Справа №712/4813/23
Провадження №1-кп/712/265/24
УХВАЛА

про продовження запобіжного заходу

06 лютого 2024 року м.Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

представника потерпілих ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглядаючи у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження з обвинувальним актом, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000126 від 03.11.2022, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.161, ч.2 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Соснівського районного суду м.Черкаси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.161, ч.2 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби строком на 60 днів. Клопотання обґрунтоване тим, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, тому з метою запобігання спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на свідка в кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, запобіганню вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити вчиняти злочини, у яких обвинувачується, враховуючи тяжкість покарання, а також з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, прокурор просив задовольнити клопотання. На обґрунтування ризиків прокурор вказав, що після проведення обшуків за місцем проживання ОСОБА_6 та у належному йому автомобілі, останній відчужив належне йому майно: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобілі Toyota Land Cruiser Prado та Peugeot 308. Вказане свідчить про зменшення його соціальних зв`язків в Україні і можливість переховування обвинуваченого від суду. Прокурор також вказав, що ОСОБА_6 може допомагати переховуватись основному свідку у кримінальному провадженні ОСОБА_10 . Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 продовжує вчиняти злочини, у яких обвинувачується. Зокрема, було встановлено, що в рамках кримінального провадження №0001897 від 06.07.2023, зареєстрованого Фастівським РУП ГУНП в Київській області за ч.1 ст.161 КК України 05.10.2023, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного злочину, та 09.10.2023 Києво-Святошинським районним судом Київської області останньому обрано запобіжний захід. Також, установлено факт порушення обвинуваченим ОСОБА_6 покладеного на нього обов`язку, передбаченого ч.5 ст.194 КПК України, а саме: з`явлення в громадських місцях, на відвідування яких судом дозвіл не надавався.

Представник потерпілих в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, вказавши, що ризики, які були підставою для обрання такого запобіжного заходу не зменшилися, та не зникли.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисники заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, та просили змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання.

ОСОБА_6 зазначив, що ризики, які були підставою для обрання та продовження запобіжного заходу нині відсутні. Обвинувачений вказав, що він є керуючим Черкаської єпархії УПЦ та, проживаючи в Київській області, має необхідність проводити вечірні та ранкові служби (богослужіння, літургії) для вірян в монастирях (соборах) по Черкаській області. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. обмежує його у здійсненні своїх професійних обов`язків. За вказаних обставин, ОСОБА_6 вважає, що до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, які наразі існують за домашнім арештом.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначив, що клопотання прокурора є необґрунтованим, ґрунтується на припущеннях, до нього не додано доказів на підтвердження ризиків. Обвинувачений, перебуваючи під домашнім арештом, не допускав порушення покладених на нього судом обов`язків, мав належну процесуальну поведінку. Захисник вказав, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, є митрополитом та очолює найбільшу єпархію в Черкаській області, має постійне місце проживання, безспірний авторитет вірян Черкащини. Крім того, прокурором не доведено, що за допомогою ОСОБА_6 переховується основний свідок у справі ОСОБА_10 , який не є учасником у справі. Щодо посилань прокурора на повідомлення ОСОБА_6 про підозру 05.10.2023 за ч.1 ст.161 КК України, захисник вказав на принцип презумпції невинуватості, закріплений в ст.62 Конституції України.

Захисник ОСОБА_8 вказала, що зазначені в клопотанні обставини досліджувались у попередніх судових засіданнях. Також, стороною обвинувачення не доведено, що обвинувачений порушує обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, та покладені ухвалою суду; і не підтверджено продовження вчинення ОСОБА_6 злочинів, у яких він обвинувачується.

Захисник ОСОБА_9 заперечував проти продовження запобіжного заходу, вказавши, що твердження прокурора про наявність ризиків ґрунтуються виключно на припущеннях, та не підтверджуються доказами у справі.

Заслухавши думку учасників справи, розглянувши клопотання, суд дійшов таких висновків.

Згідно з ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою продовжити, змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Аналізуючи положення ст.194 КПК України разом із загальними положеннями КПК України щодо судового провадження в суді першої інстанції, можна дійти висновку, що при наданні оцінки наявності обґрунтованої підозри, тобто відповідно до статей 194, 199 КПК України під час процедури продовження запобіжного заходу, слід ураховувати, що надання оцінки доказів у справі відбувається лише в нарадчій кімнаті на стадії ухвалення вироку. Зазначене свідчить про те, що на стадії судового розгляду суд не може робити висновок щодо обґрунтованості підозри чи то обвинувачення безпосередньо шляхом надання оцінки доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Цими відомостями, на думку суду, є висунуте в передбаченому законом порядку обвинувачення, яке є предметом дослідження суду наразі.

Отже, суд, на підставі розумної оцінки, вважає причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для вирішення питання щодо подальшого застосування запобіжного заходу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч.2 ст.177 КПК України).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого, має обґрунтувати свій висновок про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. При цьому кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Судом встановлено, що строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_6 закінчується 18 лютого 2024 року.

Водночас, завершити судове провадження до спливу строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту неможливо.

Нині триває судовий розгляд кримінального провадження, допитано всіх потерпілих (чотирьох).

За весь час судового провадження обвинувачений не допускав неявок у судові засідання, не ухилявся та не переховувався від суду.

У зв`язку з воєнною агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на території України з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан терміном на 30 днів, а також запроваджено заходи правового режиму воєнного стану. Указом Президента України від 06.11.2023 №734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 08.11.2023 №3429-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Відповідно до ст.178 КПК України, суд враховує те, що кримінальні правопорушення, за якими обвинувачується ОСОБА_6 , згідно зі ст.12 КК України, віднесені до нетяжких та тяжких злочинів, що загрожує обвинуваченому, за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованих кримінальних правопорушень, позбавленням волі на строк до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

ОСОБА_6 є раніше несудимою особою, митрополитом Черкаським та Канівським Української Православної Церкви, який в період воєнного стану обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів проти особистих прав і свобод людини і громадянина, проти миру, безпеки людства, та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення. Також, тяжкість покарання може спонукати ОСОБА_6 переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності, та здійснювати вплив на свідка у кримінальному провадженні.

Таким чином, суд переконаний, що наразі продовжують існувати ризики, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби із покладенням на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Водночас, враховуючи те, що обвинувачений є керуючим Черкаської єпархії УПЦ та, проживаючи в Київській області, має необхідність проводити вечірні та ранкові служби (богослужіння, літургії) для вірян в монастирях (соборах) по Черкаській області, суд вважає, за можливе зменшити часові проміжки перебування обвинуваченого під домашнім арештом в нічний час з 23 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв.

Доводи захисників про відсутність ризиків суд відхиляє як необґрунтовані, в тому числі й оцінюючи їх загальну позицію з точки зору положень ч.4 ст.194 КПК України. Крім того, на переконання суду, стороною захисту у судовому засіданні не доведено наявність підстав для зміни запобіжного заходу на особисте зобов`язання. Обставини, зазначені стороною захисту у клопотаннях не є достатніми підставами для зміни запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.27, 177, 181, 194, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотань обвинуваченого та захисників про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_11 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, а саме з 23 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. наступного дня, строком на 60 днів з 06 лютого 2024 року по 06 квітня 2024 року, включно.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 23 год 00 хв. до 05 год. 00 хв. наступного дня;

3) носити електронний засіб контролю;

4) повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи та зміну контактного номеру телефону;

5) утримуватись від спілкування із наступними свідками у кримінальному провадженні: ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;

6) залишити на зберіганні у відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі їх наявності.

В період введення воєнного стану на території України дозволити обвинуваченому ОСОБА_6 після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 15 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись з визначеного в ухвалі місця проживання з метою перебування останнього в укритті.

Роз`яснити обвинуваченому положення ч.5 ст.181 КПК України, а саме, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Копію ухвали направити для виконання Головному управлінню Національної поліції в Київській області, а також прокурору Черкаської обласної прокуратури для контролю.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1