УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , представника власника арештованого майна - адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Київського апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року (справа №761/32811/23, провадження №11сс/824/6104/2023) в рамках кримінального провадження № 0000360, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 липня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

в с т а н о в и в:

04.12.2023 року на розгляд слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Київського апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року (справа №761/32811/23, провадження №11сс/824/6104/2023) в рамках кримінального провадження № 0000360, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 липня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, в якому заявник просив суд скасувати арешт на належні ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 79 200 доларів США та 6 600 євро, які було вилучено 15.02.2023 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Як на підставу звернення до суду з клопотанням заявник посилається на положення ст. 174 КПК України та обґрунтовує його тим, що в рамках кримінального провадження №0000360, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 липня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, ухвалою Київського апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року (справа №761/32811/23, провадження №11сс/824/6104/2023) було накладено арешт на належні ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 79 200 доларів США та 6 600 євро, які було вилучено 15.02.2023 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 . На думку заявника, арешт було накладено не обґрунтовано. Так, заявник зазначає, що орган досудового розслідування неодноразово звертався до слідчого судді з клопотаннями про накладення арешту на вищевказані кошти, як на тимчасово вилучене майно, однак у задоволенні вказаних клопотань, слідчими суддями було відмовлено, у тому числі через те, що органом досудового розслідування не було доведено належність грошових коштів ОСОБА_6 , якій повідомлено про підозру у кримінальному провадженні, а не її сину ОСОБА_5 , який є дійсним власником грошових коштів та проживав у квартирі, де було проведено обшук. Заявник зауважує, що після відмови у накладенні арешту на вказані грошові кошти, власнику їх повернуто не було, а натомість, після повідомлення ОСОБА_6 про підозру, було подане нове клопотання про накладення на них арешту з метою можливої конфіскації за вироком суду, у задоволенні якого слідчим суддею було відмовлено, однак в подальшому вказане судове рішення було скасоване судом апеляційної інстанції. Заявник посилається на те, що відсутні жодні докази належності арештованих грошових коштів ОСОБА_6 . Вказує, що під час обшуку остання разом з чоловіком пояснювали слідчому, що грошові кошти належать її сину ОСОБА_5 , який проживає спільно з ними та законно їх набув. Також заявник зазначає, що наразі розслідується кримінальне провадження з приводу незаконних дій слідчого, в якому ОСОБА_5 має статус потерпілого.

Представник власника арештованого майна ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Присутній у судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, вважаючи, що арешт було накладено обґрунтовано та у його застосуванні потреба не відпала.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, у судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000360, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 липня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.09.2023 було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого ОСОБА_7 про накладення арешту на грошові кошти в сумі 79 200 доларів США та 6 600 євро, які було вилучено 15.02.2023 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року (справа №761/32811/23, провадження №11сс/824/6104/2023) у рамках кримінального провадження № 0000360, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 липня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК Україниухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.09.2023 р. було скасовано та накладено арешт на грошові кошти в сумі 79 200 доларів США та 6 600 євро, які було вилучено 15.02.2023 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, підставою для прийняття рішення про арешт зазначеного у клопотанні майна була наявність розумних підозр вважати, що воно з достатньою мірою достовірності може належати ОСОБА_6 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого до неї може бути застосовано покарання у виді конфіскації майна.

Ретельно перевіривши надані учасниками кримінального провадження докази, слідчий суддя вважає обґрунтованими та такими, що повністю відповідають вимогам кримінального процесуального закону України, мотиви, які стали підставою для задоволення клопотання слідчого/прокурора та застосування такого обмежувального заходу як арешт майна. Жодних об`єктивних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів доводи ухвали про накладення арешту на вищевказане майно, в судовому засіданні встановлено не було. При цьому слідчий суддя вважає за необхідне відмітити, що твердження заявника з приводу належності арештованих грошових коштів ОСОБА_5 перевірялись судом апеляційної інстанції під час вирішення питання про накладення арешту та їм було надано належну правову оцінку, з якою погоджується на даному етапі досудового розслідування і слідчий суддя. Не було надано заявником і належних доказів, які б свідчили про те, що на даний час потреба в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту відпала.

Слід зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, слідчий суддя не знаходить достатніх підстав для задоволення клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Київського апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року (справа №761/32811/23, провадження №11сс/824/6104/2023) в рамках кримінального провадження № 0000360, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 липня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 170, 173, 174, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Київського апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року (справа №761/32811/23, провадження №11сс/824/6104/2023) в рамках кримінального провадження № 0000360, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 липня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, однак проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження у суді.

Повний текст ухвали буде оголошений о 08 годині 05 хвилин 21 грудня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1