465/6493/23
1-кс/465/1517/23
У Х В А Л А

судового засідання

09.11.2023 року Слідчий суддя Франківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000258 від 16.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України,-

в с т а н о в и в :

адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді в інтересах потерпілої ОСОБА_4 зі скаргою на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000258 від 16.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

В обґрунтування постанови зазначає, що у провадженні Франківського ВП ГУНП у Львівській області перебувало кримінальне провадження №0000258 від 16.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Однак, потерпіла 10.10.2023 року дізналась, що 05.10.2023 року старший дізнавачем сектору дізнання ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000258 від 16.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України. Потерпіла та її представник вважають дану постанову неправомірною, винесеною дізнавачем передчасно. В обґрунтування своєї позиції зазначають наступне.

ОСОБА_4 11.08.2023 року подала до ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області повідомлення про вчинення кримінального правопорушення в порядку ст. 214 КПК України, згідно якого просила невідкладно внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування за ч. 1 ст. 358 КК України та ч. 4 ст. 358 КК України за фактом підроблення ОСОБА_5 розписки від 24.09.2015 року та використання завідомо підробленої розписки від 24.09.2015 року.

На підставі зазначеного повідомлення про вчинення кримінального правопорушення ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000258 від 16.08.2023 року та розпочато досудове розслідування за ч. 1 ст. 358 КК України.

ОСОБА_4 була допитана в якості потерпілої 21.08.2023 року.

Дізнавачем в межах кримінального провадження № 0000258 від 16.08.2023 року не проведено всіх необхідних слідчий (процесуальних) дій.

Так, дізнавач СД ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області при винесенні постанови про закриття кримінального провадження посилається на положення п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

При цьому висновки дізнавача про наявність підстав, чітко передбачених ст. 284 КПК України, для закриття кримінального провадження - відсутні, в постанові не зазначено, на підставі яких саме отриманих фактичних даних, на підставі яких саме проведених слідчих (розшукових) дій дійшов такого висновку дізнавач. Натомість в постанові міститься формальне посилання на норми КПК України.

Разом з тим, зі змісту постанови убачається, що дізнавачем не було здійснено всіх необхідних процесуальних слідчих (розшукових) дій для повного, всебічного, неупередженого дослідження обставин кримінального провадження. Висновки зроблені передчасно, без вирішення питання про необхідність отримання усіх фактичних даних для висновку про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, у кримінальному провадженні крім допитів свідків та потерпілої, жодні необхідні слідчі дії не проводилися, а саме:

Не призначено та не проведено технічної експертизи документів, а саме розписки, яка датована 24.09.2015 року та оригінал якої знаходиться в матеріалах кримінального провадження. Вважають, що необхідність призначення та проведення такої експертизи зумовлена тим, що усі допитані свідки та потерпіла в межах кримінального провадження наголошували дізнавачу на тому, що розписка, яка датована 24.09.2015 р. була складена 13.08.2021 р. Відповідно для підтвердження чи спростування таких обставин справи дізнавач був зобов`язаний призначити технічну експертизу документів та поставити на вирішення експерта наступні відповідні питання.

Таким чином, постанова дізнавача не містить достатніх даних щодо проведення слідчих дій, направлених на перевірку тверджень щодо вчинення кримінального правопорушення, а також не надана правова оцінка наявним матеріалам провадження.

Відтак дізнавачем не вжито всіх можливих передбачених законом заходів для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин, викладених в заяві, надання їм належної правової оцінки та забезпечення прийняття законного процесуального рішення, отже постанова дізнавача підлягає скасуванню.

Також вважають, що дізнавач, виносячи оскаржувану постанову прийшов до хибного висновку про те, що розписка, яка датована 24.09.2015 р. не є офіційним документом.

Враховуючи наведене просять скаргу задовольнити. Визнати протиправною та скасувати постанову старшого дізнавача СД ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 від 05.10.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000258 від 16.08.2023 року. Зобов`язати старшого дізнавача СД ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 відновити досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000258 відомості щодо якого внесені 16.08.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, і провести досудове розслідування.

В судове засідання скаржник ОСОБА_4 та її представники ОСОБА_3 та ОСОБА_7 звернулися з письмовою заявою про задоволення скарги. Вважають, що оскаржувана постанова є передчасною та немотивованою. Усі доводи та обґрунтування незаконності постанови викладені письмовоу скарзі та такі повністю підтримують.

Прокурор та дізнавач в судове засідання не з`явилися, хоч належно повідомлені про день, час та місце слухання справи. Відповідно до вимог ч.3 ст.306 КПК України за відсутність дізнавача та прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, письмову заяву представників та скаржника, надані 31.10.2023 року матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесенному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000258 від 16.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, слідчий суддя визнав за можливе прийняти рішення по суті скарги на підставі наявних доказів.

Як вбачається з матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесенному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000258 від 16.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, наданих суду 31.10.2023 року, слідчим суддею встановлено наступне.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Франківського ВП ГУНП у Львівській області перебувало кримінальне провадження №0000258 від 16.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

ОСОБА_4 11.08.2023 року подала до ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області повідомлення про вчинення кримінального правопорушення в порядку ст. 214 КПК України, згідно якого просила невідкладно внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування за ч. 1 ст. 358 КК України та ч. 4 ст. 358 КК України за фактом підроблення ОСОБА_5 розписки від 24.09.2015 року та використання завідомо підробленої розписки від 24.09.2015 року.

На підставі зазначеного повідомлення про вчинення кримінального правопорушення ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000258 від 16.08.2023 року та розпочато досудове розслідування за ч. 1 ст. 358 КК України.

Було допитано: потерпілу ОСОБА_4 21.08.2023 року та свідків: ОСОБА_8 25.08.2023 року, ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свідок ОСОБА_5 23.08.2023 року відмовився від надання показів, згідно ст. 63 Конституції України.

Крім того, на підставі ухвали слідчого судді Франківського районного суду м.Львова від 23.08.2023 року у справі №465/6493/23, номер провадження 1-кс/465/1227/23 надано дозвіл на тимчасовий доступ до оригіналів документів цивільної справи №441/2039/21 відкритої у Городоцькому районному суді Львівської області від 17.09.2021 року, за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання права власності на наведеного нерухомого майна, з можливістю подальшого її вилучення за місцем знаходження, а саме у Городоцькому районному суді Львівської області, що розташований за адресою: майдан Гайдамаків, 30, Городок, Львівська область.

На виконання зазначеної ухвали слідчого судді органом дізнання 22.09.2023 року вилучено із матеріалів цивільної справи № 441/2039/21 оригінал розписки, яка датована 24.09.2015 р.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що постановою старшого дізнавача сектору дізнання ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 05.10.2023 року винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000258 від 16.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Після цього не вчиняючи жодних слідчих дій, старший дізнавач СД ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 05.10.2023 року закрила кримінальне провадження № 0000258 від 16.08.2023 року.

Тому дізнавач, на думку слідчого судді, не вжив всіх передбачених законом заходів по зібранню та оцінці доказів відповідно до вимогст. 94 КПК України, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності з іншими доказами - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, виходячи із положенняст. 2 КПК України.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Статтею 26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

За змістом ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання; дізнавач зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються в письмовій формі.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя наділений повноваженнями здійснювати у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

За приписами ст.110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування. Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосередньої оцінки отриманих фактичних даних, в даному випадку слідчим.

При прийнятті постанови про закриття кримінального провадження, дізнавач керувався п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Закриття кримінального провадження за п. 2 ч. 1ст.284КПК України можливе лише у разі встановлення відсутності у діянні складу кримінального правопорушення і застосовується, коли встановлено, що подія, з приводу якої проводиться розслідування, мала місце, була результатом діянь певної особи, проте це діяння не є кримінальним правопорушенням внаслідок: відсутності хоча б одного з елементів складу правопорушення (об`єкта, суб`єкта, об`єктивної чи суб`єктивної сторін); непричетності особи до кримінального правопорушення. Але, закриття кримінального провадження з цієї підстави повинне бути вмотивованим не тільки тлумаченням відповідної статті КК України, але і встановленими під час слідства обставинами.

Відповідно до вимог ст.91 КПК Україниу кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

7) обставини,що єпідставою длязастосування доюридичних осібзаходів кримінально-правовогохарактеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

За загальним правилом, визначеним в ч. 1ст. 92 КПК України, збирання доказів, передбачених ст. 91 КПК України, здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно п. 111 рішення Європейськогосуду зправ людинивід 22 лютого 2005 року у справі "Новоселецький проти України" суд вказав, що прокуратура є державним органом правової держави, діяльність якого сприяє здійсненню правосуддя і у випадку недотримання зобов`язань, покладених на цей орган, права, гарантовані Конвенцією, були б позбавлені їх "конкретного та ефективного" сенсу. Одне з таких зобов`язань передбачає те, що сторона, яка постраждала, може сподіватись на уважний та ретельний розгляд її скарг.

Відповідно до п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що застаттею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободдержава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покаранні. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів, експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Відтак слідчий суддя, вважає, що дізнавач виконав не усі заходи щодо ефективного розслідування у кримінальному провадженні №0000258 від 16.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Крім того, проведене дізнавачем досудове розслідування не було ретельним, безстороннім і сумлінним. Тобто, дізнавач не вжив усіх можливих заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події кримінального правопорушення, а також усіх необхідних процесуальних дії. Постанова про закриття кримінального провадження дізнавачем є передчасною та такою, що містить не повний зміст встановлених фактичних обставин та проведених процесуальних дій та в ній не викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття.

Частиною 3 ст.307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначенихпунктом 9-1частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Отже, згідно вище викладеного на теперішній час постанова дізнавача про закриття кримінального провадження є необґрунтованою, а тому скаргу в цій частині слід задовольнити, скасувати постанову про закриття кримінального провадження № 0000258 від 16.08.2023 року та розпочато досудове розслідування за ч. 1 ст. 358 КК України.

Керуючись статтями 303, 376 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000258 від 16.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України - задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого дізнавача сектору дізнання ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 05.10.2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000258 від 16.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

В іншій частині вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1