Номер провадження 1-кс/404/4110/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши у судовому засіданні клопотання, внесене у кримінальному провадженні №0003476, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівка, Кропивницького району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

-підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Кропивницького РУП Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області старший лейтенант поліції ОСОБА_9 звернулася до слідчого судді із клопотанням у даному кримінальному провадженні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , яке погоджено з прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що нею здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 09.12.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , вчинив дії кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 307 КК України.

Під час досудового розслідування ОСОБА_5 10.12.2023 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, встановлено наявність ризиків, передбачених у пунктах 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий та прокурор підтримали клопотання та просили його задовольнити посилаючись на обставини викладені в ньому.

Прокурор також вказав, що у ОСОБА_5 було виявлено 12 згортків, по шести з яких проведена експертиза, по іншим шести висновок експерта наразі не виготовлений, тобто пред`явлена підозра не кінцева.

Вказав, що не всі першочергові слідчі дії наразі проведені, не встановлено ланцюг руху наркотичних засобів (особи, які їх розповсюджують, рух коштів тощо), відтак перебуваючи на волі підозрюваний може спотворити не віднайдені речові докази та вчинити інші дії направлені на перешкоджання встановленню істини у провадженні.

Щодо посилань сторони захисту на те, що віднайдені у підозрюваного наркотичні засоби, він придбав та зберігав для власного вживання, відтак його дії не можуть кваліфікуватися за ч. 2 ст. 307 КК України, вказав, що зважаючи на спосіб фасування пакетиків, їх однакову вагу, підозра відносно ОСОБА_5 є обґрунтованою.

Крім того, вказав, що з огляду на санкцію статті, яка наразі інкримінується ОСОБА_5 в разі постановлення обвинувального вироку, він отримує реальне покарання, до нього не може бути застосовані положення ст.ст. 75, 76 КК України.

Підозрюваний проти задоволення клопотання заперечив, просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт за місцем проживання.

Щодо себе вказав, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , наразі є спадковим майном, проте право власності не переоформлено, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 у орендованому житлі разом з родиною, біля 4 років. Одружений, має на утриманні дитину 9 років. Як три місяці не має офіційного місця роботи, мав тимчасові підробітки на будівництві, дружина офіційно працевлаштована - отримує дохід 15 тис грн. на місяць. Також його родині допомагає старший брат.

Наявність рухомого, нерухомого майна заперечив, як і накопичень. Інвалідностей та хронічних захворювань не має.

Щодо інкримінованого йому злочину вказав, що вину визнає частково, в частині зберігання наркотичних засобів для власного вживання, в решті делегував надати пояснення своєму захиснику.

Захисник заперечив проти задоволення клопотання, вказав, що прокурором не доведені ризики визначені ст. 177 КПК України, як і сама підозра. Так, його підзахисний має сталі соціальні зв`язки, співпрацює із слідством, добровільно видав телефон та пароль від нього під час проведення обшуку. Вважає, що підозра не обґрунтована, оскільки відбулось придбання наркотичних засобів підзахисним в однакових пакунках, для власного споживання, що виключає кваліфікацію ч. 2 ст. 307 КК України. Просив застосовувати до ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.

Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного, його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Із матеріалів клопотання вбачається, що у старшого слідчого СВ Кропивницького РУП Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 перебуває кримінальне провадження № 0003476, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.12.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені незаконного придбання, виготовлення та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про що 10.12.2023 року йому повідомлено про підозру.

Обґрунтованість підозри підтверджується рапортом прийняття повідомлення по лінії «102», протоколом огляду місця події, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, висновком експерта, протоколами допиту свідків.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 є тяжким, санкцією даної частини статті передбачено позбавлення волі на строк від 6 до 10 років.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину від 09.12.2023 року підозрюваного ОСОБА_5 фактично затримано о 15-00 год. 09.12.2023 року. Підозрюваний підтвердив дату та час затримання, що зазначений у вище вказаному протоколі.

Так, ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий суддя при обранні запобіжного заходу приймає до уваги, що ОСОБА_5 раніше не притягався до кримінальної відповідальності, має вік 27 років, має постійне місце проживання та реєстрації, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, за його неспростованих доводів житло за місцем реєстрації є його спадковим майном, тобто сталість міцних соціальних зв`язків на час розгляду клопотання є доведеною.

Має сенс в доводах захисника підозрюваного, що не зважаючи на те, що ОСОБА_5 вину визнає частково, проте співпрацює із слідством, добровільно видав належний йому телефон, повідомивши пароль від нього, тому ризики, що підозрюваний буде уникати слідства та суду, як-то зазначено в клопотанні є мінімальними.

Також при обранні запобіжного заходу ОСОБА_5 слідчий суддя враховує, що застосування до нього цілодобового домашнього унеможливить продовження ним злочинної діяльності з огляду на те, що наркотичні засоби у нього були віднайдена під час особистого обшуку, а не за місцем проживання.

Так, при ОСОБА_5 було віднайдено 12 згортків, з наркотичною речовиною - канабіс, вагою 0,39 г кожний із 6 згортків, які були досліджені експертом, а факт фасування згідно з судовою практикою вказує на незаконну торгівлю наркотичними засобами, оскільки згідно до постанови п.4 Пленуму Верховного Суду від 04.06.2010 №7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх; тощо. При цьому слід мати на увазі, що відповідальність за збут таких засобів і речовин настає незалежно від їх розміру. Таким чином цілодобовий домашній арешт унеможливить продовження даного виду злочинної діяльності.

Слідчий суддя погоджується з доводами адвоката, що наразі вага віднайдених при ОСОБА_5 наркотичних засобів не становить необхідного об`єму для кваліфікації дій підозрюваного за ч. 2 ст. 307 КК України, проте при прийнятті рішення слідчий суддя приймається до уваги вищезазначену позицію Верховного Суду, згідно з якою відповідальність за збут наркотичних засобів настає незалежно від їх розміру, за вказаних вище обставин (пакування, однакова вага кожного зі згортків). Доводи підозрюваного, що наркотичні засоби були придбані у такому вигляді для власного споживання є предметом перевірки досудовим слідством.

Слідчим та прокурором не надано жодного документа які б, підтверджували твердження, що перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом, підозрюваний буде порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки чи вчинить інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Твердження того, що ОСОБА_5 підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, не є обов`язковою вимогою для суду, щодо обов`язкового застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. Вказане підтверджується практикою Європейського Суду з прав людини зокрема рішенням у справі «Мамедова проти Росії» від 01.06.2006 року.

Про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, визначеному у клопотанні, прокурором при його розгляді не доведено.

За практики Європейського Суду домашній арешт прирівнюється до позбавлення волі, як і тримання особи під вартою (Манчіні проти Італії).

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, постійне місце проживання, вважаю, що у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, щодо нього слід обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки саме цей запобіжний захід повністю забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Застосовуючи такий запобіжний захід, як домашній арешт, слідчий суддя враховує, що у розпорядженні слідчого по даному провадженню є достатні дані, що свідчать про наявність ознак злочину та докази про причетність до його скоєння ОСОБА_5 .

Також, цілодобовий домашній арешт унеможливить вчинення ОСОБА_5 нових злочинів, так як за місцем проживання не було віднайдено заборонених у вільному обігу речовин.

Під час розслідування встановлено, що особисте зобов`язання не може бути застосоване до підозрюваного ОСОБА_5 , так як даний запобіжний захід є найбільш м`яким, а злочин у вчиненні якого підозрюється останній є тяжким злочином.

Особиста порука, яка полягає у наданні особам, яких слідчий суддя, вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків і зобов`язуються за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування, не може бути застосована, так як в ході розслідування даного провадження встановлено, що осіб які б могли взяти ОСОБА_5 на поруки не встановлено. Оскільки підозрюваний не має коштів для внесення застави, застава не може бути до нього застосована.

Оскільки підозрюваний в судовому засіданні вказав на відсутність коштів, застава, як самостійний запобіжний захід не може бути до нього застосована.

Щодо доводів підозрюваного про необґрунтованість підозри і як наслідок необхідності відмови у задоволенні клопотання, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення. На час розгляду клопотання зазначені умови виконанні. Сторонній спостерігач, виходячи з того, що при підозрюваному були віднайдені однакові за способом пакування згортки з однаковою вагою, в розмірі 12 штук, 6 з яких виявились нарковмістними за висновком експерта, решта також зі слів підозрюваного містять цю ж наркотичну речовину, відтак на даному етапі досудового розслідування підозра відносно ОСОБА_5 є обґрунтованою.

Щодо доводів прокурора, що ОСОБА_5 з великою долею імовірності отримає реальне покарання у вигляді позбавлення волі, виходячи з санкції статті, яка йому наразі інкримінується, слідчий суддя не виключає, що під час проведення досудового розслідування може відбутися перекваліфікація, в тому числі на менш тяжке кримінальне правопорушення, а також інші пом`якшувальні обставини за яких підозрюваний може не отримати реального терміну покарання.

Враховуючи вище вказані обставини, слідчий суддя переконаний, що на даний момент виключно такий запобіжний захід, як цілодобовий домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

Разом з цим, наявність контролю з боку уповноважених осіб стане надійною запорукою щодо унеможливлення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, в тому числі на які посилався прокурор та при виявленні обставин, які будуть свідчити про фактичну неефективність домашнього арешту прокурор/слідчий не позбавлені процесуальної можливості, в будь-який момент звернутись з відповідним клопотанням до слідчого судді, щодо зміни запобіжного заходу на більш тяжкий.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 на строк до 06.02.2024 року включно, такі обов`язки:

- заборонити цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 ;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- здати на зберігання до відповідного територіального органу Управління Державної міграційної служби у Кіровоградській області паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утриматись від спілкування із свідками у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі в процесуальних діях;

- надати можливість працівникам органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_7 з`являтися в житло з вимогою надавати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_7 передати для виконання підрозділу поліції за його місцем проживання - АДРЕСА_2 .

Негайно доставити ОСОБА_7 до місця проживання і звільнити

з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який тримається під вартою, у цей же строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1