КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 18 грудня 2023 року, апеляційні скарги захисників ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , які діють в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 травня 2022 року, відносно

ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Жорнів Дубенського р-ну., Рівненської обл., українки, громадянки України, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 КК України (в редакції Закону № 2341-ІІІ від 05.04.2001), ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 205-1,ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України.

за участі: прокурора в режимі відеоконференцзв`язку захисника підозрюваної ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 10 липня 2022 року включно, одночасно визначено заставу в розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 12 40 500 грн., та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисники ОСОБА_10 , та ОСОБА_6 , які діють в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , кожен окремо, подали апеляційні скарги, в якій просив, скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу.

Зокрема, захисник ОСОБА_10 , просив відмовити у задоволені клопотання слідчого, а захисник ОСОБА_6 просив застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 інший запобіжний захід, в межах строку досудового розслідування, у вигляді особистого зобов`язання із покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Вважають оскаржувану ухвалу незаконною та невмотивованою, через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

На думку апелянтів підозра необґрунтована, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні.

Захисник ОСОБА_6 звертає увагу на характеризуючі дані про особу підозрюваної, яка має міцні соціальні зв`язки, родину, постійне місце проживання, суттєві проблеми із здоров`ям.

15 грудня 2023 року захисник ОСОБА_6 подав доповнення до апеляційної скарги в яких зазначає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні.

Слідчим суддею не враховано стан здоров`я та вік ОСОБА_7 .

Крім того визначений розмір застави не відповідає майновому стану підозрюваної, її особі та характеру інкримінованих правопорушень, що суперечить положенням, передбачених п.п. 3,5 ч. 4 ст. 182 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваної, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який вважає, що на даний час підстав для задоволення клопотання немає, оскільки підозрювана співпрацює із слідством, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 02 лютого 2015 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000632, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 205-1, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 205-1. Ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 358 КК України.

22 лютого 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 КК України (в редакції Закону № 2341-ІІІ від 05.04.2001), ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 205-1,ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України.

10 травня 2022 року старший слідчий в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_9 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування, з одночасним визначенням розміру застави у розмірі 67 697 розмірів прожиткового мінімумів для працездатних осіб, що становить 161 998 921 грн.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 травня 2022 року клопотання органу досудового розслідування задоволено застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 10 липня 2022 року включно, одночасно визначено заставу в розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 12 40 500 грн., та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З ухвали суду та журналу судового засідання убачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірено при розгляді клопотання. При цьому, допитано підозрювану, заслухано позицію прокурора та думку захисників, з`ясовано інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Також, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 КК України (в редакції Закону № 2341-ІІІ від 05.04.2001), ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 205-1,ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України, що підтверджено матеріалами кримінального провадження.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, враховано вагомість наявних доказів та обставини вчинення підозрюваною кримінальних правопорушень в яких вона підозрюється, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання її винуватою в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, характеризуючі дані про особу підозрюваної, в їх сукупності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваної ОСОБА_7 з інкримінованими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дають підстави вважати про причетність підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених 1 ст. 255 КК України (в редакції Закону № 2341-ІІІ від 05.04.2001), ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 205-1,ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України, та необхідність застосування до неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Окрім того, слідчим суддею на момент розгляду вказаного клопотання, всупереч доводам апеляційної скарги сторони захисту, враховано наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливість підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Також, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, не має стійких соціальних зв`язків, у якої відсутнє офіційне джерело доходів.

Слідчий суддя відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначив розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених цим Кодексом. Взявши до уваги наведені законодавчі положення, ураховуючи тяжкість та специфіку кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , дані про особу підозрюваної та визначив розмір застави у розмірі 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 1 240 500 грн.

З вказаним висновком погоджується і колегія суддів, всупереч доводам апеляційної скарги прокурора.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_7 на свободу. Таке обмеження не суперечило вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону, а тому підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, з урахуванням обставин та тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , характеризуючих даних про її особу, застосував запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою з визначенням розміру застави, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Окрім того, на момент розгляду апеляційної скарги, строк дії застосованого до ОСОБА_7 запобіжного заходу закінчився, а прокурором повідомлено, що підозрювана надає викривальні покази.

Істотних порушень вимог КПК України, які могли б стати безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді у даному провадженні не вбачається.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 194, 376 404, 405, 418, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 травня 2022 року, відносно ОСОБА_7 , - залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , які діють в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13

Унікальний номер справи 757/10800/22-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_14

Провадження № 11сс/824/825/2023 Доповідач: ОСОБА_1

Категорія ст.183 КПК України