Справа 303/1392/22
№ 1-кп/303/145/24
У Х В А Л А

01 лютого 2024 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю: потерпілого ОСОБА_3

представника потерпілого адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мукачеві заяву адвоката ОСОБА_5 , подана в інтересах потерпілого ОСОБА_3 про відвід прокурора Мукачівського окружної прокуратури, ОСОБА_6 , від здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0000434, внесеному до ЄРДР 12.10.2021 року,

у с т а н о в и в:

29 січня 2024 року до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області, надійшла заява адвоката ОСОБА_5 подана в інтересах потерпілого ОСОБА_3 про відвід прокурора Мукачівського окружної прокуратури, ОСОБА_6 , який є процесуальним керівником у кримінальному провадженні № 0000434, внесеному до ЄРДР 12.10.2021 року, щодо заподіяння потерпілому ОСОБА_3 тілесних ушкоджень.

Заява про відвід процесуального керівника прокурора Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_6 , представником потерпілого мотивована тим, що з боку процесуального керівника мали місце неодноразові ігнорування явних процесуальних порушень під час здійснення дізнання в межах кримінального провадження № 0000434, внесеному до ЄРДР 12.10.2021 року, щодо заподіяння потерпілому ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, що призвело до незаконного закриття провадження три рази. На процесуальні порушення прокурор жодним чином не реагував, натомість наполегливо відстоював законність закриття кримінального провадження дізнавачем. Такі дії процесуального керівника, викликають сумнів у його неупередженості, а тому у потерпілого до прокурора ОСОБА_6 нема довіри.

У судовому засіданні представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_3 заяву про відвід підтримали з викладених у ній мотивів та просили задоволити відвід прокурора на підставі п.3) ч.1 ст.77 КПК України.

Прокурор ОСОБА_6 у судове засідання на розгляд відводу не з`явився, будучи належним чином повідомленим, натомість через канцелярію суду подав клопотання про розгляд відводу у його відсутності проти задоволення відводу заперечує, мотивуючи тим, що ним здійснюється процесуальне керівництво неупереджено та у відповідності з вимогами закону.

Розглядаючи заяву про відвід прокурора суд виходить із наступного.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Формою процесуального реагування на прояви упередженого ставлення слідчого/прокурора до особи, яка бере участь в кримінальному провадженні, є подання такою особою заяви про відвід слідчого/прокурора в порядку ст.77 КПК України.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права. (Рішення ЄСПЛ «Chahal v. UK, n. 145).

На національному рівні, у ч. 2 ст. 80 КПК України законодавчо закріплено право осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, заявляти відвід прокурору з підстав передбачених ст.77 КПК України.

Так ч. ч. 3, 4 ст. 80 КПК України, передбачають, зокрема, що заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження , а заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу.

Зміст п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України визначає одну з підстав для застосування відводу прокурору - існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості. Своєю чергою, термін «неупередженість» є структурним елементом такого базового принципу кримінального провадження, як законність (ст. 9 КПК України).

Як зазначав ЄСПЛ у своїх рішеннях «Тимошенко проти України», «Ходорковський проти Росії», структура Конвенці ґрунтується на презумпції добросовісності дій органів державної влади країн - учасниць. Дійсно, будь-яка державна політика чи окремий захід може мати «прихований мотив», а презумпція добросовісності є спростованою. Однак, заявник, який стверджує, що його права і свободи були обмежені з неналежних підстав, повинен переконливо довести, що справжня мета державних органів була не такою, як її було проголошено (або яка може обґрунтовано припускатись, виходячи з контексту). Простої підозри про те, що державні органи користувались своєю владою для іншої мети, ніж та, що передбачена Конвенцією, недостатньо, щоб довести порушення статті 18 Конвенції.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких прокурор безумовно підлягає відводу, визначений частиною 1 ст. 77 КПК України.

Між тим, згідно з ч. 3 ст. 77 КПК України, прокурор не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження, а також за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

З матеріалів заяви вбачається, що прокурор Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_6 є процесуальним керівником на стадії дізнання у кримінальному провадженні № 0000434, внесеному до ЄРДР 12.10.2021 року, щодо заподіяння потерпілому ОСОБА_3 тілесних ушкоджень.

За період дізнання, яке у даному кримінальному провадженні триває вже понад три роки, за процесуального керівництва прокурора ОСОБА_6 виносилося три постанови про закриття кримінального провадження, які були скасовані слідчим суддею. На даний час дізнання триває, слідчі дії на думку заявників проведені не в повному обсязі. Представник потерпілого та потерпілий посилаючись на «інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в упередженості прокурора ОСОБА_6 , на підставі п.3) ч.1 ст.77 КПК України просять задоволити відвід. При цьому наголошують на тому, що у прокурора ОСОБА_6 , як процесуального керівника у даному кримінальному провадженні, вже передчасно склалася «тверда» позиція щодо безперспективності казаного кримінального провадження, яку він особисто озвучив потерпілому ОСОБА_3 ,. попросивши останнього заявити йому відвід, про що останній повідомив у судовому засіданні. За таких обставин потерпілий та його представник, переконані в упередженості прокурора ОСОБА_6 і вважають, що дізнання може бути завершеним тільки при призначенні іншого процесуального керівника.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, компетентна особа у будь-якому випадку не має права брати участь в здійсненні кримінального провадження, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в її неупередженості та об`єктивності.

Окреслюючи загальні завдання кримінального провадження, законодавець в статті 2 чинного КПК України вважає необґрунтований процесуальний примус до особи, яка бере участь в кримінальному провадженні, несумісним із поняттям «неупереджене розслідування».

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, компетентна особа у будь-якому випадку не має права брати участь в здійсненні кримінального провадження, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в її неупередженості та об`єктивності.

Оцінюючи вищенаведену інформацію в контексті приписів п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, слідчий суддя вважає, що процесуально поведінка прокурора не узгоджується з вимогами щодо неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, передбаченими ст. 2, 9 КПК України.

З огляду на зазначене, суд вважає необхідним відвести процесуального керівника ОСОБА_6 від участі у здійсненні процесуального керівництва дізнанням у кримінальному провадженні № 0000434, внесеному до ЄРДР 12.10.2021 року, оскільки вважає, що потерпілим та його представником було доведено обставини, які викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості прокурора під час здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні, а протилежного прокурором доведено не було.

Керуючись: ст. 2, 26, 77, 80, 81, 83, 107, 309 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Заяву адвоката ОСОБА_5 , подану в інтересах потерпілого ОСОБА_3 про відвід прокурора Мукачівського окружної прокуратури, ОСОБА_6 , від здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0000434, внесеному до ЄРДР 12.10.2021 року, - задовольнити.

Відвести прокурора Мукачівського окружної прокуратури, ОСОБА_6 ,від здійснення процесуального керівництва дізнанням у кримінальному провадженні № 0000434, внесеному до ЄРДР 12.10.2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Наталія МОРОЗОВА