справа № 488/43/24
номер провадження № 1-кп/488/185/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2024 року

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві матеріали кримінального провадження за обвинуваченням,-

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, Херсонської області, громадянина України, українця, не одруженого, з неповною середньою освітою, офіційно не працює, є внутрішньопереміщеною з Херсона особою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 наприкінці вересня місяця 2023 року в денну пору доби, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не представилось за можливе, спільно з потерпілим ОСОБА_5 перебували за адресою: АДРЕСА_3 , де вживали спиртні напої, коли ОСОБА_5 передав ОСОБА_4 банківську платіжну картку № НОМЕР_1 , емітентом якої є акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», власником якої він є, для подальшого її повернення, після проведення разової купівлі товару.

Після повернення та виявлення відсутності ОСОБА_5 за вказаними місцем, у ОСОБА_4 виник умисел на привласнення банківської картки, належної ОСОБА_5 , яка в силу вимог ст.1 Закону України «Про інформацію» №2657-ХII від 02 жовтня 1992 року, п.1.27, п.1.31 ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів Україні» №2346-III від 05 квітня 2001 року, ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» №2121-III від 7 грудня 2000 року та примітки до ст.358 Кримінального кодексу України, є офіційним документом, та корисливий мотив на таємне викрадення з банківського рахунку останнього грошових коштів.

Таким чином, ОСОБА_4 , залишивши собі вказану банківську картку № НОМЕР_1 , належну потерпілому ОСОБА_5 , імітовану АТ КБ «ПРИВАТБАНК», маючи на меті подальше використання її у власних корисливих цілях, а саме - для заволодіння грошовими коштами, привласнив вказану банківську картку для виплат, яка відповідає визначенню поняття «офіційний документ», оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру та видана повноважною особою юридичної особи, а саме, - імітована АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з дотриманням визначеної законом форми і містить передбачені законом реквізити, позбавивши таким чином потерпілого можливості використовувати зазначену карту за призначенням та в подальшому не вчинив жодних дій щодо повернення даної банківської картки власнику, правоохоронним органам чи АТ КБ «ПРИВАТБАНК», місце вчинення кримінального правопорушення покинув.

Він же, в період з 10.10.2023 по 12.10.2023, діючи в умовах воєнного стану, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-IX від 24.02.2022, маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном, за допомогою банківського терміналу для оплати покупок, шляхом використання банківської картки № НОМЕР_1 , імітованої АТ КБ «ПРИВАТБАНК», відкритої на ім`я потерпілого ОСОБА_5 , таємно заволодів чужим майном, а саме здійснив покупки продовольчих товарів у магазинах: « ІНФОРМАЦІЯ_2 », «ІНФОРМАЦІЯ_4» «ІНФОРМАЦІЯ_5» торговому павільйоні «ФОП ОСОБА_6 », аптеках « ІНФОРМАЦІЯ_3 », «ФОП ОСОБА_7 », які розташовані у Корабельному районі м. Миколаєва, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2028,53 грн.

Обвинувачений вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, в судовому засіданні обвинувачений не оспорював обставин привласнення ним з корисливих мотивів з метою зняття грошових коштів належну потерпілому ОСОБА_5 банківської картки ПАТ «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», що мало місце наприкінці вересня місяця 2023 року по АДРЕСА_3 , де названу банківську картку ОСОБА_5 йому передав, а також обставин таємного викрадення ним з зазначеної картки грошових коштів, належних потерпілому у сумі 2028,53 грн. - шляхом розрахунків за придбані продовольчі товари за допомогою терміналів у магазинах м. Миколаєва. У скоєному він щиросердно кається, потерпілому відшкодував шкоду на загальну суму 300 грн. та зобов`язується відшкодувати іншу частину заподіяної матеріальної шкоди.

Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує.

Показання обвинуваченого, дані під час судового розгляду про обставини вчинення ним вищезазначеного злочину з визнанням у повному обсязі своєї винуватості у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами з точки зору взаємозв`язку, для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всіх обставин справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, за згодою учасників судового розгляду, суд розглянув справу щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують його особу, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі. Судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку ті обставини, які не досліджувалися судом першої інстанції.

За таких обставин, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 за частиною 1 статті 357 КК України - у привласненні офіційного документа, вчиненому з корисливих мотивів та за частиною 4 статті 185 КК України - у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, відсутність тяжких наслідків, особу обвинуваченого - раніше не судимого в силу ст.89 КК України, який посередньо характеризується за місцем мешкання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; був учасником програми ЗПТ сайту КНП «МОЦПЗ» МОР з діагнозом: «РПП», є внутрішньопереміщеною з Херсона особою.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд враховує повне визнання вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину та часткове відшкодування шкоди потерпілому шляхом повернення частки суми викрадених грошових коштів, а також думку потерпілого, який просив суд обвинуваченого суворо не карати.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

З урахуванням вищевикладених обставин, які характеризують особу винного, обставин, які пом`якшують покарання, та в своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості злочину та ступінь небезпечності винної особи для суспільства, для досягнення цілей покарання суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, із застосуванням ст. 75, 76 КК України.

Речові докази, судові витрати відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним за ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання:

за ч.1 ст.357 КК України - 1 (один) рік обмеження волі,

за ч.4 ст.185 КК України -5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів покарання визначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначивши остаточно 5 (п`ять) років позбавлення волі

На підставі ст.75 КК України, від призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, у відповідності зі ст.76 КК України зобов`язати обвинуваченого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з особливостями, передбаченими ч. 1, ч. 2 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1