Справа №766/1328/24
н/п 1-кс/766/1103/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2024 року Слідчий суддя Херсонського міського суд Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні клопотання т.в.о. старшого слідчого СВ ВП № 1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000141 від 26.01.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в:

27.01.2024 року слідчий звернувся до слідчого суддів з клопотанням, якому він просив: Накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході затримання 26.01.2024 у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: куртку коричневого кольору зі слідами речовини бурого кольору, яку поміщено до картонної коробки та опечатано NPU-0106903.

Клопотання мотивовано тим, що Слідчим відділом Відділу поліції №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000141 від 26.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 25.01.2024 близько 15:00 години, знаходячись на території подвір`я буд. АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті іншій людині, в ході раптової сварки, виниклої на ґрунті неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , утримуючи в правій руці кухонний ніж, наніс останнім потерпілому три удари в область грудної клітини зліва, чим спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження, згідно довідки, виданої 26.01.2024 КНП «Херсонська МКЛ ім. О.С. Лучанського» Херсонської міської ради, у вигляді: проникаючої рани грудної клітки зліва, множинних інфікованих не проникаючих ран грудної клітки зліва, що ускладнились лівобічним гемо-пневмотораксом, котрі, відповідно до «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, при цьому виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення даного злочину до кінця, але з причин, що не залежали від його волі, не довів вказаний злочин до кінця, оскільки злочинні дії ОСОБА_6 були зупинені свідком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

26.01.2024 за підозрою у вчиненні вказаного злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України в порядку ст. 615 КПК України затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В подальшому під час особистого обшуку гр. ОСОБА_6 виявлено та вилучено:

куртку коричневого кольору зі слідами речовини бурого кольору, яку поміщено до картонної коробки та опечатано NPU-0106903.

26.01.2024 слідчим винесено постанову про визнання речовим доказом, вилучених вище вказаних речей.

У зв`язку з тим що вказане майно вилучене під час затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є достатні підстави вважати, що зазначене майно належить йому.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку.

Представник власника майна в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення представника власника майна, вивчивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У відповідності до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

За змістом статті 98, пункту 1 частини 2 та частини 10 статті 170 КПК України, арешт майна, метою якого є збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що це майно є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Положення ч. 2 ст. 173 КПК України передбачають, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим відділом Відділу поліції №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000141 від 26.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, за підозрою ОСОБА_6

26.01.2024 за підозрою у вчиненні вказаного злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України в порядку ст. 615 КПК України затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_6 вилучено куртку коричневого кольору зі слідами речовини бурого кольору, яку поміщено до картонної коробки та опечатано NPU-0106903.

26.01.2024 слідчим винесено постанову про визнання речовим доказом, вилучених вище вказаних речей.

У зв`язку з тим що вказане майно вилучене під час затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є достатні підстави вважати, що зазначене майно належить йому.

З огляду на викладене вказане у клопотанні майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а не накладення арешту може призвести до його відчуження, знищення, псування, тому з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, збереження речових доказів, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність достатніх підстав для арешту майна.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, а саме необхідність його збереження як речового доказу, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт шляхом заборони користування та розпоряджання ним.

На підставі викладеного та керуючись статтями 22, 98, 107, 167, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході затримання 26.01.2024 у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що належить останньому, а саме: куртку коричневого кольору зі слідами речовини бурого кольору, яку поміщено до картонної коробки та опечатано NPU-0106903, шляхом заборони користування та розпоряджання нею.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково за ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, їх захисника, іншого власника або володільця майна, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1