В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2023 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000555 від 12.12.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, маючий середню освіту, не працюючого, не одруженого, який на утриманні має малолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого :

- 24.07.2018 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України приєднано 1 рік 3 місяці за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, та до відбуття призначено покарання 5 років 3 місяця позбавлення волі.

- 27.10.2022 року звільнився з Державної установи Синельниківська ВК N?94 Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання;

- 05.12.2022 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області призначений адміністративний нагляд строком на один рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим, в установленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив кримінальний проступок.

Так, 05.12.2022 року Синельниківським міськрайонний судом Дніпропетровської області у відношенні ОСОБА_3 був встановлений адміністративний нагляд терміном на 1 рік із заборонами на час адміністративного нагляду: заборонити виходити з місця мешкання в період з 22:00 до 06:00 години; заборонити виїзд за межі району без дозволу органу Національної поліції; заборонити відвідувати місця продажу спиртних напоїв на розлив; з?являтися в орган Національної поліції (відділу поліції) для реєстрації 4 рази на місяць.

04.01.2023 року ОСОБА_3 належним чином був ознайомлений з ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області про встановлення у відношенні нього адміністративного нагляду. Крім того, він був попереджений про адміністративну та кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду, та був ознайомлений з обмеженнями встановленими судом: заборонити виходити з місця мешкання в період з 22:00 до 06:00 години; заборонити виїзд за межі району без дозволу органу Національної поліції; заборонити відвідувати місця продажу спиртних напоїв на розлив; з?являтися в орган Національної поліції (відділу поліції) для реєстрації 4 рази

ОСОБА_3 з метою ухилення від адміністративного нагляду, маючи реальну можливість виконувати покладені на нього зобов?язання, без поважної причини, проігнорувавши їх самовільно, залишив місце свого мешкання, без повідомлення працівників Павлоградського РВП ГУНІ та дозволу керівництва Павлоградського РВП ГУНП, став проживати за іншою адресою.

ОСОБА_3 , починаючи з середини листопада 2023 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, не проживав за адресою: АДРЕСА_2 , та ухиляючись від адміністративного нагляду, без дозволу начальника Павлоградського РВП ГУНІІ В Дніпропетровській області, став проживати за іншою адресою, в наслідок чого, ігноруючи правила встановленого адміністративного нагляду, порушив встановлені йому 05.12.2022 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області, зобов?язання, пов?язані з адміністративним наглядом.

Таким чином ОСОБА_3 , діючи умисно, не ставлячи до відома уповноважені органи про свої дії, достовірно знаючи, що за невиконання покладених на нього ухвалою суду обов?язків йому загрожує кримінальна відповідальність, діючи умисно, без поважної причини будучи в належній формі ознайомленим із порядком та умовами проведення адміністративного нагляду, які були йому присуджені судом, достовірно знаючи про наслідки не виконання покладених на нього обов?язків, будучи зобов?язаним додержуватися встановлених умов адміністративного нагляду, про що був неодноразово попереджений, однак ігнорував вимоги законодавства, умисно ухилявся від покладених на нього обов?язків, а саме не проживав за місцем свого мешкання, тобто скоїв кримінальне правопорушення проти правосуддя.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ст. 395 КК України - самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, та на запитання суду пояснив, що з обставинами, які зазначені в обвинувальному акті, він повністю згоден, та додав, що дійсно Синельниківським міськрайонний судом Дніпропетровської області у відношенні нього був встановлений адміністративний нагляд терміном на 1 рік із заборонами на час адміністративного нагляду. Він був ознайомлений з ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області про встановлення у відношенні нього адміністративного нагляду, та попереджений про адміністративну та кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду. Крім того, він був ознайомлений з обмеженнями встановленими судом. У зв`язку із сімейними обставинами він залишив місце свого мешкання, без повідомлення працівників Павлоградського РВП ГУНІ та дозволу керівництва Павлоградського РВП ГУНП, та став проживати за іншою адресою. У скоєному він щиро кається.

Допитавши обвинуваченого, суд вважає, що він винен у самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Його дії кваліфікуються за ст. 395 КК України.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які ніким не оспорюються.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення,добровільне відшкодування завданих збитків.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії невеликої тяжкості, раніше судимий, не одружений, на утриманні має малолітню доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікаря психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно , вину визнав у повному обсязі.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим , так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ст. 395 КК України у вигляді арешту.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої, та попередження вчинення нею кримінальних правопорушень.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим принципом верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. А у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) суд встановив, що для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити «особистий і надмірний тягар для особи».

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні .

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу звернення вироку до виконання.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Витрати на проведення судової експертизи відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Вирок може бути оскаржено з підставі, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим з моменту отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається сторонам кримінального провадження.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1