Справа № 216/5873/23
провадження 1-кс/216/2415/23
УХВАЛА

іменем України

07 вересня 2023 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого, слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю : секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №2 клопотання слідчого СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, командира відділення 2 стрілецької роти, 1 взводу, 2 стрілецького відділення військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні № 0001778 від 05.09.2023 року, -

в с т а н о в и в:

07.09.2023 року до слідчого судді надійшло вказане клопотання слідчого, яке мотивовано тим, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на всій території України введено воєнний стан. Водночас, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, 24 лютого 2022 року Президентом України видано Указ № 69/2022 про оголошення на території України загальної мобілізації. На виконання цього Указу Президента України та визначених завдань ІНФОРМАЦІЯ_2 , 02 березня 2022 року з урахуванням стану здоров`я та інших даних, а також відсутності визначених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-XII від 21 жовтня 1993 року підстав для відстрочки або звільнення від призову на військову службу під час мобілізації, 14.03.2022 здійснено призов сержанта ОСОБА_6 на військову службу під час мобілізації, до військової частини НОМЕР_1 , де він перебуває на посаді командира 2-го стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2-ї стрілецької роти. Відповідно до ст.ст. 3, 28 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорсткому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню. Поряд з цим, відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Згідно ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі Статуту внутрішньої служби ЗС України) військовослужбовець ОСОБА_6 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому. Відповідно до ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі Дисциплінарний статут ЗС України), військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час - у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби ЗС України. Проте, ігноруючи наведеними вище вимогами Закону, військовослужбовець ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, за наступних обставин.

Так, 05.09.2023 приблизно о 10:05 годин військовослужбовець ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи поза зоною несення військової служби у короткостроковій відпустці, керуючи власним автомобілем «Toyota Hilux» оранжевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , слідував ділянкою проїжджої дороги зі сторони вул. Кобилянського в напрямку перехрестя доріг з проспектом Миру в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу.

В цей же час зазначеною ділянкою проїжджої частини дороги в попутному напрямку попереду автомобілю ОСОБА_6 рухався автомобіль «Fiat Doblo maxi» білого кольору, реєстраційним номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на передньому пасажирському сидінні якого знаходився його знайомий ОСОБА_8 .

Під час керування автомобілем «Fiat Doblo maxi» водій ОСОБА_7 виконав вимоги дорожньої розмітки 1.1. «Правил дорожнього руху України», змінивши напрямок руху ближче до правого краю за напрямком свого руху у бік вказаного перехрестя доріг, та після закінчення розмітки змінив свій напрямок руху вліво, ближче до середини дороги. В той же час водій ОСОБА_6 керуючи автомобілем «Toyota Hilux», пересікаючи дорожню розмітку 1.1., не виконав вимоги «Правил дорожнього руху України», не змінив напрямок свого руху за напрямком зміни руху дороги, рухаючись прямолінійно застосовуючи звуковий сигнал пересік суцільну одинарну дорожню розмітку 1.1 яка поділяла потоки напрямку руху транспортних засобів та порівнявшись з автомобілем «Fiat Doblo maxi» під керуванням ОСОБА_7 почав образливо висловлюватись на його адресу, після чого обігнавши по зустрічній смузі руху автомобіль «Fiat Doblo», різко застосував відворот рульового колеса вправо та різке гальмування, до зупинки автомобілю «Toyota Hilux», унаслідок чого ОСОБА_7 був вимушений застосувати гальмування та зупинку керованого ним автомобілю, яких рухався в тій самій смузі, з метою уникнення дорожньо-транспортної пригоди. Відразу ж після цього ОСОБА_7 вийшов з керованого ним автомобілю та наблизившись до автомобілю «Toyota Hilux», почав жестами вказувати раніше незнайомому йому ОСОБА_6 на порушення останнім «Правил дорожнього руху України».

Зазначені дії та поведінка ОСОБА_7 як учасника дорожнього руху, обурила ОСОБА_6 , викликавши у нього почуття гострої неприязні до ОСОБА_7 та умисел направлений на спричинення йому тілесних ушкоджень, за вказаних мотивів. Діючи з цією метою, ОСОБА_6 вийшов з салону керованого ним автомобілю «Toyota Hilux» реєстраційний номер НОМЕР_2 , та наблизившись до ОСОБА_7 , який стояв звернутим до нього обличчям на ділянці проїжджої частини дороги по вул. Кобилянського в напрямку проспекту Миру, поряд з будинком №86 по вул. Кобилянського та будинком №37 по вул. Лермонтова в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, та реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, з мотивів гострої неприязні до нього, приблизно о 10:10 годин 05.09.2023 умисно, зі значною силою завдав останньому одного удару кулаком в область голови.

В результаті отриманого сильного удару кулаком в голову, потерпілий ОСОБА_7 тут же втратив свідомість та вільно впав спиною на тверду асфальтовану поверхню проїжджої частини дороги, вдарившись потиличною ділянкою голови о тверду його поверхню, а ОСОБА_6 тут же сів за кермо керованого ним автомобілю «Toyota Hilux» реєстраційний номер НОМЕР_2 та з місця вчинення злочину зник.

В результаті протиправних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_7 згідно медичної довідки №3895 від 05.09.2023 виданої КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР», були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: відкритої проникаючої черепно-мозкової травми; забою головного мозку ІІІ-го ступеня; крововиливу та тотальної ішемії стовбуру головного мозку; контузійних вогнищ в лобних частках; субарахноїдального крововиливу; субдуральних пластинчастих гематом з двох сторін; лінійного перелому потиличної кістки з переходом на основу черепа; пневмоцефілії; термінальної коми, які за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Умисні дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

05.09.2023 о 18:15 год. ОСОБА_6 було затримано порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого, ч. 1 ст. 121 КК України (фактичне місце та дата затримання): АДРЕСА_2 о 15:38 год.

06.09.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Встановлені під час досудового розслідування обставини, які підтверджуються доданими до цього клопотання матеріалами, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 вказаного кримінального правопорушення та існування ризиків, передбачених п.п. 1,3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Посилаючись на викладене, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків і запобігання існуючим ризикам, слідчий просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи у даному випадку є недостатніми.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили його задовольнити із наведених у ньому підстав.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник, адвокат ОСОБА_5 проти задоволення вказаного клопотання заперечували та просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки підозрюваний має місце проживання, є військовслужбовцем, ризики, заявлені органом досудового розслідування не доведені, а повідомлення про підозру є необгрунтованою.

Заслухавши учасників судового процесу, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя встановив наступні обставини.

Так, слідчим відділом Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001778 від 05.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

05.09.2023 о 18:15 год. ОСОБА_6 було затримано порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого, ч. 1 ст. 121 КК України (фактичне місце та дата затримання): АДРЕСА_2 о 15:38 год.

06.09.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення на цій стадії кримінального провадження підтверджується як поясненнями останнього під час судового розгляду, який не заперечував факт наявності конфлікту з ОСОБА_7 та відштовхування останнього ним, заперечуючи завлдання удару останньому. Так і доданими до клопотання матеріалами, а саме: протоколом огляду місця події від 05.09.2023, в якому зафіксовано обстановку на місці вчинення злочину; довідкою з КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2», в якому зазначений діагноз ОСОБА_7 ; протоколом обшуку транспортного засобу марки «Toyota hilux» загальний вантажний пікап, з реєстраційним номером НОМЕР_2 , на якому перебував підозрюваний ОСОБА_6 на місці вчинення злочину; протоколом допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_8 , під час якого останній впізнав особу чоловічої статі, який 05.09.2023 спричинив тілесних ушкоджень його знайомому ОСОБА_7 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 ; протоколом огляду МП від 07.09.2023 року, згідно якого оглянутий труп потерпілого ОСОБА_7 у приміщенні паталогоанатомічного відділення КП "КР КЛ №2", відпускним квитком сержанта ОСОБА_6 .

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя також враховує, що згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити злочин.

Матеріалами кримінального провадження, зазначеними вище у сукупності, підтверджено факт заподіяння потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , тому, слідчий суддя вважає пред`явлену підозру цілком обґрунтованою.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), тому можуть бути застосовані лише за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Таким чином, оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного із смертю людини. Після спричинення тілесних ушкоджень потерпілому з місця скоєння злочину зник, свою причетність до інкримінованого злочину категорічно заперечує, обставини кримінального правопорушення до кінця не з`ясовані у зв`язку із невеликим проміжком часу після події. ОСОБА_12 не має родини, проживає один, є військовослужбовцем, що вказує на відсутність у нього міцних соціальних зв`язків та, зважаючи на усвідомлення ним тяжкості реального покарання, яке загрожує йому, свідчать про можливе виникнення у підозрюваного бажання переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначене свідчить, що залишаючись на свободі, матиме змогу незаконно впливати на родину потерпілого та свідків, експертів та можливість переховуватися від ораганів досудового розслідування та суду та вказує на наявність існування ризиків, передбачених п. п. 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи зазначені обставини, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки стороною обвинувачення доведено, що саме такий запобіжний захід відповідає тяжкості кримінального правопорушення й даним про особу підозрюваного, а також є співмірним з реально існуючими ризиками, запобігти яким, окрім як застосуванням такого виняткового запобіжного заходу, - неможливо.

У зв`язку з цим жоден із більш м`яких запобіжних заходів у даних фактичних обставинах не буде ефективним і доцільним, оскільки застосування, зокрема, домашнього арешту не зможе забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного, тому слідчий суддя не вбачає підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, за їх недостатністю для запобігання наявним ризикам та забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і належної поведінки.

Доводи сторони захисту суд не приймає до уваги, які не спростовують вказано позиції суду.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства, або злочину який спричинив загибель людини, що в даному випадку слідчий суддя застосовує при розгляді, користуючись наданими законом дискреційними повноваженнями.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193-196, 369-372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком у 60 днів, з утримання його на гауптвахті, починаючи з моменту затримання в порядку ст. 208 КПК України, а саме з 15-38 год. 05 вересня 2023 року.

Визначити кінцевий строк дії ухвали 03 листопала 2023 року включно.

У відповідністю до ч.4 ст.183 КПК України розмір застави не визначати.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу негайно після її оголошення вручити підозрюваному, захиснику, слідчому, прокурору та направити для виконання начальнику гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції Дніпровського апеляційного суду, а особою, яка перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_13