Справа № 177/1827/21
Провадження № 1-кп/177/82/24
У Х В А Л А

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

25 січня 2024 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, кримінальне провадження, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000559 від 22.12.2020 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Приют Новоукраїнського району Кіровоградської області, громадянина України, одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, освіта професійно-технічна, не працює, пенсіонер, інвалід 2-ї групи, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судомого;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України;

за участі:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 129 КК України за наступних обставин.

22.12.2020 року, близько 10.00 години, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з дружиною знаходився на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , де мешкає мати його дружини ОСОБА_8 .

В цей час, по сусідству, в будинку АДРЕСА_2 , знаходився ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким у ОСОБА_7 давні стійки неприязні стосунки на побутовому рівні.

Того ж дня, близько 10.10 годин, між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , дружиною ОСОБА_3 , які перебували на територіях своїх домоволодінь, почалася побутова словесна сварка.

Почувши крики з вулиці, у ОСОБА_3 раптово виник умисел здійснити погрозу вбивством ОСОБА_7 .

Реалізуючи раптово виниклий противоправний умисел, ОСОБА_3 взяв з приміщення свого будинку мисливську рушницю «SAFARI altay» та пішов до території домоволодіння за адресою АДРЕСА_3 , де в цей час знаходився ОСОБА_7 .

В той же день, близько 10.20 годин, ОСОБА_3 , маючи умисел на погрозу вбивства ОСОБА_7 , прийшовши на город на території домоволодіння за адресою АДРЕСА_3 , тримаючи в руках заряджену боєприпасами, а саме мисливськими патронами 12 калібру споряджені шротом, мисливську рушницю «SAFARI altay», направив в бік ОСОБА_7 ствол мисливської рушниці, при цьому став словесно висловлювати погрози позбавити життя ОСОБА_7 .

Побачивши ОСОБА_3 з мисливською зброєю в руках, направленою у його бік, ОСОБА_7 сприйняв погрозу вбивством висловлену ОСОБА_3 , та підкріплену демонстрацією вогнепальною зброєю, як реальну небезпеку для свого життя та за обставин, які склалися, мав реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Намагаючись уникнути пострілів з мисливської рушниці направленої у його бік ОСОБА_3 , та побоюючись за своє життя, ОСОБА_7 схопив обома руками за мисливську рушницю, та став відбирати її у ОСОБА_3 . В цей час, останній, держачи палець руки на спусковому гачку мисливської рушниці, яка була у нього в руках, зробив чотири постріли, не зачепивши при цьому шротом ОСОБА_7 .

Після цього, ОСОБА_7 відібрав у ОСОБА_3 мисливську рушницю, та викликав співробітників поліції, а ОСОБА_3 припинив свої протиправні дії та покинув місце вчинення правопорушення.

Таким чином, умисні протиправні дії ОСОБА_3 , які виразилися в погрозі вбивством ОСОБА_7 , а саме словесних погрозах вбивства поєднані з демонстрацією та погрозою вбивства рушницею, яка згідно висновку судової експертизи зброї №19/104-17/1/11 від 17.02.2021 року є гладкоствольною вогнепальною зброєю мисливською рушницею «SAFARI altay» промислового виготовлення 12 калібру та придатною до стрільби, були сприйняті потерпілим ОСОБА_7 , як реальні погрози побоюватись здійснення цієї погрози, та такі, що реально загрожують його життю та здоров`ю, а також негайно можуть бути приведені у виконання.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 129 КК України, за ознаками погрози вбивства, якщо були реальні підстави побоюватись здійснення цієї погрози.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання, яке підтримав його захисник - адвокат ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, зазначивши, що вину обвинувачений не визнає, що не є перешкодою для застосування ч. 1 ст. 49 КК України.

Прокурор, який приймає участь у даному кримінальному провадженні, не заперечував проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого про закриття кримінального провадження, вказуючи на необхідність дотримання прав обвинуваченого та на наявність підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку зі спливом строків давності.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення заявленого клопотання з аналогічних передбачених законом підстав.

Заслухавши думку учасників процесу, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_3 правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та дослідивши надані матеріали, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 2 ст. 285 КПК України передбачено, що особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Положеннями ст. 49 КК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули певні строки.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Зі змісту обвинувального акту слідує, що ОСОБА_3 інкримінується вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, який карається арештом на строк до шести місяців або обмеженням волі на строк до двох років та відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

З матеріалів справи вбачається, що кримінальне правопорушення інкриміноване ОСОБА_3 , скоєне 22 грудня 2020 року. Клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності заявлено 25.01.2024, тобто після спливу більш як трьох років з дня вчинення інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, що свідчить про наявність підстав, передбачених ч.1 ст. 49 КК України для закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.2 ст.49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до ч.3 ст.49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.49 КК України.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що йому відомі наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав та він наполягає на задоволенні заявленого його захисником клопотання.

У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із спливом строків давності передбачених ч. 1 ст. 49 КК України слід задовольнити, звільнивши ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, а провадження у справі відносно нього закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Витрати на залучення експерта стягненню з обвинуваченого не підлягають, оскільки таке стягнення згідно з положеннями ч.2 ст.124 КПК України передбачене лише у разі ухвалення обвинувального вироку.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 49 КК України, п. 1 ч.2 ст. 284, ч. 8 ст. 284, ст.ст. 369, 372, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000559 від 22.12.2020 відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.129 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України та звільнити його від кримінальної відповідальності за пред`явленим обвинуваченням у зв`язку із закінченням строків давності.

Речові докази:

-4 гільзи 12 калібру, пиж-контейнери 2 штуки, пластикова пляшка об?ємом 0,5 літри; 3 експериментальні стріляні гільзи, які зберігаються в камері схову ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, після набрання ухвалою законної сили - знищити;

-мисливську рушницю «Safari Altay» 12 калібру, яка зберігається в камері схову ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, після набрання ухвалою законної сили - повернути законному володільцю ОСОБА_10 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1