Справа № 191/1176/22
Провадження № 1-кп/191/89/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове в режимі відеоконференції з власних засобів захисника ОСОБА_4 кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянин України, українець, який має неповну середню освіту, не працює, розведений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому:

1) 24.10.2003 року Синельниківським міськрайонним судом за ст.198 КК України до 1 року позбавлення волі, відповідно до ст.71 КК України приєднано невідбутий термін 1 рік 3 місяці за вироком того ж суду від 02.10.2002 всього 2 роки 3 місяці позбавлення волі, 06.04.2005 звільнений з Бережанської ВК Тернопільської області умовно- достроково терміном на 9 місяців 25 днів;

2) 23.06.2008 року Синельниківським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 286 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням на 1 рік;

3) 28.04.2010 Синельниківським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 2 роки 8 місяців позбавлення волі, відповідно до ст.71, 72 КК України частково приєднано невідбутий термін 4 місяці за вироком того ж суду від 23.06.2008, всього 3 роки позбавлення волі, 07.03.2012 звільнений з П`ятихатської ВК Дніпропетровської області умовно- достроково терміном на 4 місяці 11 днів;

4) 20.11.2012 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська, за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням на 1 рік; с

5) 03.04.2014 року Синельниківським міськрайонним судом за ч.2 ст.309, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно до ст.71, 72 КК України частково приєднано невідбутий термін 1 місяць за вироком того ж суду від 20.11.2012, всього 3 роки 1 місяць позбавлення волі;

6) 10.06.2014 Синельниківським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно до ст. 70 ч. 4 КК України частково приєднано невідбутий термін 2 місяці за вироком того ж суду від 03.04.2014, всього 3 роки 2 місяці позбавлення волі, 09.06.2017 звільнений з Солонянської ВК Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання;

7) 10.04.2020 року Синельниківським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 309 КК України до 4 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75, ст.76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

08.03.2022 року приблизно о 15 годин 00 хвилин, ОСОБА_5 , реалізуючи свій прямий злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, в умовах воєнного стану достовірно знаючи, що його дії носять таємний характер, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно, повторно, шляхом зриву навісного замку на вхідних дверях домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , що належить потерпілій ОСОБА_6 , проник до вказаного будинку.

Продовжуючи реалізовувати свої злочинні дії, перебуваючи у приміщенні вказаного домоволодіння ОСОБА_5 , з метою подальшого звернення на свою користь та всупереч інтересам власника, 08.03.2022 приблизно о 15 годині 15 хвилин викрав: ківши у кількості 2 штук об`ємом по 2,5 л, вартістю 90 грн., 1 пательню чавунну діаметром приблизно 20см, вартістю 180 грн., миски алюмінієві у кількості 2 штук, об`ємом по 7л кожна, вартістю 120 грн., миски алюмінієві у кількості 2 штук, об`ємом по 3 л кожна, вартістю 60 грн., алюмінієвий казан об`ємом 10 л, вартістю 100 грн., алюмінієві друшляки у кількості 2 шт. вартістю 70 грн., ручної алюмінієвої м`ясорубки, вартістю 90 грн., алюмінієві каструлі у кількості 3 штуки об`ємом по 5 л кожна, вартістю 180 грн., алюмінієві каструлі у кількості 2 шт. об`ємом по 10 л кожна, вартістю 200 грн., які помістив до поліетиленового мішку білого кольору.

Після чого, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 , будучи впевненим, в тому, що його дії лишилися непомітними для присутніх, діючи умисно, вийшов з приміщення будинку та з викраденим майном пішов до виходу з території домоволодіння, де був помічений свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Далі, ОСОБА_5 , незважаючи на те, що його злочинні дії виявлені свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , і стали носити відкритий характер від своєї мети на заволодіння чужим майном не відмовився, та в нього виник прямий злочинний умисел, направлений на повторне, відкрите викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло та вчинене в умовах воєнного стану.

Після чого, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, незважаючи на присутність сторонніх осіб - свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , розуміючи, що його дії носять відкритий характер, з метою доведення свого умислу до кінця, для усунення перешкод зі сторони свідка ОСОБА_7 , відштовхнув її та з викраденим майном вибіг за територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , чим отримав можливість розпоряджатися викраденим майном, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_6 , матеріальний збиток на загальну суму 1090 гривень 00 копійок.

01.07.2022 року у невстановлений судовим слідством час, ОСОБА_5 з метою крадіжки прибув на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , який належить ОСОБА_9 .

Перебуваючи на території вказаного домоволодіння, ОСОБА_5 шляхом ривку відчинив вхідні двері до будинку, який розташований на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 та проник у вказаний будинок, де побачив чавунну плиту розміром 410 x 710 мм, яку визначив для себе, як об`єкт свого злочинного посягання та в цей час у нього виник прямий злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, в умовах воєнного стану (введеного указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, продовженого указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 строком на 90 діб - до 22.08.2022 та продовженого указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022 строком на 90 діб - до 20.11.2022).

Продовжуючи реалізовувати свої злочинні дії, перебуваючи у приміщенні вказаного домоволодіння, ОСОБА_5 , таємно, повторно, в умовах воєнного стану, з метою подальшого звернення на свою користь та всупереч інтересам власника, розуміючи, що у будинку ніхто не проживає, 01.07.2022 року у невстановлений судовим слідством час, викрав чавунну плиту розміром 410 x 710 мм, вартість якої згідно висновку експерта № 2948/22 від 20.10.2022 року становить 780 гривень 00 копійок.

З викраденим майном, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину пішов, розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на суму 780 гривень 00 копійок.

08.09.2022 року у період часу з 15 години 00 хвилин по 15 годину 30 хвилин, ОСОБА_5 , проходячи повз будинку № 68 по вул. Корчагіна у м. Синельникове Дніпропетровської області, побачив тавр (балку), виготовлену із нержавіючої сталі довжиною 2, 20 м., що належить потерпілому ОСОБА_10 .

Усвідомлюючи, що вказану тавр (балку), виготовлену із нержавіючої сталі, довжиною 2, 20 м. можна продати, ОСОБА_5 визначив її для себе, як предмет, яким можна таємно заволодіти на свою користь і у нього раптово виник прямий злочинний умисел направлений на умисне, таємне, повторне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану (введеного указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, продовженого указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 строком на 90 діб - до 22.08.2022 та продовженого указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022 строком на 90 діб - до 20.11.2022), яке належить ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій раптово виниклий прямий злочинний умисел, направлений на протиправне, повторне, таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, переслідуючи при цьому ціль незаконного збагачення, впевнившись, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 , застосовуючи силу рук, витягнув стовпчик (тавр(балку)) і підготував його до крадіжки.

Наступного дня 09.09.2022 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин (більш точний час в ході судового слідства встановити не надалось можливим), з метою реалізації свого прямого злочинного умислу, ОСОБА_5 прибув на територію вищезазначеного домоволодіння.

Після чого, доводячи свій прямий злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 , забрав стовпчик (тавр(балку)), та з викраденим майном залишив територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_5 , чим отримав можливість розпоряджатися викраденим майном, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток на суму, що становить 296 гривень 30 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що вину визнає частково, а саме, по епізоду (ч. 4 ст. 186 КК України) у потерпілої ОСОБА_6 та епізоду (ч. 4 ст. 185 КК України) у потерпілого ОСОБА_9 вину не визнав, по епізоду (ч. 4 ст. 185 КК України) у потерпілого ОСОБА_10 вину визнав. Пояснив, що 08.03.2022 року у потерпілої ОСОБА_6 не скоював злочину, оскільки його не було в цьому будинку. Цей посуд взяла його співмешканка ОСОБА_11 . Коли до них додому приїхали працівники поліції, остання злякалася, тому він пояснив, що він вчинив цей злочин та слідчий запевнив його, що за це йому нічого не буде. В день вчинення крадіжки посуду він знаходився вдома. Співмешканка розповіла йому? що вирішила забрати посуд додому та виходячи з двору, зустріла чоловіка та жінку, які цікавилися в неї що вона бере, на що вона спросила чи можна взяти посуд, але їй сказали, що не можна, тому вона залишила цей посуд в дворі на столику, де він і лежав. Цей столик маленький дерев`яний стояв зліва від хвіртки. За кілька днів до цього помер господар цього будинку, який проживав один. Йому відомо, що це алюмінієвий посуд миски, кастрюлі та інше. Він брав участь в слідчому експерименті, на якому розповідав так, як йому сказав слідчий. На столі він бачив казан, миски, біля столу стояв поліетиленовий мішок. Він допомагав з похоронами господаря будинку та сусіди організували поминальний обід. Наступного дня він із співмешканкою, проходячи повз цього будинку, побачили в дворі на столі цей посуд і поліетиленовий мішок біля столу. У нього вдома посуду практично не має. Оскільки після похорон цей посуд стояв кілька днів, то співмешканка вирішила його забрати. Через декілька днів він побачив в дворі цього будинку бабусю та спитав в неї де посуд, а вона не відповівши, почала казати йому нецензурні слова. Крадіжку чавунної плити він не скоював, оскільки він взагалі не заходив в двір. Він із ОСОБА_11 пішли рвати малину і в траві понад парканом в огороді побачили металеву рамку, схожу на куточок, та вирішили здати його на металолом. Уходячи, потерпілий ОСОБА_9 намагався їх зупинити, почав кричати і кидатися якимись предметами, але вони побігли звідти. На наступний день до нього додому приїхав ОСОБА_9 , який розповів, що в нього викрали причеп, станок та чавунну плиту, і вимагав від нього повернути ці предмети. Дані предмети, в тому числі й чавунну плиту, він здав на металолом чоловікові на ім`я ОСОБА_12 , але це було перед днем викрадення, тобто в червні. Чавунну плиту він зняв в себе вдома з плитки пічного опалення. Чавунну плиту він здав на металолом Василю в липні. Восени він пішов збирати горіхи на ст. Синельникове 2 та проходячи по вул. Корчагіна, побачив біля будинку приблизно в метрах трьох від хвіртки цей стовпчик (балку). Через декілька днів він повернувся на вул. Корчагіна, забрав балку та здав її на пункт прийому металу.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засіданні не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, матеріальна шкода їй відшкодована повністю, претензій до обвинуваченого не має. Питання щодо міри покарання просила вирішити на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що будинок він отримав у спадщину. Повертаючись додому, він побачив як з хвіртки його будинку виходить жінка з ящиком та інструментами, а обвинувачений виходив з хвіртки з підставкою для столу. Він почав кричати їм вслід, але вони, кинувши ці предмети, розбіглися в різні сторони. Потім в будинку в кухні він помітив зникнення чавунної плити. Також на вхідних дверях в будинок був зірваний замок. Дізнавшись від сусідів адресу проживання обвинуваченого, він пішов до нього з вимогою повернути викрадене майно, але обвинувачений сказав, що нічого не знає, та сказав, що викрадав в його будинку майно лише один раз. Потім чавунну плиту знайшли у чоловіка на ім`я ОСОБА_12 , який повідомив, що плиту приніс йому ОСОБА_5 . Свою чавунну плиту він впізнав по зовнішнім ознакам, оскільки на ній була тріщина. Претензій до обвинуваченого не має. Питання щодо міри покарання просив вирішити на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що по АДРЕСА_5 він не проживає, будинок не жилий. Стовпчик (балка), який був вирваний, знаходився біля хвіртки, яка лежала на землі в дворі. Балку потім повернули працівники поліції з пункту прийому металу. Претензій до обвинуваченого не має. Просив вирішити питання щодо міри покарання на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що у її знайомої ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дід. Після його смерті вона із своїм чоловіком зранку та ввечері ходили допомагати на прохання ОСОБА_6 кормити собаку, що залишилася в дворі його будинку. 08.03.2022 року вона із своїм чоловіком в черговий раз пішли кормити собаку. Підійшовши до хвіртки, побачили невідомого чоловіка, який сидів в дворі біля воріт з двома мішками посуду, та який сказав, що зайшов в двір з дозволу ОСОБА_13 . Тоді вона залишилася біля нього, намагаючись таким чином затримати його, а її чоловік пішов до будинку шукати цього ОСОБА_13 , але в будинку нікого не було. Поки її чоловік ходив в будинок в пошуках ОСОБА_13 , чоловік з мішками відштовхнув її в сторону та пішов з двору. На розі вул. П. Тичини та вул. ОСОБА_14 лежав один мішок, тобто він кинув їх там. Потім вона із своїм чоловіком викликали поліцію. Посуд був повернутий працівниками поліції в той же день. Також пояснила, що добре знає господаря цього будинку та ніякого ОСОБА_13 там ніколи не було.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що в минулому році до нього декілька разів приходив хлопець продати запчастину від станку, каструлю. Потім 01.07.2022 року цей хлопець знову приходив до нього, щоб продати металеву плиту зі слідами іржі. Він спочатку відмовлявся купити плиту, а потім погодився та купив за 50 грн. для власного господарства.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений її співмешканець, відносини хороші. Разом з ним ходили за стовпчиком та здали його на пункт прийому металу. ОСОБА_5 сказав їй, що стовпчик йому віддали за виконану ним роботу. Коли він забирав стовпчик, вона чекала його на розі. Посуд належить їм, так як він з батьківського дому ОСОБА_16 . Вона повинна була забрати цей посуд. Коли чоловік та жінка прийшли кормити собаку, вона кинула мішок з посудом та сказала їм, що хоче забрати свій посуд. Потім вона кинула мішок з посудом на дорозі, оскільки з`явився якийсь чоловік на машині та почав кричати, погрожувати.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що минулого року був запрошений працівниками поліції в якості понятого, як ОСОБА_5 розповідав про викрадення ним стовпа по АДРЕСА_5 . Даний стовпчик був закопаний так, що щоб його витягнути, необхідно відкопати, тобто на це потрібен деякий час При цьому він не казав, що стовпчик йому віддав господар будинку за виконану ним роботу.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив, що був присутнім в якості понятого як ОСОБА_5 добровільно надавав пояснення про викрадення ним стовпчика по АДРЕСА_5 .

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що 08.03.2022 року приблизно о 15.00 г він із своєю дружиною ОСОБА_7 на прохання ОСОБА_19 прийшли на вул. П. Тичини (Дзержинського) покормити собаку, оскільки в будинку ніхто не проживав. Зайшовши через хвіртку в двір, побачили, що сидить невідомий чоловік, а поруч біля нього стояв один мішок білого кольору з алюмінієвим посудом, та цей чоловік сказав, що господар будинку ОСОБА_13 попросив його забрати посуд. З метою перевірити його пояснення, він пройшов до будинку та покликав ОСОБА_13 , але в будинку нікого не було. Повернувшись до дружини, яка чекала його біля цього невідомого чоловіка, останній вже пішов з двору. Мішок лежав на землі на розі АДРЕСА_6 та АДРЕСА_3 . Потім він викликав працівників поліції. До 08.03.2022 року вони також приходили кормити собаку кожного дня та вхідні двері в будинок завжди були зачинені на навісний замок, а вже 08.03.2022 року вони були відчинені та на дверях замку не було. Також йому відомо, що в цьому будинку проживав дід, який доводився ОСОБА_19 якимсь родичем. Після його смерті вони почали ходити кормити собаку. Зі слів ОСОБА_19 йому відомо, що цей посуд належить їй і лежав він в коридорі в будинку.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснив, що знаходячись біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », побачив, що обвинувачений в руках несе металевий виріб (стовпчик) приблизно 2. 5 метра, та вирішив його придбати у нього. Вони домовилися про ціну та розійшлися. Приблизно через 2 3 дня обвинувачений повернув йому кошти і попросив повернути стовпчик, тоді він зрозумів, що предмет викрадений.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень повністю підтверджується показаннями потерпілих, свідків, наданими ними в судовому засіданні, та письмовими матеріалами кримінального провадження, а саме:

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, згідно якого ОСОБА_6 повідомила, що 08.03.2022 року (близько 16.00 г) невідома особа вчинила крадіжку майна з домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 (т. 2 а. с. 9);

протоколом огляду місця події з фототаблицею, а саме, території домоволодіння по АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_6 , в ході якого з її слів встановлено, що з кухонної кімнати будинку та з двору зник різноманітний алюмінієвий посуд, який на момент огляду дійсно відсутній (т. 2 а. с. 11 13);

заявою гр. ОСОБА_8 , згідно якої він добровільно видав працівникам поліції для огляду та вилучення набір алюмінієвого посуду (каструлі, миски, казан, мясорубка) (т. 2 а. с. 21);

протоколом огляду виданого гр. ОСОБА_8 алюмінієвого посуду (т. 2 а. с. 22 23);

постановою про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання потерпілій ОСОБА_6 - ківши у кількості 2 штук об`ємом по 2,5 л, 1 пательню чавунну діаметром приблизно 20см, миски алюмінієві у кількості 2 штук, об`ємом по 7л кожна, миски алюмінієві у кількості 2 штук, об`ємом по 3 л кожна, алюмінієвий казан об`ємом 10 л, алюмінієві друшляки у кількості 2 шт., ручної алюмінієвої м`ясорубки, алюмінієві каструлі у кількості 3 штуки об`ємом по 5 л кожна, алюмінієві каструлі у кількості 2 шт. об`ємом по 10 л кожна (т. 2 а. с. 24 - 25);

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно якого свідок ОСОБА_8 впізнав за зовнішніми ознаками обличчя особу на фото № 3, на якому зображений ОСОБА_5 , який 08.03.2022 року намагався викрасти майно (т. 2 а. с. 29 31);

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно якого свідок ОСОБА_7 впізнала за зовнішніми ознаками обличчя та худорлявою статурою особу на фото № 1, на якому зображений ОСОБА_5 , який 08.03.2022 року намагався викрасти майно (т. 2 а. с. 34 36);

висновком судово товарознавчої експертизи № 1163/22 від 12.05.2022 року, згідно якого ринкова вартість досліджуваних алюмінієвих предметів (посуду), бувших у використанні, станом на 08.03.2022 року, тобто на момент вчинення кримінального правопорушення, з урахуванням ПДВ становила 1090 грн. (т. 2 а. с. 45 49);

протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 , яка пояснила та показала, що 08.03.2022 року приблизно о 15.00 г вона разом із своїм чоловіком з метою покормити собаку прийшли до території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_6 . Відчинивши хвіртку, вони побачили на території двору біля воріт зігнувшись ховається раніше невідомий їм чоловік худорлявої статури достатнього високого зросту, поряд з яким на землі лежав білий поліетиленовий мішок, який був чимось наповнений. Далі її чоловік ОСОБА_8 запитав його, що він тут робить та що саме у мішку, на що чоловік відповів, що « ОСОБА_13 власник дозволив йому забрати ці речі», при цьому вказуючи на мішок. Оскільки вона з чоловіком зрозуміли, що це крадій, то вона залишилася біля цього невідомого чоловіка, а ОСОБА_8 пішов у будинок перевірити чи дійсно в ньому хтось є. В цей час невідомий чоловік сказав, що йому потрібно уходити, але вона не випускала його з двору, тоді він відштовхнув її та взяв мішок і пішов з двору в бік вул. Бараболкіна. Коли до неї повернувся ОСОБА_8 вони разом пішли по вулиці та на перехресті вул. Бараболкіна та вул. П. Тичини, а саме, на узбіччі побачили білий мішок, в якому знаходилися алюмінієві миски, каструлі, казан, ручна мясорубка та інше. Зрозумівши, що цей мішок з посудом з будинку ОСОБА_6 , ОСОБА_8 забрав його до себе додому (т. 2 а. с. 71 73);

протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 , який розповів та показав обставини вчинення ним кримінального правопорушення 08.03.2022 року о 15.00 годині, а саме, що він із своєю співмешканкою ОСОБА_11 проходячи повз будинку АДРЕСА_3 побачив на території даного будинку біля вхідних дверей будинку стоїть багато посуду та згадав, що нещодавно у цьому будинку помер власник. Тому він вирішив зайти на територію цього будинку та викрасти посуд, а своїй співмешканці сказав, що зайде до свого знайомого та щоб вона йшла додому. Зайшовши на територію будинку, він побачив на столі біля вхідних дверей в будинок велику кількість посуду, а саме, миски алюмінієві, каструлі та мішок з посудом. Після цього він взяв мішок, в який поклав ще миски, і вирушив до виходу, тобто до воріт, та в цей час він помітив, що до цього домоволодіння рухаються невідомі йому чоловік та жінка. Тому він підбіг до воріт з мішком та присів навколішки, намагаючись сховатися. Зайшовши у двір, чоловік та жінка запитали в нього, що він тут робить, на що він відповів, що чекає ОСОБА_13 власника цього будинку. Потім чоловік пішов до будинку, а жінка залишилася біля нього. Він, користуючись моментом піти з території, сказав жінці, що буде уходити, але вона сказала, що він нікуди не піде. Тоді ОСОБА_5 взяв мішок з посудом та наказав жінці відійти з проходу, після чого вийшов з двору та пішов по вул. П. Тичини в бік вул. Бараболкіна (т. 2 а. с. 75 78);

протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення, згідно якого гр. ОСОБА_9 повідомив, що в період з 01.07.2022 року по 04.07.2022 року невідома особа здійснила крадіжку чавунної плити за адресою: м. Синельникове вул. Харківська, 104 (т. 4 а. с. 6);

протоколом огляду місця події, а саме, території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , в ході якого в кімнаті будинку мається твердопаливна піч, на котрій зверху виявлено вільне місце для металевої пічної плити. В ході огляду ванної кімнати, а саме, з поверхні унітазу вилучено два сліди пальців рук за допомогою двох окремих фрагментів липкої стрічки типу скотч перенесені на аркуш паперу та поміщено до паперового конверту (т. 4 а. с. 8 11);

постановою про визнання речових доказів, а саме, вилучених двох слідів папілярних ліній (т. 4 а. с. 12);

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно якого свідок ОСОБА_15 впізнав за зовнішніми ознаками обличчя особу на фото № 3, на якому зображений ОСОБА_5 , який із жінкою приносив йому для продажу металеву плиту (т. 2 а. с. 18 21);

заявою гр. ОСОБА_15 , згідно якої він добровільно видав працівникам поліції металеву плиту з кільцями (т. 4 а. с. 22);

протоколом огляду виданої металевої плити, в ході якого ОСОБА_9 впізнав за зовнішніми ознаками свою чавунну плиту, оскільки на ній малися пошкодження (т. 4 а. с. 23 24);

постановою про визнання речовими доказами чавунної плити (т. 4 а. с. 25);

висновком судової трасологічної експертизи № СЕ-19/104 22/29094-Д від 20.09.2022 року, згідно якого слід пальця руки найбільшими розмірами 16 х 24 мм, зафіксований на відрізку липкої стрічки 20 х 51 мм, вилучений 04.07.2022 року в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 , залишений середнім пальцем лівої руки, відбиток якого є в дактилоскопічній карті, заповненій на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Слід пальця руки найбільшими розмірами 14 х 23 мм, зафіксований на відрізку липкої стрічки 20 х 48 мм, вилучений 04.07.2022 року в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 , залишений вказівним пальцем лівої руки, відбиток якого є в дактилоскопічній карті, заповненій на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (т. 4 а. с. 43 50);

постановою про визнання речових доказів вилучені 2 сліди папілярних ліній та паперовий конверт формату А 4, в якому знаходиться дактилокарта ОСОБА_5 (т. 4 а. с. 51);

висновком судово-товарознавчої експертизи № 2948/22 від 20.10.2022 року, згідно якого ринкова вартість досліджуваної чавунної плити розміром 410 х 710 мм станом на період часу з 25.06.2022 року по 04.07.2022 року, з урахуванням зносу, становила 780 грн. (т. 4 а. с. 55 59);

протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення, згідно якого гр. ОСОБА_10 повідомив, що в ніч з 09.09.2022 року на 10.09.2022 року невідома особа здійснила крадіжку металевого виробу для огорожі території подвір`я будинку АДРЕСА_5 , де на той час ніхто не проживав (т. 4 а. с. 88);

протоколом огляду місця події, а саме, території домоволодіння АДРЕСА_5 , в ході якого виявлено відсутність сталевого тавру (балки), та виявлено два сліди папілярних візерунків, які перенесено на аркуш А4 та поміщено до паперового конверту (т. 4 а. с. 90 96);

постановою про визнання речових доказів вилучених двох слідів папілярних ліній (т. 4 а. с. 97);

заявою гр. ОСОБА_20 від 12.09.2022 року, згідно якої він видав працівникам поліції швелер з нержавіючої сталі, який він купив за 830 грн. у малознайомого йому гр. ОСОБА_5 (т. 4 а. с. 100);

протоколом огляду виданого гр. ОСОБА_20 предмету тавр (балка) з нержавіючої сталі довжиною 2, 20 м (т. 4 а. с. 101 102);

постановою про визнання речових доказів виданого тавру (балка) довжиною 2, 20 м з нержавіючої сталі (т. 4 а. с. 103 104);

договором купівлі-продажу, згідно якого гр. ОСОБА_10 купив жилий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_5 , та відповідно за ним зареєстровано право власності (т. 4 а. с. 107 109);

висновком судово-товарознавчої експертизи № 2546/22 від 19.09.2022 року, згідно якого ринкова вартість тавру(балки), виготовленої з нержавіючої сталі, довжиною 2, 20 м, з урахуванням зносу, станом на 10.09.2022 року, становила 296 грн. 30 коп. (т. 4 а. с. 118 121);

висновком судової трасологічної експертизи № СЕ-19/104 22/29093-Д від 20.09.2022 року, згідно якого два сліди папілярних узорів пальців рук розмірами 18 х 16 мм та 30 х 17 мм, вилучені 10.09.2022 року в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_5 , залишені відповідно вказівним пальцем правої та середнім пальцем лівої рук особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що надана на дослідження (т. 4 а. с. 128 136);

постановою про визнання речових доказів 2 сліди папілярних ліній та паперовий конверт формату А4, в якому знаходиться дактилокарта ОСОБА_5 (т. 4 а. с. 138);

протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 , який пояснив та показав обставини вчинення ним кримінального правопорушення, які мали місце 09.09.2022 року по АДРЕСА_5 , а саме, спочатку він 08.09.2022 року проходив повз цього будинку та побачив, що у паркані відсутня хвіртка та поряд лежить стовпчик. На наступний день 09.09.2022 року з метою крадіжки стовпчика тавру (балки) він прийшов до території цього домоволодіння та забрав цей металевий стовпчик, який потім продав (т. 4 а. с. 174 176).

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює зазначені докази як належні, допустимі, достовірні та взаємопов`язані.

Доводи обвинуваченого з приводу того, що він не здійснював викрадення майна у потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , є безпідставними та такими, що не знайшли свого повного підтвердження в ході судового розгляду, оскільки спростовані вищевказаними належними та допустимими показаннями потерпілих та свідків, які є послідовними та повністю узгоджуються з письмовими матеріалами кримінального провадження, а тому свідчать про вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 даних кримінальних правопорушень при встановлених судом обставинах. Належних та допустимих доказів, які б підтверджували дані показання обвинуваченого ОСОБА_5 суду не надано. Показання свідка ОСОБА_11 не свідчать про те, що в діях обвинуваченого відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки вона є його співмешканкою, а тому до її показів суд ставиться критично та розцінює їх як її намагання виправдати обвинуваченого або зменшити ступінь його відповідальності. Окрім того, дані покази свідка протирічать іншим дослідженим в ході судового розгляду належним та допустимим доказам. Також свідок ОСОБА_11 не зазначала про те, що чавунну плиту ОСОБА_5 взяв у них вдома. З показів свідка ОСОБА_8 встановлено, що до 08.03.2022 року він з дружиною також приходили кормити собаку кожного дня та вхідні двері в будинок завжди були зачинені на навісний замок, а вже прийшовши 08.03.2022 року вони були відчинені та на дверях замку не було. Крім того, зі слів ОСОБА_19 йому відомо, що цей посуд належить їй і лежав він в коридорі в будинку. Дані обставини свідчать про те, що ОСОБА_5 з метою викрадення майна, а саме, алюмінієвого посуду, шляхом зриву навісного замку на вхідних дверях будинку проник в його приміщення та вийшов з нього з викраденим посудом. Також протокол огляду місця події, а саме, території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 (т. 4 а. с. 8 11) та висновок судової трасологічної експертизи № СЕ-19/104 22/29094-Д від 20.09.2022 року (т. 4 а. с. 43 50) свідчать про вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення у потерпілого ОСОБА_9 при встановлених судом обставинах.

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини по епізодам у потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_9 суд розцінює критично, його позиція є одним із способів захисту від пред`явленого йому обвинувачення та його бажання зменшити ступінь своєї вини або ж взагалі уникнути відповідальності за вчинене.

Таким чином, в ході судового розгляду встановлена винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, та в його діях є склад даних кримінальних правопорушень: за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, в умовах воєнного стану; за ч. 4 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, особу винного, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за аналогічні злочини проти власності, судимості не зняті та непогашені в установленому законом порядку, один епізод злочину вчинив в період іспитового строку, що свідчить про його схильність до систематичного скоєння умисних аналогічних злочинів проти власності та на шлях виправлення не стає, за місцем проживання характеризується посередньо, під наглядом у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, вину визнав частково, а саме, повністю не визнав вину по двом епізодам злочинів, потерпілі жодних претензій до обвинуваченого не мають, свою позицію з приводу обрання йому міри покарання останні зазначили на розсуду суду.

Пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин згідно положень ст. 66 КК України судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження скоєння нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення кримінальних правопорушень, наявність його намірів уникнути кримінальної відповідальності, наслідки суспільно-небезпечних діянь, відсутність претензій з боку потерпілих, зважив на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого неможливо без його ізоляції від суспільства, а покарання повинно бути обране необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення нових злочинів, а саме, у вигляді позбавлення волі в межах санкції інкримінованих статей КК України, із застосуванням ст. ст. 70, 71 КК України.

Згідно ухвали Синельниківського міськрайонного суду від 30.08.2022 року ухвалу Синельниківського міськрайонного суду від 13.04.2022 року. Якою ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання, призначеного вироком Синельниківського міськрайонного суду від 10.04.2020 року за ч. 2 ст. 309 КК України, скасовано. В задоволенні подання начальника Синельниківського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку, призначеного вироком Синельниківського міськрайонного суду від 10.04.2020 року, відмовлено.

Крім того, в підтвердження даної позиції Європейський суд з прав людини, практика якого у відповідності до ст. 17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справ застосовується як джерело права, у справі „Скоппола проти Італії" від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368 371, 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 4 ст. 186 КК України у вигляді 7 (семи) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі;

за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 7 (семи) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Синельниківського міськрайонного суду від 10.04.2020 року, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 8 (восьми) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 не обирався.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНН НОМЕР_1 , на користь судового експерта ОСОБА_21 фактичні затрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 1163/22 від 12.05.2022 року на розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 в розмірі 340 грн.; № 2948/22 від 20.10.2022 року на розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 в розмірі 300 грн.; № 2546/22 від 19.09.2022 року на розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 в розмірі 220 грн.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНН НОМЕР_1 , на користь держави в особі Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, адреса: 49033 м. Дніпро, тупик Будівельний, 1, документально підтверджені витрати на залучення експерта за проведення судової трасологічної експертизи № СЕ-19/104-22/29094-Д від 20.09.2022 року, код бюджетної класифікації: 24060300, в розмірі 1132 грн. 68 коп.; № СЕ-19/104-22/29093-Д від 20.09.2022 року код бюджетної класифікації: 24060300, в розмірі 1321 грн. 46 коп.

Речові докази, що знаходяться під зберігальною розпискою у потерпілої ОСОБА_6 (т. 2 а. с. 24-25), повернути у власність потерпілій ОСОБА_6 ; що долучені до матеріалів кримінального провадження (т. 4 а. с. 12, а. с. 97, а. с. 138), зберігати при матеріалах кримінального провадження; що знаходяться під зберігальною розпискою у потерпілого ОСОБА_22 (т. 4 а. с. 25-26), повернути у власність потерпілому ОСОБА_22 ; що знаходяться на зберіганні в камері схову Синельниківського РУП згідно квитанції № 111656 (т. 4 а. с. 51 52), знищити; що знаходяться під зберігальною розпискою у потерпілого ОСОБА_10 (т. 4 а. с. 103-104), повернути у власність потерпілому ОСОБА_10 ;

На вирок може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд в строк 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1