Справа № 464/5/19
пр.№ 1-кс/464/269/24
У Х В А Л А

19 лютого 2024 року м.Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність органу досудового розслідування,

у с т а н о в и л а :

Заявник звернувся до слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова зі скаргою, в якій просить зобов`язати уповноважених осіб ВП № 2 Львівського РУП № 2 ГУ НП у Львівській області розглянути клопотання за вих. № 8916 від 11.12.23. як потерпілого про вчинення слідчий дій у кримінальному провадженні, внесеному 21 серпня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002642.

Згдідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду скаргу передано слідчному судді ОСОБА_1 .

Розглянувши дану, скаргу слідчий суддя виходить з наступного.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України, у ст.24 якого визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України на бездіяльність уповноваженої особи ВП № 2, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які вона зобов`язана вчинити у визначений кримінальним процесуальним кодексом строк.

У ч.1 ст.220 КПК України передбачено, що із клопотанням про виконання будь-яких процесуальних дій у кримінальному провадженні мають право звертатись сторона захисту, потерпілий і його представник чи законний представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та у випадках, установлених цим Кодексом, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представник.

Заявник зазначає, що є потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Як врегульовано ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

З матеріалів справи встановлено, що заявником не надано жодних даних, які вказують на те, що він є потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному 21 серпня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002642, а відповідно має право на оскарження бездіяльності органу досудового розслідування.

У відповідності до положень ст.ст.22, 26 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З огляду на такі законодавчі положення на особу, яка подає скаргу, покладається обов`язок доведення перед слідчим суддею факту того, що скаргу подала особа, яка має на це право. Слідчий суддя на стадії прийняття скарги до свого провадження позбавлений можливості перевірити доводи скаржника шляхом витребування відповідних документів, оскільки це не передбачено діючим КПК України.

За правилами п.1 ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо таку подано особою, яка не має права подавати скаргу.

У силу положень ч.2 ст.36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Верховний Суд у постанові від 05 грудня 2022 року у справі № 753/8945/18 з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч.5 ст.9 КПК України) сформував правову позицію про те, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (Воловік проти України, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 1640/0/4012 від 09 листопада 2012 року "Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування" зазначено, що у випадку якщо скарга не відповідає вимогам закону, слідчий суддя виносить ухвалу про повернення скарги. Скарга не відповідає вимогам закону, якщо її подала особа, яка не має права подавати скаргу (за винятком випадків, коли скарга підписана уповноваженим представником).

Непідтвердження заявником своїх повноважень та процесуального статусу як потерпілого на подання скарги унеможливлює визначення слідчим суддею питання щодо додержання встановлених ст.303 КПК України підстав звернення суб`єкта з відповідної скаргою, що має істотне та вагоме значення при вирішенні питання про прийняття скарги до розгляду.

Підсумовуючи наведене, слідчий суддя не вбачає підстав для прийняття скарги до розгляду та така має бути повернута заявникові.

Постановлення даної ухвали не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке не є абсолютним, адже держава вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, щоб не допустити судовий процес у безладний рух.

При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до ч.7 ст.304 КПК України, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Керуючись ст.ст.304, 369-372, 532 КПК України,

п о с т а н о в и л а :

Повернути скаргу заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_3