Провадження №: 1-кс/755/590/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" лютого 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004230 від 18 грудня 2023 року, про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

08 лютого 2024 року слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві звернувся до суду із клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання погоджено з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , 18.12.2023 року приблизно о 10 годині 20 хвилин, під час дії воєнного стану в Україні, з метою таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , де, використовуючи заздалегідь заготовлені предмети для вчинення даного злочину, а саме радіостанції та інструмент для відкриття замків, обрали об`єктом свого злочинного посягання майно, яке знаходиться в квартирі АДРЕСА_4 зазначеного будинку, при цьому, розподіливши між собою злочинні ролі.

Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , переконавшись в тому, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, за допомогою заздалегідь підготовлених предметів, відчинили двері під`їзду № 8 та зайшли до житлового будинку АДРЕСА_3 , де підійшли до вхідних дверей квартири АДРЕСА_4 , відчинили двері вказаної квартири, шляхом пошкодження механізму замка, проникнувши до приміщення вказаної квартири, після чого таємно викрали із указаної квартири майно потерпілого ОСОБА_9 , а саме: грошові кошти в сумі 4800 доларів США, що відповідно курсу НБУ становить 178 597 грн. 25 коп., грошові кошти в сумі 7000 гривень, ноутбук марки «Macbook Air Pro», вартістю 35 000 грн., мобільний «Іphone 8plus», вартістю 8 000 грн., планшет марки «Samsung», вартістю 1000 грн., золоті вироби у вигляді двох каблучок, однієї сережки, хрестика та булавки, а також посвідчення водія на ім`я ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , утримуючи при собі викрадене майно, вийшли з під`їзду вказаного будинку та зникли з місця вчинення кримінального правопорушення, при цьому викрадене майно розподілили між собою, однак у ході переслідування їх було затримано працівниками поліції разом із викраденим майном.

19 грудня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, згідно клопотання, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом обшуку, протоколами особистого обшуку, протоколами огляду місця події, допитами свідків, рапортом працівників УКР ГУ НП у м. Києві.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 20 грудня 2023 року відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням застави у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Однак, для завершення розслідування у вказаному кримінальному провадженні необхідно виконати ряд процесуальних дій, а саме: отримати висновок експерта у призначеній телекомунікаційній експертизі та комплексній гемологічній та товарознавчій експертизі, в порядку ст. 165 КПК України здійснити тимчасовий доступ до документів, що перебувають у володінні ПрАТ «Київстар» та ТОВ «лайфселл», в порядку ст. 257 КПК України звернутися із клопотанням про використання результатів негласних слідчих (розшукових) дій, згідно ст. 279 КПК України повідомити про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ст. 279 КПК України повідомити про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виконати вимоги ст. 290 КПК України, в порядку ст. 291 КПК України скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Враховуючи викладене, постановою керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_11 від 07.02.2024 року строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, а саме до 19 березня 2024 року.

Також у клопотанні слідчого, погодженого з прокурором, зазначено про наявність наступних ризиків, а саме ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

На думку сторони обвинувачення, перелічені ризики, не зменшилися з моменту повідомлення про підозру, а тому менш суворі запобіжні заходи будуть не достатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 та не зможуть запобігти зазначеним ризикам.

Вивчивши матеріали клопотання, вислухавши доводи прокурора, який підтримав клопотання про продовження строку тримання під вартою та зазначив обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, доводи захисника, яка заперечила проти задоволення клопотання, посилаючись на наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, дружини, яка має невеликий заробіток та потребує матеріальної підтримки з боку підозрюваного, наявність у підозрюваного матері похилого віку та онкохворого батька, сестри, яка має психічне захворювання, наявність місця роботи, постійного місця проживання, враховуючи зазначене, клопотала про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, підозрюваного, який підтримав думку захисника, слідчий суддя приходить до наступного.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки останні підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити ці правопорушення.

Зазначене прямо узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Також ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Як вбачається із клопотання та було встановлено в судовому засіданні ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого в умовах воєнного стану, як підтвердив сам підозрюваний в судовому засіданні, не має офіційного джерела доходу, а тому суд вважає, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, ризик переховуватись від органів досудового розслідування та суду, ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, і запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, в умовах воєнного стану не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Крім того, з моменту обрання судом відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до теперішнього часу не з`явилися будь-які нові фактичні дані, які б свідчили, що обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням його під вартою, зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, а за станом здоров`я підозрюваний не може перебувати під вартою.

Отже, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання слідчого та продовжити підозрюваному ОСОБА_5 строк тримання під вартою у межах строку досудового розслідування.

Крім того, відповідно до ст. 183 КПК України слід також визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та у разі внесення застави, покласти на нього обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України. Враховуючи те, що з часом ризики зменшуються, суд вважає можливим зменшити розмір застави, визначений слідчим суддею згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 20 грудня 2023 року.

Керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-179, 193, 194 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

Клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, у межах строку досудового розслідування, а саме до 18 березня 2024 року.

Визначити розмір застави ОСОБА_5 , достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у виді 130 /ста тридцяти/ прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить - 393 640 /триста дев`яносто три тисячі шістсот сорок/ гривень.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до прокурора, слідчого або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися з м. Києва без дозволу прокурора, слідчого або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти прокурора, слідчого або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Визначити строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_5 ухвалою суду обов`язків - 60 днів з моменту внесення підозрюваним, заставодавцем застави у розмірі, визначеному судом.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: