ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Підволочиську Тернопільської області кримінальне провадження №0000049 від 30 квітня 2023 року стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального поступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

29 квітня 2023 року приблизно о 18 год 10 хв між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , по АДРЕСА_1 , відбувся словесний конфлікт під час якого у ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 завдав ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки в обличчя, внаслідок чого ОСОБА_5 впала на землю.

Внаслідок кримінально-пртиправних дій ОСОБА_3 потерпіла ОСОБА_5 отримла тілесні ушкодження у вигляді численних саден та садна лобової ділянки голови зліва, садна перенісся, що поширюється на верхню третину спинки носа, крила носа зліва, синця повіки лівого ока із садном на його тлі, численних саден та садна лівої виличної ділянки, садна та синця ділянки правого колінного суглоба з садном на його тлі, синця лівого колінного суглоба з поширенням на гомілки із численними саднами на його тлі, які належать до легких тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні ОСОБА_3 свою провину не визнав і пояснив, що 29 квітня 2023 року він прийшов в магазин, що у селі Шевченкове та придбав там пляшку горілки. Коли виходив з магазину, то побачив, що продавчиня - ОСОБА_5 , спіткнувшись впала та вдарилася до столу. В подальшому він випив куплену в магазині пляшку горілки, яка була вже третьою за день, а після цього знову зустрів ОСОБА_5 , яка почала до нього кричати, однак що саме він не може пригадати, та бити по грудях. ОСОБА_6 їх розборонила. Крім того, повідомив, що дав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 1500 гривень, оскільки його попросив про це чоловік ОСОБА_6 . Вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнає.

Провина обвинуваченого у вчиненні вказаного судом діяння підтверджується наступними доказами.

Показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка повідомила суду, що 29 квітня 2023 року вона поверталася з церкви та побачила ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , в якого було розбите чоло та кров. Вона підійшла, щоб запропонувати свою допомогу, однак ОСОБА_3 почав до неї кричати, виганяти та вдарив її в чоло, після чого вона почала втікати, однак ОСОБА_3 її наздогнав та вдарив повторно, внаслідок чого вона впала обличчям до землі, та він почав її бити. В цей час підійшла її сусідка ОСОБА_6 та розборонила їх. Свідком описаних подій був також ОСОБА_7 , який перебуваву стані алкогольного сп`яніння.

Показаннями свідка ОСОБА_6 , яка повідомила суду, що 29 квітня 2023 року вона приїхала в село Шевченкове, де проживають її батьки. Ввечері вона вийшла з будинку на вулицю та побачила ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , які були в стані алкогольного сп`яніння, а незабаром почула крик. Вийшла на дорогу та побачила ОСОБА_3 , який біг за ОСОБА_5 , а коли наздогнав її зловив рукою за одне плече та вдарив в ділянку обличчя, внаслідок чого потерпіла впала обличчям до низу, а ОСОБА_3 продовжив наносити їй удари, таким чином вдаривши її ще, приблизно, чотири рази. Для того, щоб зупинити дії ОСОБА_3 вона підішла та стала між ним та ОСОБА_5 , таким чином перешкодивши йому наносити потерпілій удари. Внаслідок нанесених ударів, ОСОБА_5 мала численні рани та кров. Свідком вказаних подій був також ОСОБА_7 , який в цей час перебував у стані алкогольного сп`яніння, а також її неповнолітня донька.

Показаннями свідка ОСОБА_8 , що є донькою потерпілої, яка пояснила, що 29 квітня 2023 року вона приїхала до своєї мами в село Шевченкове. Ввечері мама пішла з дому по справах, а коли повернулася, то була заплакана та побита. Разом із нею була ОСОБА_6 . На запитання, що трапилося ОСОБА_5 повідомила їй, що ОСОБА_3 напав на неї та побив. Чи були у її матері та ОСОБА_3 конфліктні ситуації раніше їй невідомо, однак вона і раніше знала, що обвинувачений неадекватно себе поводить та погрожує людям.

Показаннями свідка ОСОБА_7 , який в судовому засіданні пояснив, що 29 квітня 2023 року він, повертаючись з поля, зустрів ОСОБА_3 , з яким вони в невеликій кількості вжили алкогольний напій горілку. Після цього вони йшли, ОСОБА_3 йшов від нього за 3-4 метри попереду, а навпроти йшла ОСОБА_5 , яка зробила комусь із них зауваження, обвнуваченому це не сподобалося, а тому між ними вин конфлікт. При цьому він не бачив як ОСОБА_3 наносив потерпілій удари, однак побачив ОСОБА_5 , коли та лежала на землі та була побита, знімав з неї ОСОБА_3 .

Крім того, винуватість ОСОБА_3 доводиться висновком експерта №334 від 01 травня 2023 року, згідно якого у ОСОБА_5 виявлені численні садна та садна лобової ділянки голови зліва, садно перенісся, що поширюється на верхню третину спинки носа, крила носа зліва, синець повіки лівого ока із садном на його тлі, численні садна та садно лівої виличної ділянки, садно та синці ділянки правого колінного суглоба з садно на його тлі, синець лівого колінного суглоба з поширенням на гомілки із численними садна на його тлі, які належать до легких тілесних ушкоджень.

Отже, судом з показань свідків встановлено, що 29 квітня 2023 року у вечірню пору доби в с. Шевченкове, Тернопільського району, Тернопільської області, мав місце конфлікт між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , під час якого ОСОБА_3 наніс ОСОБА_5 удари, в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження.

Підстав недовіряти показанням свідків, які попереджені про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, та потерпілої у суду немає, адже вони не є суперечливими, є послідовними і логічними та підтверджуються висновком судово-медичної експертизи, доповнюють його.

Висновок експерта відповідає вимогам законодавства, є науково-обґрунтованими, з наданням повних відповідей на поставлені питання, переконливим, зробленим кваліфікованим експертом, узгоджується з фактичними обставинами кримінального провадження, водночас базується і відповідає доказам у провадженні, та сумнівів у суду не викликає.

Показання свідка ОСОБА_9 жодним чином не спростовують інших доказів у справі, а навпаки підтверджують факт конфлікту між обвинуваченим та потерпілою. Те, що свідок не бачив моменту нанесення ударів не може свідчити про те, що таких не було, оскільки іншими доказами в сукупності у справі нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченим потерпілій підтверджується.

Отже, наведені вище судом докази, які є належними, допустимими і достовірними, повністю узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 .

Доводи ОСОБА_3 про свою непричетність до інкримінованого кримінального правопорушення, зокрема щодо того, що він не наносив потерпілій будь-які тілесні ушкодження, суд розцінює як спосіб захисту від обвинувачення з метою уникнення покарання, оскільки ці його доводи спростовуються сукупністю покладених в основу вироку доказів, зокрема показаннями потерпілої ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , які дають підстави для висновку про причетність саме ОСОБА_3 до вчинення цього проступку.

Будь-яких доказів на підтвердження версії ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_5 самостійно отримала тілесні ушкодження внаслідок падіння та удару об стіл, стороною захисту не надано, а отже ця версія, на думку суду, є вигаданою та не приймається до уваги.

Послідовні показання потерпілої та вищезгаданих свідків у ході кримінального провадження повністю узгоджуються з іншими доказами, і, на думку суду, логічно вписуються в картину події кримінального правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення та необхідність призначення йому покарання, передбаченого законом, і не вбачає підстав для винесення виправдувального вироку.

Аналіз усіх доказів по справі дає суду підстави для висновку про повну доведеність «поза розумним сумнівом» вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого прокурором кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та необхідність призначення покарання, передбаченого цим кримінальним законом.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує те, що діяння, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, відноситься до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, зокрема конкретні обставини справи, позицію потерпілої ОСОБА_5 , відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 1 ст. 125 КК України, робить висновки про призначення обвинуваченому покарання в межах санкції, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення, у виді штрафу.

Цивільний позов не пред`являвся.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 84, 91, 368, 370, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга через Підволочиський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1