В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2024 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглядаючи у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002175 від 11.12.2023, за обвинуваченням :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженеця с. Лиманське Павлоградського району, громадянина України, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого ТОВ «Кріоліт-Д» на посаді оператора лінії з харчової продукції, має повну середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участі прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 спільно проживаючи у будинку АДРЕСА_1 зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 , у період часу з 08.06.2023 по 09.12.2023 систематично та наполегливо, з мотивів явної неповаги до норм моралі та здоров`я, існуючих норм співжиття, вчинював домашнє насильство, тобто неодноразово та безпричинно провокував вдома конфлікти, в ході яких висловлював словесні образи та погрози на адресу своєї співмешканки, ОСОБА_6 , чим призвів її до психологічних страждань та спровокував у ОСОБА_6 почуття незахищеності, що призвело до погіршення якості її життя, оскільки остання не мала змоги вести звичайний уклад життя.

Так, ОСОБА_3 , 08 червня 2023 року о 14:30 год., перебуваючи за місцем спільного проживання з ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 ,висловлювався на адресу співмешканки ОСОБА_6 нецензурною лайкою, принижував її, чим вчинив насильство в сім`ї. Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської від 03 липня 2023 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 170 (сто сімдесят) гривень у дохід держави.

Крім того, ОСОБА_3 , 08 червня 2023 року о 18:30 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , висловлювався на адресу співмешканки ОСОБА_6 нецензурною лайкою, принижував її, погрожував фізичною розправою, чим, будучи особою, стосовно якої 08.06.2023 був винесений терміновий заборонний припис, не виконав зазначений припис. Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2023 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 170 (сто сімдесят) гривень у дохід держави.

Крім того, 06 липня 2023 року о 22 год. 30 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем спільного проживання з ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї співмешканки психологічне насильство, а саме: виражався на її адресу грубою нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого останній завдана шкода психологічного характеру. Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2023 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 170 (сто сімдесят) гривень на користь держави.

Крім того, 22 липня 2023 року, близько 17 год. 31 хв. гр. ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 ,вчинив домашнє насильство фізичного характеру вдаривши ОСОБА_6 . Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 серпня 2023 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 510 (п`ятсот десять) грн.

Крім того, 04 серпня 2023 року о 20 год. 30 хв., ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , не виконав терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА N? 327490 від 04 серпня 2023 року. Своїми діями ОСОБА_3 вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, так як протягом року, а саме 03 липня 2023 року, він вже притягався Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2023 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 4. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 680 (шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

Крім того, 15 серпня 2023 року, приблизно о 23 год. 26 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої співмешканки ОСОБА_6 , а саме завдав останній фізичного болю. Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2023 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 680 (шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_3 , протягом 2023 року шість разів притягувався до адміністративної відповідальності за ч. ч. 1,2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 домашнього насильства, що свідчить про вчинення останнім умисного систематичного психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, яке призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_6 .

Однак, після вжиття вказаних заходів реагування щодо недопущення вчинення домашнього насильства ОСОБА_3 правильних висновків для себе не зробив, на шлях вправлення не став та, продовжуючи свою протиправну поведінку, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, умисно, протиправно, систематично, а саме 30 листопада 2023 року об 12 год. 05 хв. та 08 грудня 2023 року о 21 год. 08 хв., вчинив психологічне насильство щодо своєї колишньої співмешканки ОСОБА_6 , яка перебувала за адресою: АДРЕСА_3 , що виразилось у формі листування в мессенжері «Фейсбук», у якому ОСОБА_3 погрожував фізичною розправою, висловлювався грубою нецензурною лайкою відносно своєї колишньої співмешканки ОСОБА_6 , принижуючи її честь та гідність.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, та на запитання суду пояснив, що з обставинами, які зазначені в обвинувальному акті, він повністю згоден. Додав, що дійсно він спільно проживав у будинку АДРЕСА_1 зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 , та вчинював відносно останньої домашнє насильство, а саме неодноразово та безпричинно провокував вдома конфлікти, в ході яких висловлював словесні образи та погрози на адресу своєї співмешканки, за що неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності. Однак, після вжиття вказаних заходів реагування він продовжував свою протиправну поведінку щодо своєї колишньої співмешканки ОСОБА_6 , що виразилось у формі листування в мессенжері «Фейсбук», у якому погрожував фізичною розправою, висловлювався грубою нецензурною лайкою. У скоєному він щиро кається, та просить пробачення у потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що з обставинами, які зазначені в обвинувальному акті, вона згодна, підтвердила пояснення які надав в судовому засіданні обвинувачений, та додала , що з останнім сварки припинилися, більше разом вони не живуть, претензій до нього вона не має, та просить суд призначити покарання на власний розсуд.

Допитавши обвинуваченого, потерпілу, суд вважає, що ОСОБА_3 винний у домашньому насильстві, тобто в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Його дії кваліфікуються за ст. 126-1 КК України.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які ніким не оспорюються.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, раніше не судимий, працює, не одружений, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, має на утриманні неповнолітнього сина - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання характеризується негативно, за місцем роботи характеризується позитивно, вину визнав у повному обсязі, та розкаюється в тім, що сталося.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ст. 126-1 КК України у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , ступінь тяжкості вчиненого злочину, відношення останнього до того, що сталося, а також те, що потерпіла претензій до обвинуваченого не має, суд вважає, що його виправлення можливе без ізолювання від суспільства, та вважає можливим відповідно до ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, протягом якого він не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, та обов`язки п.5 ст. 91-1 КК України .

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим принципом верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. А у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) суд встановив, що для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити «особистий і надмірний тягар для особи».

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні .

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, з виконанням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, та відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України зобов`язати ОСОБА_3 пройти програму для кривдників строком на 2 місяці.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні .

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироку законної сили залишити у вигляді особистого зобов`язання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається сторонам кримінального провадження. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1