Справа №766/5148/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2024 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 (на відеоконференції),

захисника ОСОБА_4 (на відеоконференції),

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6 (на відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у м. Херсоні заяву захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 про відвід судді Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_8 по справі за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР 25.11.2022 за №0000434, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 111-1, ч.6 ст. 111-1 КК України, -

в с т а н о в и в:

Кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 25.11.2022 року за № 0000434 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 111-1, ч.6 ст. 111-1 КК України відповідно до здійсненого авторозподілу судових проваджень, перебуває в провадженні судді Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_8 .

Під час розгляду справи захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 заявив відвід головуючому судді ОСОБА_8 , посилаючись на наявність сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді. Так, ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27.09.2023 року суддя ОСОБА_8 продовжив строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, та в мотивувальній частині ухвали зробив висновок про дотримання обвинувального акту вимогам КПК України, і відсутності підстав для його повернення прокурору. Разом з тим питання про відповідність обвинувального акту ст. 291 КПК України в судовому засіданні не з`ясовувалось, на обговорення учасників процесу не ставилось. Вважає, що тим самим суддя зробив передчасний висновок про відповідність обвинувального акту, позбавивши сторону захисту можливість поставити питання про повернення обвинувального акту та його вирішення в передбаченому порядку. Також стороною захисту було заявлено клопотання про безпосередню участь обвинуваченого в залі суду під час розгляду його справи, однак суддею ОСОБА_8 було безпідставно відмовлено в цьому їх праві та клопотанні. Також стороною захисту заявлялись клопотання про призначення обвинуваченому захисника з Центру безоплатної допомоги, який мав би бути присутнім разом з обвинуваченим ОСОБА_6 в СІЗО м. Миколаєва під час безпосереднього розгляду справи судом. Однак, в цьому клопотанні їм також було відмовлено, з посиланням про наявність у обвинуваченого двох захисників, які мають та зобов`язані бути присутніми поряд з обвинуваченим в СІЗО м. Миколаєва. Крім того, суддею ОСОБА_8 раніше були розглянути адміністративні справи щодо ТОВ «Елвін», де обвинувачений ОСОБА_6 є директором, які були винесені не на користь ТОВ «Елвін», з рішеннями судді вони не були згодні, з цього приводу також ними було написані апеляційні скарги та скарги на дії судді для притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Це також додатково може свідчати про негативне ставлення судді до обвинуваченого ОСОБА_6 . У зв`язку з вищевикладеним, вважає, що дії судді ОСОБА_8 під час судового засідання, а також всі його процесуальні рішення, винесені під час його роботи суддею носять виключно обвинувальний характер.

Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію адвоката ОСОБА_4 , посилаючись на обставини, зазначені ним. Вважає, що зазначені дії судді свідчать про наявність інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості відповідно до ч.1 п.4 ст. 75 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію адвоката ОСОБА_4 , просив задовольнити заяву захисника про відвід.

Прокурор просив відмовити в заявленому клопотанні, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість. Також зазначив, що спірна ухвала Херсонського міського суду Херсонської області від 27.09.2023 року про продовження строку запобіжного заходу була предметом розгляду в Апеляційному суді Херсонської області під час розгляду апеляційної скарги сторони захисту, за результатом якого ухвала була залишена без змін.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого клопотання з огляду на наступне.

У статтях 75 і 76 КПК України встановлено перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні.

Заявляючи судді відвід захисник ОСОБА_4 фактично посилається на п. 4 ч. 1ст. 75 КПК України, якими передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

Отже, враховуючи зміст викладених норм, особа яка подала заяву про відвід судді, повинна довести обставини, які викликають в неї сумнів у неупередженості судді, який розглядає справу по суті. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Крім того, при вирішенні справи «Білуха проти України» Європейський суд з прав людини у п. 49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Згідно п. 50 вказаного рішення стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

У пункті 52 цього ж рішення щодо об`єктивного критерію зазначено, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Відповідно до п. 67 рішення ЄСПЛ у справі «Мироненко та Мартиненко проти України» особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Згідно з ч. 1ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституціїі законів України та на засадах верховенства права.

Отже, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Крім цього, згідно за роз`ясненнями, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 «Про незалежність судової влади» від 13.06.2007, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Суд вважає, що наявність жодної обставини, яка визначена положеннями КПК України, а також доказів на підтвердження об`єктивно існуючих обставин, які давали б підстави для висновку про упередженість судді ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні, як за суб`єктивним, так і за об`єктивним критеріями, тобто на підтвердження вчинення суддею дій, які б свідчили про прояви упередженості чи небезсторонності, про які йдеться мова у рішенні Європейського суду у справі «Білуха проти України», захисник не довів. Наведені ним відомості не є достатніми та переконливими для прийняття рішення про відвід судді.

Суд зауважує, що вказана справа перебуває на стадії підготовчого судового розгляду, на якій вирішуються питання, передбачені ст.ст. 314,315 КПК України, в тому числі щодо відповідності обвинувального акту нормам КПК України, учасники процесу не позбавлені можливості заявити зазначене клопотання. В матеріалах судового провадження містяться ухвали суду про проведення судових засідань в режимі відео конференції в умовах СІЗО м. Миколаєва з мотивуваннями та обґрунтуваннями прийнятих рішень.

З матеріалів судового провадження, не вбачається здійснення суддею ОСОБА_8 певних дій чи висловлювань, які свідчили б про його заінтересованість у результатах розгляду справи чи упередженість по відношенню до учасників провадження.

Той факт, що заявник унаслідок суб`єктивних міркувань сумнівається в неупередженості судді, не свідчить про його реальну упередженість та необ`єктивність і, як наслідок, не тягне за собою усунення судді від розгляду кримінального провадження.

Заявлений відвід фактично стосується незгоди заявника з прийняттям суддею судових рішень за результатами розгляду клопотань сторони захисту чи обвинувачення, зокрема, з ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27.09.2023 року про продовження строку тримання під вартою; з ухвалами суду про проведення відеоконференції з обвинуваченим в умовах СІЗО м. Миколаєва; з відмовою суду в призначені обвинуваченому захисника з Центру безоплатної допомоги.

Разом з тим, як випливає з норм чинного КПК, суддя, який розглядає заяву про відвід, не здійснює перевірку та оцінку рішень, які приймаються суддею, якому заявлено відвід.

Тобто, вирішення питань, пов`язаних з встановленням можливих порушень норм КПК в судовому засіданні суду першої інстанції, не належать до компетенції судді місцевого суду під час розгляду заяви про відвід, оскільки законом передбачений окремий порядок та процедура вирішення таких питань.

Щодо доводів захисника про вирішення раніше суддею ОСОБА_8 іншої адміністративної справи, пов`язаної з діяльністю обвинуваченого ОСОБА_6 , незгодою з цим рішенням, його оскарженням та зверненням зі скаргами до ВРП на дії головуючого під час розгляду іншої справи, суд також вважає необґрунтованим. Сам по собі факт звернення особи зі скаргою до ВРП на дії судді не є підставою для відводу такого судді від участі у розгляді справи та жодним чином не породжує об`єктивних сумнівів у його неупередженості і не може слугувати доказом будь-якого неприязного відношення до учасників судового засідання. Право на звернення зі скаргою щодо дисциплінарного проступку судді (дисциплінарною скаргою) має будь-яка особа. Чинним законодавством не передбачено жодних обмежень щодо такого права. Така правова позиція відповідає і рішенню Ради суддів України від 08.06.2017 № 34, яке встановлює, що наявність скарги щодо судді у провадженні Вищої ради правосуддя не породжує конфлікту інтересів у діяльності судді щодо розгляду конкретної судової справи. Так само, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді та рішення судді в інших справах у розумінні статей 75,76 КПК України не може бути підставою для відводу судді.

Будь яких інших, передбачених статтями 75, 76 КПК України, обставин, які б унеможливлювали участь судді ОСОБА_8 у даному судовому провадженні, не встановлено.

З огляду на наведене, суд вважає, що у задоволенні заявленого захисником ОСОБА_4 відводу слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 75, 81, 369 КПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні заяви захисника адвоката ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_8 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1