ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Провадження №1-кп/522/2324/23
22 грудня 2023 року місто Одеса
Приморський районний суд міста Одеси у складі:
Головуючий суддя ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Піщана, Балтського району, Одеської області, громадянина України, українця, який має вищу освіту, одруженого, працюючого інспектором взводу №1 роти тактико-оперативного реагування УПП в Одеській області ДПП НП України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.28, ч.2 ст.365 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 у період часу 3 23:00 години по 06:00 годину, за виключенням необхідності залишати житло під час оголошення повітряної тривоги, з покладанням на нього обов`язків, передбачених п.1, п.2, п.3, п. 4 ч.5 ст. 194 КПК України, посилаючись на те, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, які були враховані судом при обранні запобіжного заходу, у вигляді домашнього арешту, продовжують існувати, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується тяжкого злочину, відповідальність за вчинення якого передбачає позбавлення волі на строк до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років, а тому тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від суду. Крім того, на даний час ОСОБА_6 достатньо обізнаний зі змістом отриманих результатів проведених слідчих (розшукових) дій стосовно нього, іншими доказами у кримінальному провадженні, що створює ризик переховування від суду. Крім того, прокурор у клопотанні зазначає, що ризик впливу на свідків та потерпілих існує до моменту безпосереднього надання під час судового розгляду показань, а тому заборона спілкуватися з певними особами як наслідок можливості ймовірного впливу на них це об`єктивна необхідність забезпечення показань учасників кримінального провадження, які мають доказову силу, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_6 може здійснювати вплив на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, які ще не допитані з метою зміни чи відмови від наданих ними показань, таким чином, не будучи обмеженим у спілкуванні зі свідками та потерпілими, ознайомившись зі змістом їх показань, обвинувачений матиме можливість з метою уникнення кримінальної відповідальності особисто або за допомогою третіх осіб впливати на них, а тому на думку прокурора будь-який з інших більш м`яких запобіжних заходів ніж домашній арешт, не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з наведених у клопотанні підстав.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що прокурором у клопотанні не наведено будь-яких доказів переховування обвинуваченого від суду та впливу на потерпілого та ОСОБА_6 немає навіть такого наміру. Крім того, захисник зазначив, що ОСОБА_6 має скрутне матеріальне становище, а тому просить змінити обраний запобіжний захід на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника та зазначив, що на цей час вони з ОСОБА_7 під час виконання своєї службових обов`язків перейшли на офісний тип роботи вдень та виходити на нічні чергування він не бажає.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник, адвокати у судовому засіданні також підтримали позицію захисника ОСОБА_4 .
Прокурор в порядку репліки просив суд відмови у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 обраного запобіжного заходу на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, посилаючись на його необґрунтованість, оскільки ризики, які були зазначені прокурором у клопотанні це є саме ризики, які можуть вчиняти особи, якщо обвинувачені продовжують працювати то вони можуть вчиняти тиск на свідків. Крім того, прокурор зазначив, що обвинуваченому відома адреса проживання потерпілого, а нічний час є психологічно вразливою частиною доби, а тому навіть простий стукіт у двері, навіть якщо це будуть не обвинувачені, а інші особи, може спричинити потрясіння потерпілому.
Розглянувши клопотання прокурора та захисника, вислухавши думку учасників судового провадження з цього приводу, суд приходить до наступних висновків.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 18.04.2023р. обвинуваченому ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 у період часу 3 23:00 години по 06:00 годину, за виключенням необхідності залишати житло під час оголошення повітряної тривоги та на нього було покладені обов`язки, передбачені п.1, п.2, п.3, п. 4, п.8 ч.5 ст. 194 КПК України строком на 2 місяці, строк дії яких, за виключенням п.8 ч.5 ст.195 КПК України, продовжувався ухвалами Приморського районного суду м.Одеси та закінчується 27.12.2023р.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
За змістом ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
У відповідності до ч.6 ст.181 КПК України строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
Частиною 5 ст.194 КПК України передбачено можливість покладення на обвинуваченого додаткових обов`язків під час застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Відповідно до ч.7 ст.194 КПК України такі обов`язки можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців, який також може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.
При застосуванні до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту судом було враховано наявність ризиків, а саме: спроб переховування обвинуваченого від суду, а також незаконного впливу на свідків та потерпілого у вказаному кримінальному провадженні.
Так, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , та суворості, передбаченого за його вчинення покарання, а також враховуючи, що інкримінований злочин пов`язаний із його професійною діяльністю, суд приходить до висновку що на теперішній час продовжують існувати ризики, вказані стороною обвинувачення.
Суд приходить до висновку, що ризики, які були враховані судом при застосуванні до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, на даний час продовжують існувати.
Так, на даний час залишається актуальним та жодним чином не зменшився ризик незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_6 свідків та потерпілого, оскільки вони ще не були допитані в судовому засіданні.
Крім того, із врахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , та суворості, передбаченого за його вчинення покарання, продовжує існувати об`єктивна можливість здійснення обвинуваченим певних дій, спрямованих на переховування від суду.
Враховуючи викладене, клопотання прокурора є обґрунтованим та наявні підстави для продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під домашнім арештом, строком на 2 (два) місяці з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.1, п.2, п.3, п. 4, ч.5 ст. 194 КПК України.
Крім того, підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання суд не вбачає, оскільки стороною захисту не було наведено переконливих доводів, які б свідчили про зменшення ризиків, що обумовлюють зміну обраного запобіжного заходу обвинуваченому.
Керуючись ст.ст. 176-178, 179, 181, 194, 195, 199, 331, 392 КПК У країни, суд
УХВАЛИВ:
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 місяці, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 23:00 години по 06:00 годину, за виключенням необхідності залишати житло під час оголошення повітряної тривоги.
Продовжити покладені на обвинуваченого ОСОБА_6 , строком на 2 місяці обов`язки, передбачені п.1, п.2, п.3, п.4 ч.5 ст. 194 КПК України.
1) прибувати за кожною вимогою суду;
2) не відлучатись за межі Одеського району Одеської області без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.
Суддя ОСОБА_1