Справа № 761/3886/24
Провадження № 1-кс/761/3111/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 , погоджене прокурором Офіісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001084 від 20.10.2023,

ВСТАНОВИЛА:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001084 від 20.10.2023, про арешт майна, яке було виявлене та вилучене в ході проведення обшуку за адресою фактичного місця проживання підозрюваного ОСОБА_5 , а саме: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає про те, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001084 від 20.10.2023, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 161, ст. 436, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

24.01.2024 в порядку ч. 8 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 161, ст. 436, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

В ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва, у період з 22 год 07 хв по 23 год 33 хв 23.01.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено речі, предмети та документи, що мають доказове значення для розслідування кримінального провадження, які перебувають у володінні та користуванні громадянина ОСОБА_5 , а саме:

- мобільний телефон марки Samsung, модель Duos imei: НОМЕР_1 з сім-карткою оператору мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_2 ;

- ноутбук з численними пошкодженнями без акумулятора марки Samsung, моделі R25B000/5ЕК та зарядний пристрій до нього.

Згідно з повідомленням Управління «М» ДЗНД СБ України № 5/4/1-1241 від 26.01.2024 зазначене вище вилучене майно набуте підозрюваним ОСОБА_5 під час своєї злочинної діяльності щодо передачі останнім даних про розташування позицій Сил та оборони України по місту Києву, а також під час вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 161, ст. 436 та ч. 3 ст. 436-2 КК України та фактично належить підозрюваному ОСОБА_5 .

Враховуючи викладене, слідчий вказує, що в даному провадженні виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, а саме: арешту майна підозрюваного з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, а тому останній звертається до слідчого судді з даним клопотанням та просить накласти арешт з метою забезпечення можливої конфіскації.

Слідчий 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 будучи повідомленим про час та дату судового розгляду належним чином, в судове засідання не з`явився. Крім того, до початку судового розгляду подав заяву, в якій останній просив проводити розгляд за його відсутності.

Захисник, будучи належним чином повідомлений про час та дату судового розгляду, в судове засідання не прибув, жодних заяв або клопотань, в тому числі і про відкладення, на адресу суду не направляв.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зі змісту клопотання про арешт майна та доданих до нього матеріалів кримінального провадження №0001084 від 20.10.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, зокрема і передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді конфіскації майна. Разом з тим, встановлено, що майно, на яке слідчий в клопотанні просить накласти арешт, належить підозрюваному ОСОБА_5 .

Згідно з ч.5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, оскільки санкція статті Кримінального кодексу України, за якою підозрюється ОСОБА_5 передбачає покарання у виді конфіскації майна, яке суд може призначити підозрюваному.

Крім того, існують реальні ризики передачі та відчуження вказаного майна, передбачені абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно порушень вимог КПК України та чогось очевидно необґрунтованого та безпідставного.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 23.01.2024 року, під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон марки Samsung, модель Duos imei: НОМЕР_1 з сім-карткою оператору мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_2 ;

- ноутбук з численними пошкодженнями без акумулятора марки Samsung, моделі R25B000/5ЕК та зарядний пристрій до нього.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1