Провадження № 1-кс/686/9927/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданнів залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Хмельницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Хмельницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У скарзі зазначає, що 21.11.2023 до Хмельницької обласної прокуратури надійшла заява ОСОБА_3 від 19.11.2023 про вчинення слідчими Бучанського РУП ГУНП у Київській області та Бучанської окружної прокуратури кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Скаржник не отримав відповіді про результат розгляду заяви із витягом з ЄРДР, а натомість отримав відповідь прокурора ОСОБА_4 про перенаправлення заяви до ТУ ДБР у м. Києві, з якою не погоджується.

Указує, що відомості, які містяться в заяві ОСОБА_3 від 19.11.2023 є такими, що відповідають критеріям, зазначеним у ст. 214 КПК України, а вказані у ній обставини можуть свідчить про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Просить зобов`язати уповноважену особу Хмельницької обласної прокуратури Ю. Висоцького внести відомості за заявою ОСОБА_3 від 19.11.2023 до ЄРДР та розпочати досудове розслідування, про що повідомити скаржника шляхом направлення витягу з ЄРДР.

Скаржник в судове засідання не з`явився, у поданій до суду скарзі зазначив, що судовий розгляд просить проводити у його відсутності.

Представник Хмельницької обласної прокуратури, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, однак відповідно до ст.306 ч.3 КПК України це не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно із ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону, слідча суддя вважає за можливе прийняти рішення по суті скарги за відсутності скаржника та представника органу досудового розслідування, на підставі наданих сторонами доказів.

Із матеріалів скарги слідує, що 19.11.2023 ОСОБА_3 звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення до Хмельницької обласної прокуратури.

У заяві вказав, що у в період з 2013 року до 2023 року слідчими Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області ( з 2019 року Бучанське РУП ГУНП в Київській області) було розкрито більше 700 кримінальних правопорушень проти власності та майже в усіх кримінальних провадженнях цієї категорії слідчими виносилися постанови про призначення незалежної експертної оцінки викраденого майна, в яких суб`єкту оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 було поставлено запитання щодо вартості викраденого майна та направлено копію постанови про призначення експертизи. Вартість робіт ФОП ОСОБА_5 з оцінки майна коливається від 500 до 5000 грн., внаслідок чого він незаконно збагатився на мінімальну суму 350000 грн.

ОСОБА_5 , який здійснював експертну оцінку майна, яка потім використовувалася як доказ об`єктивної сторони складу злочинів проти власності, не є судовим експертом та не має права здійснювати експертну діяльність в кримінальних провадженнях. При цьому судові товарознавчі експертизи слідчими не призначалися, внаслідок чого державі було завдано збитків на мінімальну суму 700000 грн, що виразилося в не отриманні державною установою, що здійснює судові товарознавчі експертизи, прибутку на цю суму. До задач ОСОБА_5 входить надання довідок та звітів про вартість майна, які необхідні для доказування розміру збитків, завданих злочинами проти власності, заздалегідь визначеного слідчими Бородянського ВП. Лише вказані звіти про оцінку майна приймаються Бородянським районним судом Київської області в якості доказів. Організатором вказаної схеми вважає ОСОБА_6 , голову Бородянського районного суду Київської області.

У подальшому, заява ОСОБА_3 про вчинення слідчими Бучанського РУП ГУНП у Київській області та працівниками Бучанської окружної прокуратури кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України з Хмельницької обласної прокуратури була направлена до ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, що підтверджується супровідним листом № 31/1-7098ВИХ-23 від 21.11.2023.

Однак, у відповідь на запит слідчої судді, ТУ ДБР, розташоване у м. Києві листом №37783-23/к/11-03-21084/23 від 04.12.2023 повідомило, що до вказаної установи надходило лише звернення ОСОБА_3 від 19.11.2023 з Одеської обласної прокуратури про вчинення неправомірних, на думку заявника, дій працівниками Бучанського РУП ГУНП у Київській області .

Положеннями частини 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Із цими приписами Кримінального процесуального закону кореспондуються викладені у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 норми, згідно з якими відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене дає підстави для висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписом ч.1 ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2019 у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Таким чином, КПК України передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень, що містять у собі відомості про склад кримінального правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Дослідження змісту заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення дозволяє дійти висновку, що у ній викладені факти, які за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення злочину, оскільки не містять жодних даних, що підтверджують реальність конкретної події злочину. Фактично, викладені у заяві про вчинення кримінального правопорушення відомості зводяться до суб`єктивної незгоди скаржника із процесуальним діями та рішеннями слідчих Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області щодо ухвалення останніми постанов про проведення експертної оцінки майна конкретному суб`єкту оціночної діяльності та не забезпечення проведення останніми товарознавчих експертиз, проте не містять конкретних об`єктивних даних, які б свідчили про наявність ознак злочину в діях працівників правоохоронних органів, а тому неможливо зробити висновок про те, що у цій заяві містилось повідомлення про вчинення злочину.

Разом з тим, згідно з вимогами ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий та прокурор здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

І процесуальна діяльність слідчого та прокурора в межах їх посадової дискреції не може бути підставою для їх кримінального переслідування. Порядок оскарження процесуальних дій та рішень слідчого та прокурора, у випадку незгоди з ними, визначений кримінально-процесуальним кодексом.

Окрім того, слід врахувати і те, що норми чинного КПК України не передбачають жодної гарантії для захисту своїх прав особою, щодо якої кримінальне провадження може бути розпочате безпідставно. Наявність в чинному КПК України спрощеного порядку прийняття та реєстрації всіх без винятку заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення (дійсних чи надуманих) може зробити можливим внесення будь-якої інформації до ЄРДР і відкриття, іноді безпідставного, кримінального провадження.

Зазначені скаржником відомості у даному випадку не є належною підставою для ініціювання кримінального провадження та є необґрунтованим застосуванням заходу кримінально-правового примусу, а відтак підстави для внесення відомостей до ЄРДР та задоволення скарги відсутні.

Також слід відмовити у задоволенні скарги в частині зобов`язання повідомити заявника повідомити скаржника про внесення відомостей до ЄРДР шляхом направлення витягу, оскільки вказані вимоги є похідними від первісної, у задоволенні якої скаржнику відмовлено.

Керуючись статтями 214, 303- 307, 309, 376 КПК України, слідча суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Хмельницького обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідча суддя