладено угоду про визнання винуватості. При укладанні зазначеної угоди ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2, 3 статті 185 КК України за вказаних обставин, а також була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_5 покарання за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 185 КК України, у виді позбавлення волі строком на два роки, за частиною 3 статті 185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців позбавлення волі. На підставі статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців позбавлення волі.

Враховуючи те, що між обвинуваченим та прокурором була досягнута угода про визнання винуватості, суд розглядає дане кримінальне провадження відповідно до положень статей 472-476 КПК України.

Позиція сторони обвинувачення, засхисту та обвинуваченого

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченого частиною 2, 3 статті 185 КК України та пояснив, що обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію своїх дій не оспорює, щиро кається у вчиненому, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості між ним та прокурором та призначити узгоджене сторонами покарання.

Крім того, пояснив, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто без застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також ОСОБА_5 зазначив, що цілком розуміє свої права та наслідки укладання угоди про визнання винуватості, що передбачені статтею 473 КПК України, які йому були роз`яснені судом в ході судового засідання.

Прокурор та захисник у судовому засіданні також просили затвердити дану угоду про визнання винуватості, призначити узгоджене сторонами покарання. Прокурор та захисник пояснили, що їм відомі наслідки укладення та невиконання даної угоди.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, угоду про визнання винуватості, матеріали досудового розслідування, суд зазначає наступне.

Як зазначено в пункті 2 статті 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно частини 4 статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, унаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості, відповідно до вимог статті 474 КПК України, суд з`ясував у обвинуваченого ОСОБА_5 , що він цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; право мати захисника або захищатися самостійно; право допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь; наслідки укладення та затвердження угод, наслідки їх невиконання, передбачені статтями 473, 476 КПК України; характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд вбачає, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а обвинувачена має можливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань.

Угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, підстав для відмови в затвердженні угоди, передбачених частиною 7 статті 474 КПК України судом не встановлено. Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим Загальною частиною КК України.

ОСОБА_5 у судовому засіданні заявив, що він цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами кримінального провадження угоди і що вона не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості злочинів, які згідно статті 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, конкретним обставинам справи, особі обвинуваченого, який активно сприяв органам досудового розслідування у розкритті злочину, щиро розкаявся, раніше судимий, неодружений, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та ухвалення вироку на підставі такої угоди.

Щодо вирішення процесуальних питань

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів за проведення судово-товарознавчої експертизи, суд стягує з обвинуваченого.

Суд не вирішує долю речових доказів відповідно до вимог статті 100 КПК України у зв`язку з тим, що матеріали кримінального провадження відносно інших співучасників злочинів виділені в окреме провадження, розгляд яких не закінчений.

Цивільні позови по даному кримінальному провадженні не заявлялись.

На підставі частини 15 статті 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись статтями 369, 370, 373, 374, 381, 382, 468, 469, 472, 474, 475, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 12 жовтня 2023 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 в присутності його захисника ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2, 3 статті 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання:

-за частиною 2 статті 185 КК України - у виді двох років позбавлення волі;

-за частиною 3 статті 185 КК України у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.

На підставі частини 1 статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з 13 грудня 2021 року.

Речові докази вироби чорного металу, загальною вагою 5 кілограм, провід алюмінієвий без обмотки загальною вагою 1 кг, дитячий велосипед марки «Profi колеса 14 дюймів», які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_10 після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_10 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані з залученням експертів на проведення судової товарознавчої експертизи у загальному розмірі 321 (триста двадцять одна) гривня 75 (сімдесят п`ять) копійок.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим, про визнання винуватості може бути оскаржений:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладання угоди;

прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

На підставі частини 15 статті 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, повний текст вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Учасникам судового провадження, які не були присутні при проголошенні резолютивної частини вироку, направити копію повного тексту вироку не пізніше наступного дня після ухвалення вироку (частина 7 статті 376 КПК України).

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Суддя ОСОБА_11