У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«10» жовтня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 вересня 2023 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- підозрюваного за ч. 3 ст. 286 КК України.

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 вересня 2023 року застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 22.11.2023, визначено заставу у розмірі 161 040 грн з покладенням обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою (залежно від стадії кримінального провадження); не відлучатися за межі міста Нікополь Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження); здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Апелянт просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт зазначає, що слідчим суддею не враховано обставини вчинення кримінального правопорушення та відомості, що стосуються особи підозрюваного. Його неправомірними діями заподіяно тяжкі наслідки - загибель трьох осіб, раніше вчиняв адміністративні правопорушення.

Вважає, що визначення застави є невиправданим з огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення та завдання ним незворотних наслідків.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Слідчим відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000487, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.09.2023 за ч. 3 ст. 286 КК України.

24.09.2023 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 25.09.2023 йому повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Задовольняючи клопотання, слідчим суддею враховано обґрунтованість підозри, відомості про особу підозрюваного, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливості підозрюваним: переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Слідчий суддя дійшов висновку, що інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням підозрюваного під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Відповідно до ст. 183 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про визначення підозрюваному розміру застави, який гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор апеляційну скаргу підтримала та просила задовольнити.

Захисник та підозрюваний заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам ст. 370 КПК України, є законним, обгрунтованим та вмотивованим.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зазначені вимоги закону враховані слідчим суддею при прийнятті рішення.

Є правильними висновки слідчого судді про те, що прокурором, на даному етапі, доведено наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України. Також є належним чином вмотивованим висновок слідчого судді про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. На наявність цього ризику вказує наступне.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушень, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк.

Мотивуючи висновок про існування ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя обґрунтовано врахував дані про особу підозрюваного, характер кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному.

Слідчий суддя дійшов правильного висновку про достатність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки доведені обставини, викладені у ч.1 ст. 194 КПК України. Застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, передбачених п. п. 1 ч.1 ст.177 КПК України.

Що стосується розміру встановленої застави, з яким не погоджується апелянт, то колегія суддів також вважає прийняте рішення в цій частині законним, вмотивованим та обґрунтованим.

При прийнятті рішення апеляційний суд враховує позицію Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, яка висловлена у рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28.09.2010, в якому Суд зазначив, що розмір застави має оцінюватись в першу чергу «з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі».

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваного чи обвинуваченого у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Згідно вимогам частини 3 статті 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

З огляду на зазначені вимоги закону та практику ЄСПЛ, колегія суддів вважає, що слідчий суддя належним чином мотивував прийняте рішення в частині вирішення розміру застави.

З огляду на положення частини 3 статті 183 КПК України та суспільну небезпечність діяння, його обставини, з урахуванням того, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, слідчий суддя дійшов правильного висновку про визначення застави в сумі 161 040 грн, тобто 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у розмірі, передбаченому законом.

Всупереч доводам апелянта, колегія суддів вважає, що саме такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків у разі внесення застави.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора немає.

Керуючись ст. 404, 405, 407 ч. 3, 422, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 вересня 2023 року щодо ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3