Провадження № 1-кп/947/1291/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2023 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001081 від 12.08.2023 року, та угоду про примирення від 22.10.2023 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народився в м.Одесі, українки, громадянки України, офіційно не працевлаштованої, не заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.1261 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

потерпіла ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Так, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на превентивних обліках Національної поліції за категорією «кривдник», в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно та безпричинно протягом тривалого часу, а саме: з 17.02.2023 по 08.08.2023, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , систематично вчиняла по відношенню до своєї матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 психологічне, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні, що призвело до погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_7 .

Зокрема, 17.02.2023 року близько 12:00 годині, ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , провокувала словесний конфлікт зі своєю матір`ю ОСОБА_7 , в ході якого висловлювала образливі слова, чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру. У зв`язку з чим, ОСОБА_3 відповідно до постанови Київського районного суду м.Одеси від 09.03.2023 року у справі №947/7585/23 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.1732 КУпАП України, за вчинення домашнього насильства.

Крім того, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 07.03.2023 року о 10:00 год. ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , провокувала словесний конфлікт зі своєю матір`ю, ОСОБА_7 , висловлювалась на її адресу нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою, чим вчинила акт домашнього насильства психологічного характеру. У зв`язку з чим, ОСОБА_8 відповідно до постанови Київського районного суду м.Одеси від 06.04.2023 року у справі №947/8953/23 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.1732 КУпАП України, за вчинення домашнього насильства.

Також, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 25.03.2023 року близько 12:00 години, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , погрожувала фізичною розправою своїй матері ОСОБА_7 , виражалась на її адресу нецензурною лайкою, ображала принизливими словами, чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру. У зв`язку з зазначеним ОСОБА_3 відповідно до постанови Київського районного суду м.Одеси від 19.04.2023 року у справі №947/11970/23 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.1732 КУпАП України, за вчинення домашнього насильства.

В подальшому, 11.04.2023 року о 15:00 годині, ОСОБА_3 , знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , ініціювала конфлікт та висловлювалась нецензурною лайкою в бік своєї матері ОСОБА_7 , чим скоїла домашнє насильство психологічного характеру. У зв`язку з зазначеним ОСОБА_3 відповідно до постанови Київського районного суду м.Одеси від 18.05.2023 року у справі №947/13779/23 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.1732 КУпАП України, за вчинення домашнього насильства.

В подальшому, 08.08.2023 року, приблизно о 12-00 годині, більш точного часу суду встановити не вдалось, ОСОБА_3 , вчинила конфлікт з матір,ю ОСОБА_7 , в ході якого висловлювалась нецензурною лайкою в бік своєї матері, погрожувала фізичною розправою, чим вчинила акт домашнього насильства психологічного характеру. У зв`язку з чим, ОСОБА_7 звернулась із заявою про вчинення кримінального правопорушення до Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області.

Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (CETS №210) Стамбул, 11 травня 2011 рік (далі Стамбульська конвенція), п.b ст.3 встановлює, що «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні; також, згідно ст.35 Стамбульської конвенції, Україна як держава учасник, вжила необхідних законодавчих заходів для забезпечення того, щоб умисну поведінку, яка полягає у вчиненні актів фізичного насильства проти іншої особи, було криміналізовано, а саме здійснено криміналізацію систематичного домашнього насильства.

Як вбачається із вказаного, кожного разу окремо, а саме: 17.02.2023 року о 12:00 годині, 07.03.2023 року о 10:00 годин, 25.03.2023 о 12:00 годин, 11.04.2023 о 15:00 годин, 08.08.2023, приблизно о 12-00 годині, року більш точного часу суду встановити не вдалось, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, провокувала словесний конфлікт, в ході якого діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, вчинював відносно своєї матері ОСОБА_7 психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні, тому ОСОБА_3 було визнано винною у скоєнні ряду адміністративних правопорушень передбачених ч.1 та ч.2 ст.1732 КУпАП - домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_7 , що з огляду на кількість вчинених правопорушень впродовж певного періоду часу, виразилось в систематичному домашньому насиллі психологічного характеру ОСОБА_3 по відношенні до своєї матері ОСОБА_7 .

Дослідивши обвинувальний акт та матеріали справи, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ст.1261 КК України за кваліфікуючою ознакою умисне систематичне психологічне насильство щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи (домашнє насильство).

22.10.2023 року між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_3 укладено угоду про примирення між обвинуваченою та потерпілою у кримінальному провадженні.

Згідно вказаної угоди, ОСОБА_3 беззастережно визнає свою вину у скоєнні кримінального правопорушення за ст.1261 Кримінального Кодексу України, враховуючи особу винної, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, враховуючи санкцію ст.1261 КК України, сторони домовились про призначення обвинуваченій узгодженого покарання за ст.1261 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік та на підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням.

Обвинувачена ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні визнала себе винною у вчиненні злочину, передбаченого ст.1261 КК України, в обсязі підозри, пояснила, що права, надані їй законом у зв`язку з укладенням угоди про примирення розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди обізнана, характер обвинувачення та його суть їй зрозумілі, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та заявила, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, та зазначила, що розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягала на затвердженні угоди.

У підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 просила суд затвердити укладену між нею і обвинуваченою угоду та призначити ОСОБА_3 узгоджену в ній міру покарання, а також зазначила, що розуміє надані їй законом права, наслідки укладання і затвердження угоди про примирення, визначені ст.473 КПК України, жодних претензій до обвинуваченої не має.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення між обвинуваченою та потерпілою у кримінальному провадженні і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання, так як вимоги угоди та визначена міра покарання відповідає вимогам закону.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченою та потерпілою суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.1, ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Злочин, передбачений ст.1261 КК України у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_3 визнала себе винною, віднесено до категорії нетяжких злочинів.

Судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє, що вона має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, а вона має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченій наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України та характер кожного обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, а також вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Крім того, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Також судом встановлено, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої (раніше не судимої, на обліках в ОПНД та ОНД не перебуває) та не суперечать загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, при цьому судом врахована позиція потерпілої, яка не має жодних претензій до обвинуваченої та наполягала на угоді.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між обвинуваченою та потерпілою і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов по справі заявлений не був.

Арешт на майно обвинуваченого не накладався.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 468-470, 472-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 22.10.2023 року про примирення між обвинуваченою ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0001081 від 12.08.2023 року.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.1261 КК України, та призначити їй узгоджене покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком терміном на 1 (один) рік.

На підставі п.1, п.2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1