Справа № 307/5978/23
Провадження № 1-кп/307/322/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2024 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тячів кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000518 від 19.12.2023 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки смт. Дубове, Тячівського району, Закарпатської області, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженої, пенсіонерки, із вищою освітою, раніше не судимої, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення за ч.5 ст. 27, ч.1 ст.358 КК України, визнане судом доведеним.

На початку вересня 2021 року, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на пособництво у виготовленні підробленого документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою використання його іншою особою, а саме, виготовленні завідомо підробленого міжнародного свідоцтва про вакцинацію/профілактику коронавірусної хвороби COVID-19, видане на її ім?я, яке посвідчене лікарем КНП Ужгородського міського центру первинної медико-соціальної допомоги, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем проживання, що за адресою АДРЕСА_1 , в мережі «інтернет», з метою досягнення обумовленої домовленості, та в особистому листуванні у додатку «Viber» надала невстановленій досудовим розслідуванням особі свої анкетні дані, яка за грошову винагороду у сумі 100 Євро обіцяла їй виготовити завідомо підроблене свідоцтво про вакцинацію/профілактику коронавірусної хвороби COVID-19. З метою досягнення обумовленої домовленості, ОСОБА_4 , через невідомих осіб надала невстановленій досудовим розслідуванням особі свої анкетні дані, які було використано під час виготовлення завідомо підробленого міжнародного свідоцтва про вакцинацію/профілактику коронавірусної хвороби COVID-19, видане на її ім?я, яке посвідчене лікарем КНП Ужгородського міського центру первинної медико-соціальної допомоги, ОСОБА_5 , при цьому, згідно відповіді з КНП Ужгородський міський центр первинної медико-соціальної допомоги за вихідним №90/29/01-10 від 09.02.2022 року, зазначається, що міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику ОСОБА_4 , вищевказаним медичним закладом не видавалося, а також лікар ОСОБА_5 не перебуває в трудових відносинах з КНП Ужгородський міський центр первинної медико-соціальної допомоги.

Надалі, у вересні 2021 року, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, невстановлена досудовим розслідуванням особа, передала ОСОБА_4 , підроблений офіційний документ, який не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, та виготовлений не підприємством, що здійснює випуск даної продукції, міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику коронавірусної хвороби COVID-19, видане на ім?я ОСОБА_4 , з наданням права для забезпечення її особистих потреб, яке остання отримала листом за місцем свого проживання.

Вказані дії обвинуваченої ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, тобто в пособництві у виді заздалегідь обіцяного придбання предмета кримінального правопорушення - підробленого іншого офіційного документа, який видається установою і який надає права, з метою використання його іншою особою.

Формулювання обвинувачення за ч.4 ст.358 КК України, визнане судом доведеним.

Крім цього, ОСОБА_4 , в кінці вересня 2021 більш точну дату та час у ході проведення дізнання не встановлено, перебуваючи в Дубівському закладі загальної середньої освіти І-II ступенів, що за адресою смт. Дубове, вул. Фізкультурна, 4, де працювала на посаді вчителя зарубіжної літератури і російської мови, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій та керуючи ними, діючи умисно використала завідомо підроблений документ, а саме міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику коронавірусної хвороби COVID-19, видане на її ім?я, яке посвідчене лікарем КНП Ужгородського міського центру первинної медико-соціальної допомоги, ОСОБА_5 , достовірно знаючи що вона не проходила установленої законом процедури отримання такого документу та, що таке є підробленим, оскільки не видавалося та не посвідчувалося, про що було достовірно відомо ОСОБА_4 , чим здійснила використання завідомо підробленого документа та порушила приписи Постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Вказані дії обвинуваченої ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч.4 ст.358 КК України, тобто у використанні завідомо підробленого документа.

Свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, ОСОБА_4 визнала повністю та у вчиненому щиро розкаялася. Показала, що в 2021 році працювала вчителем в Дубівському закладі загальної середньої освіти І-ІІ ступенів. Цього року керівництвом за місцем роботи їй було повідомлено про необхідність проходження вакцинації та подання свідоцтва про вакцинацію/профілактику коронавірусної хвороби COVID-19. В колективі їй повідомили про можливість замовлення такого свідоцтва в мережі інтернет. За її згодою, одна з колег з її мобільного телефону за допомогою додатку «Viber», за ціною 100 Євро , що на той час було еквівалентно близько чотирьом тисячам гривень, замовила відповідне свідоцтво. При цьому вона надавала свої анкетні дані. Через певний період часу вона отримала вказане свідоцтво засобами поштового зв`язку, яке подала за місцем роботи. Проходити вакцинацію вона змоги не мала, оскільки до цього важко хворіла. Вказані події сприймає негативно, оскільки всю свою трудову діяльність сповідувала серед учнів чесність та порядочність та необхідність дотримання закону. Через ці обставини вона звільнилася з роботи за власним бажанням. Шкодує, що так вчинила.

Розглянувши матеріали кримінального провадження суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, доведена повністю.

Оскільки прокурор, обвинувачена не заперечили щодо фактичних обставин справи, враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 визнала свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень в повному обсязі за обставин, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги встановлення судом того факту, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, а також приписи ч. 2 ст. 394 КПК України щодо особливостей апеляційного оскарження, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням характеризуючих даних про особу обвинуваченої.

Таким чином, оцінивши показання обвинуваченої, які вона надала вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленою із правилами ст.ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обставинам, викладеним у обвинувальному акті, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 вчинила інкриміновані їй кримінальні правопорушення, передбачені ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України за кваліфікуючою ознакою пособництво у виді заздалегідь обіцяного - підробленого іншого офіційного документа, який видається та посвідчується установою, і який надає права, з метою використання його іншою особою та за ч. 4 ст. 358 КК України за кваліфікуючою ознакою використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії кримінальних проступків, дані про особу винної, яка за місцем проживання та останнім місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не значиться та раніше не судима.

Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд визнає: визнання своєї вини, щире каяття.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , судом не встановлено.

За положенням ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене та конкретні обставини провадження, за яких вчинено діяння, беручи до уваги дані про особу обвинуваченої, наявність пом`якшуючої покарання обвинуваченій обставину, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, за наявності альтернативної санкції ч.1 ст.358 та ч. 4 ст. 358 КК України, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді штрафу.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченої та для запобігання вчиненню кримінальним правопорушень як нею, так і іншими особами.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 368-370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України та призначити ОСОБА_4 за ч. 5 ст.27, ч. 1 ст.358 КК України покарання у виді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 гривень (одна тисяча сімсот) гривень.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 358 КК України покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850, 00 гривень (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700, 00 гривень (одна тисяча сімсот) гривень.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1