УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2023 Слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Володимирі за засобом відеофіксації клопотання слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Нова Гребля Прилуцького району Чернігівської області, громадянина України, з вищою освітою, не судимого, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

У С Т А Н О В И В:

20.07.2023 до суду надійшло погоджене з прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України за наступних обставин.

ОСОБА_6 від імені ФОПа « ОСОБА_8 », котрий будучи фізичною особою підприємцем відповідно до витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 19.12.2012 із основним видом діяльності за кодом 49.41 «Вантажний автомобільний транспорт» та маючи відповідну ліцензію, отриману наказом Укртрансбезпеки «Про прийняття рішення за результатами розгляду заяв здобувачів на отримання ліцензій» із 24.02.2022 на всій території України воєнного стану строком на 30 діб, та подальшого його продовження Указами Президента України, будучи обізнаним про проведення загальної мобілізації на підставі Указу Президента України, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, а також про наявність діючих обмежень на виїзд за кордон військовозобов`язаних чоловіків віком від 18 до 60 років, знаючи процедуру перетину державного кордону України особами призовного віку в період дії воєнного стану на території України, будучи обізнаним про наміри ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_3 , під час дії воєнного стану в Україні, незаконно слідувати у країни Євросоюзу, оскільки останній будучи особою призовного віку, не маючи законних підстав для звільнення від військової служби, згідно ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», та для перетину державного кордону України під час воєнного стану, організував незаконне переправлення ОСОБА_9 , через державний кордон України, керував такими діями, а також сприяв їх вчиненню вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, зокрема шляхом виготовлення документів необхідних для перетину кордону нібито під виглядом водія, що працює на ФОПа « ОСОБА_8 », внесення такої особи до інформації системи «Шлях» та наданні автомобіля для перетину кордону. Так, 31.01.2023, (точної години в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_9 , знаходячись на території автостанції АДРЕСА_4 , звернувся до ОСОБА_6 , який будучи особою призовного віку та достовірно знаючи, що він не був у ФОП ОСОБА_8 , працевлаштованим водієм, надав свою згоду та копії особистих документів, таких як паспорт громадянина України, паспорт для виїзду за кордон та посвідчення водія і був 31.01.2023 внесений у систему «Шлях» від імені ФОПа ОСОБА_8 , як водій транспортного засобу марки «Volkswagen» моделі «Krafter», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , для подальшого переправлення через державний кордон України. 31.01.2023, (точної години в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_6 , знаходячись поряд магазину «Маяк», що по вул. Поштовій, м. Володимир Волинської області, з метою незаконного переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України, підготував та передав останньому фіктивний трудовий договір. Після чого, ОСОБА_6 (точної години в ході досудового розслідування не встановлено), знаходячись на АЗС «ОККО», що по вул. Володимирській, 3-Б, м. Устилуг, Волинської області надав ОСОБА_9 автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Krafter», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , розповівши «легенду» для перетину кордону та дії, які необхідно вчинити для успішного перетину кордону, за що останній оплатив грошові кошти в сумі 2 500 доларів США. ОСОБА_6 , діючи умисно, реалізовуючи злочинний умисел, направлений на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом виготовлення та надання вище вказаних документів та автомобіля, внесення до «Шляху» персональних даних ОСОБА_9 та відомостей про автомобіль, організував незаконне переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України, який 31.01.2023 о 20 год. 00 хв. знаходячись в міжнародному пункті пропуску «Устилуг-Зосін», розміщений за адресою: Волинська область, м. Устилуг, вул. Левінцова, 60, намагався перетнути державний кордон України однак не перетнув його оскільки був викритий працівниками ДПС України. Окрім того, досудовим розслідуванням встановлено, шо Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022, (зі змінами, внесеними Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18 квітня 2022 року№ 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 7 листопада 2022 року №757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року №2738-IX, востаннє Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.02.2023 № 58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 № 8419-IX). Також Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 в Україні оголошено проведення загальної мобілізації до Збройних Сил України, з урахуванням чого запроваджено обмеження виїзду за межі України громадян чоловічої статі віком від 18 до 60 років. Крім того, у відповідності до вимог п. 29 Постанови Кабінету Міністрів України № 57 від 27 січня 1995 року «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» у разі введення в Україні воєнного стану пропуск через державний кордон водіїв транспортних засобів суб`єктів господарювання, які мають ліцензію на право провадження господарської діяльності з міжнародних перевезень вантажів та пасажирів автомобільним транспортом (далі - ліцензіати), здійснюється уповноваженими службовими особами Держприкордонслужби за умови виконання правил перетину державного кордону України та за наявності інформації про особу у відповідній інформаційній системі, адміністратором якої є Укртрансбезпека. Інформація про водіїв, зазначених в абзаці першому цього пункту, вноситься до відповідної інформаційної системи, адміністратором якої є Укртрансбезпека, на підставі заявки ліцензіата. Перетин державного кордону здійснюється особою, зазначеною в абзаці першому цього пункту, лише на транспортному засобі, який є засобом провадження господарської діяльності ліцензіата, повна маса якого становить 3500 кілограмів та більше. Укртрансбезпека проводить перевірку інформації про транспортний засіб на основі даних, що містяться в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, та вносить відповідні дані до Єдиного комплексу інформаційних систем Укртрансбезпеки. На одному транспортному засобі державний кордон можуть одночасно перетинати: один водій на вантажному транспортному засобі ліцензіата; два водії на пасажирському транспортному засобі (автобусі) ліцензіата. Особи, зазначені в абзаці першому цього пункту, можуть безперервно перебувати за кордоном не більше 60 календарних днів з дня перетину державного кордону.

Так, ОСОБА_6 , від імені ФОПа « ОСОБА_8 », котрий будучи фізичною особою підприємцем відповідно до витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 19.12.2012 із основним видом діяльності за кодом 49.41 «Вантажний автомобільний транспорт» та маючи відповідну ліцензію, отриману наказом Укртрансбезпеки «Про прийняття рішення за результатами розгляду заяв здобувачів на отримання ліцензій» із 24.02.2022 на всій території України воєнного стану строком на 30 діб, та подальшого його продовження Указами Президента України, будучи обізнаним про проведення загальної мобілізації на підставі Указу Президента України, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, а також про наявність діючих обмежень на виїзд за кордон військовозобов`язаних чоловіків віком від 18 до 60 років, знаючи процедуру перетину державного кордону України особами призовного віку в період дії воєнного стану на території України, будучи обізнаним про наміри ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_5 , під час дії воєнного стану в Україні, незаконно слідувати у країни Євросоюзу, оскільки останній будучи особою призовного віку, не маючи законних підстав для звільнення від військової служби, згідно ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», та для перетину державного кордону України під час воєнного стану, організував незаконне переправлення ОСОБА_10 , через державний кордон України, керував такими діями, а також сприяв їх вчиненню вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, зокрема шляхом виготовлення документів необхідних для перетину кордону нібито під виглядом водія, що працює на ФОПа « ОСОБА_8 », внесення такої особи до інформації системи «Шлях» та наданні автомобіля для перетину кордону. Так, 31.01.2023, (точної години в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_11 , знаходячись на території автостанції м. Володимир, що по вул. Данила Галицького, 14, звернувся до ОСОБА_6 , який будучи особою призовного віку та достовірно знаючи, що він не був у ФОП ОСОБА_8 , працевлаштованим водієм, надав свою згоду та копії особистих документів, таких як паспорт громадянина України, паспорт для виїзду за кордон та посвідчення водія і був 31.01.2023 внесений у систему «Шлях» від імені ФОПа ОСОБА_8 , як водій транспортного засобу марки «Opel» моделі «Movano», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , для подальшого переправлення через державний кордон України. 31.01.2023, (точної години в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_6 , знаходячись неподалік супермаркету «Епіцентр», що по вул. Степана Бандери, 24 а, м. Червоноград, Львівської області, з метою незаконного переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України, підготував та передав останньому фіктивний трудовий договір та автомобіль марки «Opel» моделі «Movano», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , розповівши «легенду» для перетину кордону та дії, які необхідно вчинити для успішного перетину кордону. ОСОБА_6 , діючи умисно, реалізовуючи злочинний умисел, направлений на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом виготовлення та надання вище вказаних документів та автомобіля, внесення до «Шляху» персональних даних ОСОБА_10 та відомостей про автомобіль, організував незаконне переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України, який 01.02.2023 о 20 год. 00 хв. знаходячись в міжнародному пункті пропуску «Угринів - Долгобичув», розміщений за адресою: Львівська область, Сокальській район, с. Угринів, намагався перетнути державний кордон України однак не перетнув його оскільки був викритий працівниками ДПС України.

01.02.2023 відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000009 з кваліфікацією за ч.3 ст.332 КК України.

У зв`язку з неможливістю вручення підозрюваному ОСОБА_6 письмових повідомлень про підозру через не встановлення його місцезнаходження, про прийняте процесуальне рішення, відповідно, до ч.1 ст. 278, ст. ст. 111, 112 КПК України, йому було повідомлено шляхом скерування 14.07.2023 вказаного повідомлення про підозру поштовим зв`язком за місцем його проживання, а 19.07.2023 повторно скеровано повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру поштовим зв`язком за місцем його проживання

20.07.2023 ухвалою слідчого судді надано дозвіл слідчому СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

26.10.2023 на виконання ухвали слідчого судді ОСОБА_6 затримано.

Слідчим та процесуальним керівником зазначено, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1-5 ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може здійснити дії, передбачені у п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: - через тяжкість злочинів, по яких йому повідомлено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у виді позбавлення волі на строк до дев`яти років, у разі доведення його провини, ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, враховуючи те, що на даний час місцезнаходження його невідоме; - може незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні; - також може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення в котрому підозрюється.

Необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлено тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, якими є особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт не зможе запобігти встановленим та доведеним під час досудового розслідування ризикам.

На підставі вищевикладеного слідчий та прокурор в судовому засіданні підтримали клопотання та просили застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 , та підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні, просили у задоволенні клопотання відмовити, та застосувати запобіжний захід останньому у виді домашнього арешту, з забороною залишати житло в нічний період доби, мотивуючи тим, що наведені прокурором ризики є надуманими та безпідставними, пред`явлена підозра необґрунтована та недоведена, свою причетність до інкримінованих злочинів ОСОБА_6 не визнає, також вбачається упередженість та грубі порушення зі сторони слідчого, оскільки він належним чином не виконав ухвалу слідчого судді щодо затримання підозрюваного, а передоручив її виконання оперативним працівникам. Звернули увагу на характеризуючи дані підозрюваного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, має сім`ю, постійне місце проживання, офіційно працевлаштований. Наміру ухилятись від органу слідства, впливати на свідків чи вчиняти інше правопорушення не має, у зв,язку з чим вважають, що домашній арешт в нічний період доби буде достатнім заходом для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

На поставлені питання підозрюваний пояснив, що місце реєстрації в АДРЕСА_1 це адреса гуртожитку, залишилось в нього з часів навчання у навчальному закладі. З жовтня 2023 він працює за договором підряду, дружина перебуває у декретній відпустці, на теперішній момент проживає з сім`єю в АДРЕСА_2 .

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши надані слідчим матеріали, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під часрозгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На підтвердження підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого правопорушення органом досудового розслідування надані:

-Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідний рапорт чергового поліції ;

-Протоколи огляду місця події;

-Протоколи проведення слідчого експерименту;

-Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину;

-Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_6 , суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10.02.2011 р., справу «Комарова проти України» від 16.05.2013р., «Калашников проти Росії» від 15.07.2002р., в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме: тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі; у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Для позбавлення особи свободи слідчий суддя чи суд повинен вмотивовувати свої рішення про обрання тримання її під вартою підставами, які мають бути чітко зазначені стороною обвинувачення, а доводи «за» і «проти» звільнення з-під варти не повинні бути «загальними й абстрактними».

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні.

Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; 3) вік та стан здоров`я; 4) міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію; 7) майновий стан; 8) наявність судимостей; 9) дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Так ОСОБА_6 вперше притягається до кримінальної відповідальності, офіційно працевлаштований, має сім`ю, постійне місце проживання, утримує малолітню дочку, що свідчить про міцні соціальні зв`язки, при цьому обґрунтовано підозрюється у вчиненні такого кримінального правопорушення, як незаконне переправлення осіб через державний кордон України, яке відноситься до категорії тяжких та за яке передбачено покарання тільки у виді позбавлення волі, на строк до дев`яти років.

Окрім даних, що характеризують підозрюваного, слідчий суддя враховує, що на даний момент Указом Президента України який затверджено Законом України на території України введено воєнний стан, що дає додаткові підстави для обмеження конституційних прав громадян, враховує також, що органом досудового слідства тільки розпочато слідство по справі, не зібрані докази, не допитані свідки, що не виключає спробу здійснити вплив на них з боку підозрюваного та дає достатні підстави вважати, що залишаючись на свободі він може впливати на свідків, знищити докази по справі, вчинити новий злочин та переховуватися від органів досудового розслідування.

Небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, яка в теперішній момент перебуває у стані війни та активних бойових дій, що в тій чи іншій мірі впливає й на суспільство.

Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, враховуючи наведені ризики слідчий суддя вважає доцільним застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, з певними обмеженнями, що за ступенем суворості межує з позбавленням волі та забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Матеріали справи містять відомості щодо постійного місця проживання підозрюваного ОСОБА_6 на підставі договору оренди житлового приміщення у АДРЕСА_2 .

За вимогами ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, і може бути застосований до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачене покарання у виді позбавлення волі.

Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це суд. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань.

Посилання сторони захисту на упередженість та незаконні дії зі сторони слідчого, слідчий суддя вважає надуманими та недоведеними належними й допустимими доказами.

Щодо позиції захисника з приводу необґрунтованості підозри, треба зауважити, що відповідно до вимог п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри, наявні докази оцінюються слідчим суддею в контексті визначення вірогідності та достатності підстав казати про причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень та виправдання подальшого розслідування, висунення обвинувачення тощо.

На теперішній час досудове розслідування триває, підстав казати про невідповідність змісту підозри вимогам ст.277 КПК України не має. Зміст підозри може бути змінений в ході подальшого розслідування, обставини кримінального правопорушення конкретизовані, а наявні докази оцінені у сукупності з іншими, зібраними під час досудового розслідування як стороною обвинувачення, так і стороною захисту, доказами.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 - відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Нова Гребля Прилуцького району Чернігівської області, громадянина України, з вищою освітою, не судимого, одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , строком на два місяці, тобто до 24 грудня 2023 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України наступні обов`язки:

-прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду на їх першу вимогу, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб;

-не відлучатися із населеного пункту, де останній фактично проживає, а саме місто Ірпінь, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- заборонити спілкуватись зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, а контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , яка здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Згідно ч. 4 ст. 181 КПК України орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчого.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору та слідчому.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає її негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 30.10.2023.

Слідчий суддя: ОСОБА_12