УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , власника майна ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000591, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 листопада 2022 року, за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України, та ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,

в с т а н о в и в:

19 вересня 2023 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000591, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 листопада 2022 року, за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України, та ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, тимчасово вилучене 30 серпня 2023 року під час проведення невідкладного обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на блокнот зеленого кольору з рукописними записами, що належить підозрюваній ОСОБА_7 .

Крім того, слідчий просив вирішити питання про поновлення пропущеного строку на звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, оскільки звернутися у строк встановлений ст. 171 КПК України не представилось можливим у зв`язку з великим обсягом вилучених речей та предметів під час проведення восьми обшуків, браком часу на підготовку клопотань про застосування заходів забезпечення у кримінальному проваджені, складністю кримінального провадження, затриманням в порядку ст. 208 КПК України 6 осіб, яким надалі здійснено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, що зумовило термінове вирішення питань про застосування до них запобіжних заходів та інших заходів забезпечення кримінального провадження.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000591, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 листопада 2022 року, за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України, та ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Так, в ході досудового розслідування отримано повідомлення УСБУ в Харківській області від 29.08.2023 вих. № 70/5/3 5031, про те, що ОСОБА_11 та ОСОБА_7 з метою приховання своєї протиправної діяльності, за місцем знаходження їх робочих місць у службовому кабінеті № 102 в будівлі Київського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Студентська, буд. 5/6, зберігають предмети, речі і документи, що мають суттєве значення для здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження, вживаючи при цьому заходів щодо їх знищення з метою знищення доказів причетності до вчинених злочинів, що свідчить про існування реальної загрози знищення майна.

30 серпня 2023 року старшим слідчим в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_14 у період часу з 14 год. 55 хв. по 22 год. 00 хв., на підставі ст. 233 КПК України, проведено невідкладний обшук в кабінеті АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено, зокрема, блокнот зеленого кольору з рукописними записами.

Постановою старшого слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_4 від 31 серпня 2023 року, виявлене та вилучене майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

На даний час в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, оскільки воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Представники власника майна адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також власник майна ОСОБА_7 заперечували проти клопотання слідчого, обґрунтовуючи свою позицію тим, що слідчим належним чином не доведено, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та має доказове значення у кримінальному провадженні № 0000697 від 05 липня 2023 року, а тому накладення арешту на вилучене майно, вважають необґрунтованим та недоцільним. Крім цього, зауважили, що слідчим подано клопотання про арешт тимчасово вилученого майна із порушенням строку, передбаченого ст. 171 КПК України.

Заслухавши доводи прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представників власника майна адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , власника майна ОСОБА_7 , дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У той же час, слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу на порушення слідчим порядку проникнення до нежитлового приміщення, встановленого ст. 233 КПК України.

Так, відповідно до частини 1 та 3 статті 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

При цьому, слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Так, 06 вересня 2023 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва було надано дозвіл на проведення обшуку за місцем здійснення службової діяльності ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , а саме в службовому кабінеті № 102 будівлі Київського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Студентська, буд. 5/6, з метою врятування майна, виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення речей і документів, зокрема: мобільного телефону марки «iPhonе» в захисному чохлі синього кольору захищений паролем; блокноту формату А4 у клітинку з рукописними записами щодо приймання Київським відділом в м. Харків документів; блокноту з написом «Knarkiv development snvestment», в якому містяться рукописні записи; грошових коштів, а саме: 3 купюри номіналом 200 грн, ВЖ9446479, ДБ0629401, ГГ0036972, 2 купюри номіналом 100 грн. УФІ 235663, УУЗЗ16806; мобільного телефону «Redmi» в корпусі блакитного кольору, в захисному чохлі захищений паролем, у іншій частині клопотання відмовлено.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 вересня 2023 року, старший слідчий в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_15 , звертаючись з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку за місцем здійснення службової діяльності ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , а саме в службовому кабінеті № 102 за адресою: АДРЕСА_3 , не ставив перед слідчим суддею питання про надання дозволу на відшукання та вилучення блокноту зеленого кольору з рукописними записами.

Таким чином, вказане не дозволяє слідчому судді під час розгляду клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000591, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 листопада 2022 року, за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України, та ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, зробити висновок про дотримання слідчим/прокурором вимог ст. 233 КПК України під час проведення 30 серпня 2023 року невідкладного обшуку службового кабінету № 102 за адресою: АДРЕСА_3 .

За таких обставин, слідчий суддя не знаходить достатніх правових підстав для задоволення клопотання прокурора про арешт майна, тимчасово вилученого 30 серпня 2023 року під час проведення невідкладного обшуку в службовому кабінеті № 102 за адресою: АДРЕСА_3 , у кримінальному провадженні № 0000591, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 листопада 2022 року, за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України, та ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170-173, 233, 309-310, 392-393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Поновити старшому слідчому в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_4 строк звернення до суду із клопотання про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000591, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 листопада 2022 року, за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України, та ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000591, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 листопада 2022 року, за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України, та ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України залишити без задоволення.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1