ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №629/1084/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/688/23 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.125 КК України
УХВАЛА

Іменем України

25 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника на ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30 березня 2023 року про застосування примусового заходу медичного характеру відносно ОСОБА_8 , -

встановила:

Вищевказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора та застосовано відносно ОСОБА_8 у зв`язку з вчиненням ним суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Заходи забезпечення до набрання ухвалою законної сили не обиралися.

Суд першої інстанції вважав, що ОСОБА_8 здійснив в стані неосудності суспільно небезпечне діяння, яке містить ознаки злочину, під час якого не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними, а тому застосував до останнього примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 у примусовому порядку амбулаторну психіатричну допомогу, посилаючись на те, що ОСОБА_8 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, дослідивши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 92 КПК України визначено, що примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання.

Статтею 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що вказані вимоги закону судом першої інстанції при розгляді клопотання були дотримані.

Так, висновком судово-психіатричного експерта №84 від 16 лютого 2023 року Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3» встановлено, що ОСОБА_8 на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, потребує застосування примусових заходів медичного характеру госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, оскільки на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії, параноїдної, відповідно до свого психічного стану не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Частиною 2 ст. 91 КПК України визначено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Факт вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому за ч.1 ст. 125 КК України суспільно небезпечного діяння за обставин, встановлених судом першої інстанції та викладених в ухвалі, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, дослідженими й перевіреними в судовому засіданні, яким дана об`єктивна оцінка, з чим погоджується й колегія суддів і це не спростовується захисником.

З врахуванням принципу змагальності сторін в кримінальному процесі, судом першої інстанції були проаналізовані представлені письмові докази по справі та їм надана належна оцінка, з якою погоджується й суд апеляційної інстанції.

Відповідно ч. 1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Отже, види примусових заходів медичного характеру залежать не тільки від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а й від характеру та тяжкості захворювання, які встановлюються висновком експерта.

Тож, з урахування цих двох складових, з огляду на наявний в матеріалах справи висновок судово-психіатричного експерта, колегія суддів вважає обґрунтованим рішення суду першої інстанції про доцільність застосування відносно ОСОБА_8 примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на правильність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які є безумовною підставою для його скасування, колегія суддів не вбачає.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому відсутні підстави для її зміни чи скасування за доводами апеляційних вимог.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30 березня 2023 року про застосування примусового заходу медичного характеру відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді: