Справа № 541/3900/23
№ провадження 1-кп/541/409/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2023 року місто Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі: головуючої судді - ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород Полтавської області кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000971 від 06.08.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Іванопіль Чудновського району Житомирської області, з середньою спеціальною освітою, пенсіонерки, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:

05 серпня 2023 року о 13 год. 39 хв. ОСОБА_5 , правомірно перебуваючи в приміщенні торгівельної зали магазину «Маркет ОПТ» ТОВ «ФудМАРТ», за адресою: вул. Гоголя, 153 м. Миргород, Полтавська область, достовірно знаючи, що на території України запроваджено воєнний стан, керуючись раптово виниклим умислом на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи в умовах воєнного стану, що введений у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року 64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та продовжено Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 133/2022 від 14.03.2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ з 26.03.2022 строком на 30 діб, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 259/2022 від 18.04.2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ з 25.04.2022 строком на 30 діб, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263- IX з 25.05.2022 строком на 90 діб, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 573/2022 від 12.08.2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ з 23.08.2022 строком на 90 діб, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 757/2022 від 07.11.2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-ІХ з 21.11.2022 строком на 90 діб, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 58/2023 від 06.02.2023, затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року №2915-ІХ з 19.02.2023 строком на 90 діб, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 254/2023 від 01.05.2023, затвердженим Законом України від 02 травня 2023 року № 3057-ІХ з 20.05.2023 строком на 90 діб, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 451/2023 від 26.07.2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3257-ІХ з строком на 90 діб, таємно, шляхом вільного доступу викрала мобільний телефон марки «Аррlе» моделі «Iphone 7» вартість якого відповідно до висновку судової-товарознавчої експертизи №СЕ-19/117-23/12419-ТВ від 16.08.2023 становить 3000 гривень, який знаходився на пакувальному столі.

Після цього, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим повністю довела свій кримінально-протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна до кінця, завдавши тим самим потерпілій ОСОБА_4 матеріальних збитків на загальну суму 3000 гривень.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

07 листопада 2023 року між прокурором Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , за письмової згоди потерпілої ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_6 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_5 беззаперечно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75,76 КК України обвинувачену ОСОБА_5 буде звільнено від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку та покладенням відповідних обов`язків.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

В судовому засіданні ОСОБА_5 вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України визнала повністю, підтвердила добровільність укладення угоди про визнання винуватості між нею та прокурором, просила її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості їй зрозумілі.

Захисник ОСОБА_6 також підтвердив добровільність укладення угоди та просив її затвердити.

Потерпіла ОСОБА_4 не заперечувала проти затвердження угоди .

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити ОСОБА_5 узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Прокурор підтвердив, що угода укладена добровільно.

Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали, які надійшли з угодою про визнання винуватості, приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити ОСОБА_5 узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 4 ст. 468 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнала себе винуватою, відноситься до тяжких злочинів, санкція яких не передбачає інших видів покарання, окрім позбавлення волі.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч. 4 ст. 185 КК України.

Потерпілою надано письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 раніше не судима, на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, свою вину визнала, активно сприяла розкриттю злочину, за місцем мешкання характеризується позитивно та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченої, а також те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах нагляду за нею та постійного контролю за її поведінкою з боку уповноваженого органу з питань пробації, та вважає за необхідне призначити їй узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст.75, 76 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням - встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Одночасно, при визначенні тривалості іспитового строку суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, виду і строку призначеного покарання, обставин, що характеризують особу обвинуваченої, середовище, в якому вона перебуває та вважає за необхідне встановити його строком на 1 рік.

Покарання, яке узгоджене сторонами є достатнім для виправлення обвинуваченої та відповідає загальним засадам призначення покарання.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, які передбачено ст. 476 КПК України.

При цьому суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Відносно обвинуваченої запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи підлягають стягненню з обвинуваченої в порядку ст. 122, 124 КПК України.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 122, 124, 373, 374, 474,475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 07 листопада 2023 року, укладену між прокурором Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_5 .

Визнати винною ОСОБА_5 за ч.4 ст. 185 КК України і призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 07.11.2023 року покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Роз`яснити ОСОБА_5 наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1, ч.5 ст.476 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи в загальній сумі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень 00 копійок.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Apple» моделі «Iphone 7» переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_4 залишити у власності останньої.

-диск з відеозаписами камер відеоспостереження з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1