УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , власника майна - ОСОБА_3 , слідчого - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення кримінального провадження - арешту на майно, накладеного 12.10.2023 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва,(справа № 761/36831/23) в рамках кримінального провадження № 0002329, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 червня 2023 року, а ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12.10.2023 у кримінальному провадженні № 0002329 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.06.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12.10.2023 накладено арешт на майно, а саме, на: автомобіль марки «BMW 320I XDRIVE» державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 ..

Обґрунтовуючи доводи свого клопотання заявник вказує на те, що потреба у накладенні арешту на майно відпала, експертизи з автомобілем проведенні, потерпілий у кримінальному провадженні до власника претензій не має, а тому подальше перебування авто на майданчику тимчасового тримання на думку заявника тільки шкодить автомобілю.

В судовому засіданні власника майна підтримав доводи свого клопотання, просив його задовольнити з підстав наведених у ньому.

Слідчий заперечував проти задоволення клопотання, вказуючи, що на даний час продовжується досудове розслідування, здійснюється перевірка обставин кримінального правопорушення, а потреба у застосуванні такого заходу забезпечення, як арешт майна не відпала.

Заслухавши клопотання власника, думку слідчого, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У судовому засіданні встановлено, що в СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві, під процесуальним керівництвом прокурорів Шевченківської окружної прокуратури м. Києва, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002329 від 15.06.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

15.06.2023 року постановою слідчого автомобіль марки «BMW 320I XDRIVE» д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки він зберіг на собі сліди, які відображають наслідки події, є об`єктом, який зберіг на собі сліди та відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, які є необхідними для проведення експертних досліджень та має суттєве значення для встановлення істини у даному провадженні, швидкого, повного та неупередженого розслідування.

23.06.2023 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва було накладено арешт на вказаний автомобіль та мотоцикл «Honda VFR 1200F» д.н.з. НОМЕР_3 .

31.08.2023 року слідчим Шевченківського УП ГУНП у м. Києві кримінальне провадження №0002329 від 15.06.2023 року було закрито, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

За клопотанням адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва, у зв`язку із закриття кримінального провадження, арешт накладений слідчим суддею на автомобіль марки «BMW 320I XDRIVE» д.н.з. НОМЕР_1 , скасовано.

При цьому, 27.09.2023 року прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 31.08.2023 року, у зв`язку із наданням потерпілим ОСОБА_7 додаткової медичної документації, яка суттєво вливає на ступінь тяжкості отриманих ним тілесних ушкоджень, скасовано та досудове розслідування відновлено.

05.10.2023 року слідчим Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві винесено постанову про призначення автотехнічної експертизи технічного стану автомобіля марки «BMW 320I XDRIVE» д.н.з. НОМЕР_1 .

12.10.2023 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва було накладено арешт на вказаний автомобіль на автомобіль марки «BMW 320I XDRIVE» д.н.з. НОМЕР_1 .

При цьому, як убачається зі змісту вказаної ухвали слідчого судді, метою накладення арешту на майно, є збереження доказів у кримінальному провадженні, оскільки воно має ознаки речових доказів, та відповідає критеріям, встановлених ст. 98 КПК України.

Таким чином, на переконання слідчого судді, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не наділений процесуальними повноваженнями вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним з яких і є накладення арешту на майно.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим суддею обґрунтовано накладено арешт на вилучене майно з метою збереження речових доказів, з врахуванням наслідків від вжиття такого заходу для інших осіб та забезпеченням своїм рішенням розумності співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

У зв`язку з чим, слідчий суддя не знаходить достатніх підстав для задоволення клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11.01.2023 у кримінальному провадженні № 0002329 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.06.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170, 173-174, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення кримінального провадження - арешту на майно, накладеного 12.10.2023 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва,(справа № 761/36831/23) в рамках кримінального провадження № 0002329, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 червня 2023 року, а ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1