УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2023 рокуслідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Приморської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження № № 0000649 від 24.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення службові особи Одеської митниці ДМС та ГУ ДПС в Одеській області, зловживаючи своїм службовим становищем та діючи всупереч інтересам служби, на користь підприємств-експортерів, здійснюють оформлення операцій з експорту сільськогосподарської продукції на підставі підроблених документів щодо її походження, та не вживають заходів податкового контролю, чим завдано збитки економічним інтересам держави у великих розмірах.

Встановлено, що організаторами схеми з ухилення від сплати податків, за сприянням невстановлених посадових осіб Одеської митниці та службових осіб юридичних осіб приватного права, залучено до протиправної діяльності з експорту сільськогосподарської продукції ряд підприємств-експортерів, у тому числі ТОВ «ГРІНТЕКСА» .

Так, ТОВ «ГРІНТЕКСА» засноване 20.07.2021, юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Набережна 7а. Основний вид економічної діяльності - 46.21 Оптова торгівля зерном необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин. Засновником та директором одноосібно значиться ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

За період вересень-листопад 2023 року ТОВ «ГРІНТЕКСА», в межах діяльності Одеської митниці, здійснило оформлення експортних операцій сільськогосподарської продукції (насіння сої) загальним обсягом 15 553 тони.

Отримувачами вантажу виступали наступні іноземні компанії: Hill Valley S.R.O., Bulgaria grain EOOD та Innovation Group LTD.

Разом з тим, аналізом податкової звітності ТОВ «ГРІНТЕКСА» встановлено, що у підприємства відсутні земельні ділянки, засоби виробництва та трудові ресурси.

Під час оформлення операцій з експорту сільськогосподарської продукції ТОВ «ГРІНТЕКСА» надаються документи, які містять завідомо неправдиві відомості, що виробником експортованої продукції є ПСП агрофірма «Сиваш» .

Разом з тим, аналізом діяльності ПСП агрофірма «Сиваш» установлено, що у володінні підприємства наявні 722 земельні ділянки, що знаходяться у Геніченському районі Херсонської області, який з початку повномасштабної агресії рф проти України по теперішній час перебуває в окупації. Таким чином, здійснення виробництва та подальше постачання насіння сої на користь ТОВ «Грінтекса» є неможливим.

Також установлено, що відносно посадових осіб ПСП агрофірма «Сиваш» здійснюється спеціальне досудове розслідування кримінального за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України (пособництво державі агресору).

Враховуючи викладене, існує сукупність розумних підозр вважати, що в дійсності придбання сільськогосподарської продукції ТОВ «ГРІНТЕКСА» здійснюється за готівкові кошти, без відображення у податковій звітності, що у свою чергу можливо призвело до ухилення від сплати податків та обов`язкових платежів до бюджету в особливо великих розмірах.

Також установлено, що директор та бенефіціарний власник ТОВ «ГРІНТЕКСА» ОСОБА_5 є номінальним керівником та фактичного управління підприємством не здійснює. Фактично діяльність ТОВ «ГРІНТЕКСА» контролюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Останні також є бенефіціарними власниками підприємств-нерезидентів: Bulgaria grain EOOD та Innovation Group LTD, які є отримувачами сільськогосподарської продукції, що експортується ТОВ «ГРІНТЕКСА».

Таким чином, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами із використанням реквізитів ТОВ «ГРІНТЕКСА» здійснюється придбання сільськогосподарської продукції за готівкові кошти з метою їх подальшої реалізації без відображення у бухгалтерській та податковій звітності, ухиленням від сплати податків та зборів, отримання надприбутків, виведенням грошової маси в тіньовий сектор економіки з їх подальшою легалізацією (відмиванням) доходів отриманих злочинним шляхом.

Так, 20.11.2023 на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук території та у складських приміщенях розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , в ході проведення якого виявлено та

вилучено: Товарно-транспортну накладну від 17.11.2023 № 147 на 1 арк.; Товарно-транспортну накладну від 18.11.2023 № 9183 на 2 арк.; Товарно-транспортну накладну від 17.11.2023 на 1 арк.; Бланки товарно-транспортних накладних на 36 арк.

У ході проведення огляду встановлено, що вилучені речі містять на собі сліди вчиненого злочину, з метою фіксування останніх їх буде оглянуто та проведено ряд експертних досліджень, шляхом призначення експертиз.

Інформація, яка міститься на вказаних речах та предметах має значення для вказаного кримінального провадження, однак в ході обшуку встановлено, що виявлені речі та предмети являються беззаперечними доказами вчинення протиправних дій, та потребують дослідження шляхом проведення експертизи, в подальшому слугуватимуть доказами для притягнення винних осіб до відповідальності.

Орган досудового розслідування вважає за необхідне накласти арешт на вказані вище речі та предмети, що вилучені в ході обшуку, які являються тимчасово вилученим майном.

Враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що вилучене майно, має суттєве значення для проведення подальшого об`єктивного, повного та неупередженого досудового розслідування, з метою збереження речових доказів, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з вказаним клопотанням про арешт майна.

Від прокурора надійшла заява про розгляд клопотання без його участі.

Представник ТОВ «Монріаль» про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином в судове засідання не з`явився.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з клопотання та долучених до нього матеріалів, досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000649 від 24.12.2021 здійснюється за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК КК України.

Так, в ході проведення досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді від 16.11.2023 року було проведено обшук території та складських приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , в ході проведення якого виявлено та вилучено документи зазначені у клопотанні, які постановою слідчого від 20.11.2023 року визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження № 0000649 від 24.12.2021 року.

Так, з огляду на обставини даного кримінального провадження, як вони викладені у клопотанні сторони обвинувачення, слідчий суддя погоджується з висновком слідчого про відповідність вилученого майна категорії речових доказів, оскільки на думку слідчого судді, вилучене майно може містити відомості на підтвердження факту та обставин можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України за обставинами даного кримінального провадження, зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, в зв`язку з чим наявна необхідність в забезпеченні їх збереження.

Слідчий суддя вважає що вилучені документи є необхідними для проведення додаткових оглядів, проведення слідчих дій, з метою отримання доказів, виявлення та сприяння розкриттю злочину, оскільки на думку суду вилучені документи можуть містити інформацію, що викриває незаконну діяльність.

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що наявна необхідність в забезпеченні збереження вилученого майна, в цілях подальшого забезпечення проведення необхідних експертиз, що свідчить про те, що шляхом застосування в рамках даного кримінального провадження заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна може бути досягнуто завдання такого заходу забезпечення кримінального провадження.

При цьому, враховуючи суспільний інтерес, який існує в рамках даного кримінального провадження, а саме, щодо привласнення бюджетних коштів в умовах воєнного стану, слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, якого буде завдано в результаті дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Відтак, викладене свідчить про відповідність вилученого майна критеріям речових доказів, передбаченим ч. 1 ст. 98 КПК України, що свідчить про наявність необхідності в забезпеченні їх збереження, а тому з метою підтвердження або спростування факту можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, встановлення обставин, які підлягають доказуванню в рамках даного кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для арешту майна, в свою чергу завданням арешту майна є запобігання можливого приховання, вилученого майна, а також забезпечення подальшого проведення відповідних процесуальних дій з таким майном, зокрема й у вигляді слідчих (розшукових) дій, а саме експертних досліджень.

Таким чином на думку слідчого судді подане стороною обвинувачення клопотання відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, оскільки останнє містить підставу і мету, та, відповідно, обґрунтування необхідності арешту майна.

З огляду на викладене, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та необхідність накладення арешту на майно, оскільки надані стороною обвинувачення матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на згадане майно та на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, з метою забезпечення кримінального провадження, при цьому на даній стадії слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної особи або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним з яких є арешт майна.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Приморської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000649 від 24.12.2021 за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною володіння, користування та розпорядження, на майно яке 20.11.2023 року вилучено в ході проведення обшуку території та у складських приміщень, розташованих за адресою: Одеська обл., Ізмаїльський р-н., с. Ларжанка, вул. Котовського (нова назва Мира), 48, а саме: товарно-транспортну накладну від 17.11.2023 № 147 на 1 арк.; товарно-транспортну накладну від 18.11.2023 № 9183 на 2 арк.; товарно-транспортну накладну від 17.11.2023 на 1 арк.; бланки товарно - транспортних накладних на 36 арк., які належать ТОВ «МОНРІАЛЬ» ().

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1