Провадження №: 1-кп/336/144/2024
УХВАЛА

Іменем України

07 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя, у складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_6

представника цивільного відповідача адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження за звинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, громадянина України, мешкає у АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, раніше не судимого, у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

06 грудня 2020 року приблизно о 11492 СЕ, здійснював рух по пр. Моторобудівників, рухаючись з боку вул. Кругової в бік вул. Червоної у м. Запоріжжя.

В цей же час в районі будинку № 32 по пр. Моторобудівників у м. Запоріжжя зліва направо по ходу руху водія ОСОБА_4 перетинав проїзну частину пішохід ОСОБА_8 , рухаючись у недозволеному для цього місці.

Під час руху в районі будинку № 32 по пр. Моторобудівників у м. Запоріжжя водій ОСОБА_4 , маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити пішохода ОСОБА_8 з моменту виходу його на проїзну частину, та маючи технічну можливість уникнути наїзду на нього, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки автомобілю, порушивши таким чином вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої внутрішньочерепної травми: невиразного крововиливу під твердою мозковою оболонкою та мідяно-потиличних ділянках зліва з розповсюдженням на праву ділянку, невиразний крововилив під дрібними оболонками та в глибині борозн, в потиличних областях обох півкуль, закритої тупої травми тулуба, неповних поперечних переломів 5,6-го ребер справа по передньопахвовій лінії та 7,8,9-го ребер по середньопахвовій лінії, неповного поперечного перелому хрящової пластини 1-го ребра зліва, забоїв легень у прикореневих відділах та крововиливи під легеневою плеврою з ознаками дифузного альвеолярного пошкодження легень із наявністю гіалінових мембран, вогнищами проміжного запалення, крововиливів у приниркову жирову клітковину, багатоуламкового перелому вертлюгової западини справа, перелому бічного відділу крижової кістки справа, переломів тіла верхньої та нижньої лонної кістки та сідничної кістки справа, крововиливів у м?яких тканинах навколо переломівта в задній поверхні тулуба в попереково-крижової ділянці справа, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, що не є небезпечними для життя, але потягли за собою довготривалий розлад здоров`я більш ніж на 21 день.

В судовому засіданні обвинувачений вину у скоєнні злочину визнав частково, вказавши, що 06.12.2020 року їхав на автомобілі ВАЗ по пр. Моторобудівників у м. Запоріжжя. Погода була сонячна та суха, температура повітря близько + 10, видимість не обмежена. Навпроти магазину «Престиж» десь за 50-60 метрів побачив, як з боку парку вийшов пішохід, який продовжив рух через проїзну частину зліва-направо по ходу руху автомобілю. ОСОБА_4 застосував звуковий сигнал та пішохід зупинився на зустрічній смузі руху, але за кілька секунд продовжив свій рух. Коли автомобіль під керуванням ОСОБА_4 наблизився, пішохід зробив крок та впав під машину, може втратив рівновагу, після чого ОСОБА_4 змінив напрямок руху вправо та застосував гальмування, але уникнути наїзду не вдалось. ОСОБА_4 вказав, що подумав, що пішохід пропускає автомобіль під його керуванням, тому він не гальмував та не зупинився.

За клопотання сторін обвинувачення та захисту судом досліджувались письмові докази, допитані свідки.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що з обвинуваченим вони живуть разом. Вранці 06.12.2020 року вони їхали по пр. Моторобудівників, швидкість була невелика, свідок перебувала на передньому пасажирському місці. Свідок побачила чоловіка, який перетинав проїзну частину. Коли цей чоловік ще перебував на зустрічній смузі руху ОСОБА_4 йому посигналив та чоловік зупинився десь ближче до середини дороги. Водій не гальмував та продовжував рух. Але коли автомобіль наблизився до пішохода, останній впав на капот автомобілю, після чого автомобіль зупинився.

Свідок ОСОБА_10 повідомив, що приїхав до магазину «Престиж», коли дорожньо-транспортна пригода вже відбулась. Брав участь в якості понятого при огляді місця події.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що того дня стояв на автомобілі біля магазину «Престиж». В дзеркало заднього виду побачив, як пішохід вибіг з боку парку на проїзну частину, а потім впав на капот автомобілю обвинуваченого. Автомобіль рухався не швидко, звуку сигналу та гальмування свідок не чув.

Свідок ОСОБА_12 повідомив, що на момент 06.12.2020 року працював охоронцем в магазину «Пертиж» по пр. Моторобудівників. Через вікно магазину бачив ДТП, після чого вийшов. Вказував, що автомобіль рухався не швидко, потерпілого свідок побачив вже біля капоту автомобілю, потерпілий спочатку йшов, потім побіг та начебто впав.

Свідок ОСОБА_13 не повідомив будь-яких відомостей, які б мали інформацію щодо обставин подій, вказавши, що не пригадує ДТП та своєї участі у слідчих діях.

При дослідженні письмових доказів за клопотаннями сторін обвинувачення, захисту та потерпілих судом встановлено наступне.

В ході огляду місця події 06.12.2020 року оглянуто автомобіль ВАЗ 21053, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому виявлені пошкодження в ділянці переднього бамперу, складено схему ДТП.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду станом на 12.40 годину 06.12.2020 року ОСОБА_4 перебував у тверезому стані.

Відеозаписом з камер зовнішнього відеоспостреження магазину «Вина світу», розташованого в будинку № 32 по пр. Моторобудівників у м. Запоріжжя зафіксовано, що ОСОБА_8 виходить на проїзну частину пр. Моторобудівників з боку парку та починає перетинати її. В якийсь момент ОСОБА_8 зупиняється та стоїть на проїзній частині, пропускаючи автомобілі, що наближаються зліва від нього з боку вул. Іванова. Далі ОСОБА_8 продовжує переходити проїзну частину, тим часом автомобіль під керуванням ОСОБА_4 з?являється у кадрі та наближається до пішохода справа, після чого відбувається наїзд на пішохода, який продовжує свій рух через проїзну частину.

Відеозаписом з камер зовнішнього відеоспостреження магазину «Престиж», розташованого в будинку № 32 по пр. Моторобудівників у м. Запоріжжя зафіксовано як ОСОБА_8 перетинає проїзну частину пр. Моторобудівників. В якийсь момент ОСОБА_8 зупиняється та стоїть на проїзній частині, пропускаючи автомобілі, що наближаються зліва від нього з боку вул. Іванова. Далі ОСОБА_8 продовжує переходити проїзну частину, потім пришвидшує рух, після чого відбувається наїзд на пішохода.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/108-21/89-ІЕ від 28.01.2021 року в дорожньо-транспортній ситуації, що розглядається, водій автомобілю ВАЗ 21053, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху, а у випадку руху зі швидкістю більше 50 км/год також у відповідності до пп. 12.4, 12.9б ПДР. Дії водія ОСОБА_4 не відповідали вимогам п. 12.3 АДР, а у випадку руху зі швидкістю більше 50 км/год також не відповідали вимогам пп. 12.4, 12.9б ПДР. Невідповідність дій водія ОСОБА_4 вимогам п. 12.3 ПДР знаходиться у причинному зв?язку з подією даної ДТП.

В дорожньо-транспортній ситуації, що розглядається, водій ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_8 шляхом зупинки керованого ним транспортного засобу до моменту наїзду.

Згідно висновкам експертиз № 6243 та № 49, які аналогічні за своїми висновками, причиною смерті ОСОБА_8 стала поєднана травма голови та тулуба з множинними переломами кісток скелету, пошкодженням внутрішніх органів, яка проявилась у вигляді невиразного крововиливу під твердою мозковою оболонкою в тім`яно-потиличній ділянці зліва з розповсюдженням на праву ділянку, із проявами продуктивно-поліферативних змін, невиразного крововиливу під м?якими мозковими оболонками та в глибині борозн, в потиличних ділянках обох півкуль, вогнищами некрозу в стадії організації в корі головного мозку із слідами раніше перенесених крововиливів, що призвело до розвиту поліорганної недостатності.

При експертизі трупа ОСОБА_8 виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита внутрішньочерепна травма: невиразний крововилив під твердою мозковою оболонкою в тім`яно-потиличній ділянці зліва з розповсюдженням на праву ділянку, із проявами продуктивно-поліферативних змін, невиразного крововиливу під м?якими мозковими оболонками та в глибині борозн, в потиличних ділянках обох півкуль, вогнищами некрозу в стадії організації в корі головного мозку із слідами раніше перенесених крововиливів; закрита травма тулуба: неповні переломи 5,6-го ребер справа по передньопахвовій лінії, та 7,8,9 ребер по середньо-паховій лініям; неповний поперечний перелом хрящової пластини 1 ребра зліва; забої легень у прикореневих відділах та крововиливи під легеневою плеврою, та ознаки дифузного альвеолярного пошкодження легень з наявністю гіалінових мембран, вогнищами проміжного запалення; крововиливи у приниркову жирову клітковину; багатоуламковий перелом вертлюгової западини справа у стані початкової консолідації; переломи тіла верхньої та нижньої гілок лонної кістки та сідничної кістки справа у стані початкової консолідації; крововиливи у м?яких тканинах навколо переломів та на задній поверхні тулубу в попереково-крижової ділянці справа з проявами продуктивно-поліферативної реакції.

Поєднана травма голови та тулуба ОСОБА_8 має ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Експерт ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що проводив розтин тіла ОСОБА_8 та експертні дослідження № 6243 та № 49. На момент дослідження досвід його роботи як експерта складав 1 рік. Яким чином до нього потрапили медичні документи, пояснити не може. При дослідженні у потерпілого було виявлено набряк легень. На його переконання, причиною травми стала травма, а Covid-19 був фоновим захворюванням.

За клопотанням прокурора, враховуючи заперечення сторони захисту щодо допустимості висновку судово-медичної експертизи, судом було надано тимчасовий доступ до медичної документації ОСОБА_8 з двох лікарень.

Медична документація була направлена на адресу суду та надана можливість учасникам провадження з нею ознайомитись.

Згідно висновку комплексної судово-медичної та інженерно-транспортної експертизи № 2233/к-КСЕ-19/108-22/15642, проведеної згідно ухвали суду від 17.11.2022 року, смерть ОСОБА_8 настала від поліогранної недостатності, що розвилась внаслідок двобічної полісегментарної Covid пневмонії

При експертизі трупа ОСОБА_8 виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита внутрішньочерепна травма: невиразний крововилив під твердою мозковою оболонкою в тім`яно-потиличній ділянці зліва з розповсюдженням на праву ділянку, із проявами продуктивно-поліферативних змін, невиразного крововиливу під м?якими мозковими оболонками та в глибині борозн, в потиличних ділянках обох півкуль, вогнищами некрозу в стадії організації в корі головного мозку із слідами раніше перенесених крововиливів; закрита травма тулуба: неповні переломи 5,6-го ребер справа по передньопахвовій лінії, та 7,8,9 ребер по середньо-паховій лініям; неповний поперечний перелом хрящової пластини 1 ребра зліва; забої легень у прикореневих відділах та крововиливи під легеневою плеврою, та ознаки дифузного альвеолярного пошкодження легень з наявністю гіалінових мембран, вогнищами проміжного запалення; крововиливи у приниркову жирову клітковину; багатоуламковий перелом вертлюгової западини справа у стані початкової консолідації; переломи тіла верхньої та нижньої гілок лонної кістки та сідничної кістки справа у стані початкової консолідації; крововиливи у м?яких тканинах навколо переломів та на задній поверхні тулубу в попереково-крижової ділянці справа з проявами продуктивно-поліферативної реакції.

Ці ушкодження в сукупності мають ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості як такі, що не є небезпеченими для життя, але викликають тривалий розлад здоров?я і в прямому причинному зв?язку із смертю ОСОБА_8 не знаходяться.

Всі ушкодження у потерпілого виникли від дії тупого предмета 9предметів). Однобічне розташування ушкоджень (праворуч) не виключає можливість їх одночасного утворення, наприклад, при падінні на правий бік. Можливість виникнення ушкоджень у ОСОБА_8 в умовах ДТП не виключається.

В дорожньо-транспортній ситуації, що розглядається, водій автомобілю ВАЗ 21053, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху, а у випадку руху зі швидкістю більше 50 км/год також у відповідності до пп. 12.4, 12.9б ПДР. Дії водія ОСОБА_4 не відповідали вимогам п. 12.3 АДР, а у випадку руху зі швидкістю більше 50 км/год також не відповідали вимогам пп. 12.4, 12.9б ПДР. Невідповідність дій водія ОСОБА_4 вимогам п. 12.3 ПДР знаходиться у причинному зв?язку з подією даної ДТП.

Експерт ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що проводив комплексну експертизу за медичними документами ОСОБА_8 за ухвалою суду. На момент проведення експертизи досвід експертної діяльності складав 18 років. Згідно медичної документації ОСОБА_8 потрапив до медичного закладу у стані середньої тяжкості, йому проводили лікування та до 21.12.2020 року його стан не погіршувався, отримані в результаті ДТП травми загоювались. 21.12.2020 року у ОСОБА_8 виявили зниження сатурації киснем та з?явились скарги на задишку, у зв?язку з чим було проведено дослідження, а після підтвердження наявності захворювання на Covid-19 та пневмонії, пацієнта було переведено для лікування до іншої лікарні. Після 21.12.2020 року стан ОСОБА_8 поступово погіршувався, розвивались дихальна та серцево-судинна недостатність. Причиною смерті ОСОБА_8 стало саме захворювання на Covid-19, а не травми, отримані внаслідок ДТП.

При оцінці доказів на предмет їх належності та допустимості з урахуванням клопотань сторони захисту про визнання окремих доказів недопустимими, суд дійшов наступних висновків.

Щодо висновків судово-медичних експертиз № 49 та № 6243 суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 101 КПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Висновок повинен ґрунтуватися на відомостях, які експерт сприймав безпосередньо або вони стали йому відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження. Експерт дає висновок від свого імені і несе за нього особисту відповідальність.

Висновок експерта не може ґрунтуватися на доказах, які визнані судом недопустимими.

Порядок призначення та проведення судово-медичних експертиз у кримінальному провадженні врегульовані КПК України, Законом України «Про судову експертизу» № 4038 від 25.02.1994 року, Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5, Інструкцією про проведення судово-медичної експертизи, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.95 р. № 6, Правилами судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затвердженими наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 р. № 6.

Статтею 3 Закону України «Про судову експертизу» вказано, що судово-експертна діяльність здійснюється на принципах законності, незалежності, об`єктивності і повноти дослідження.

До обов?язку судового експерта статтею 12 Закону України «Про судову експертизу» віднесений обов?язок провести повне дослідження і дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок.

Як вказує ст. 13 Закону України № 4038 незалежно від виду судочинства судовий експерт має право ознайомлюватися з матеріалами справи, що стосуються предмета судової експертизи, і подавати клопотання про надання додаткових матеріалів.

Суб`єктами збирання доказів у кримінальному провадження статтею 93 КПК України визначені сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Пунктом 2.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5 експерту заборонено, зокрема, передоручати проведення експертизи іншій особі; самостійно збирати матеріали, які підлягають дослідженню, а також вибирати вихідні дані для проведення експертизи, якщо вони відображені в наданих йому матеріалах неоднозначно.

Таким чином експерт, який не є стороною кримінального провадження, не наділений повноваженнями щодо збирання доказів, в тому числі і шляхом їх витребування.

Усі докази, які підлягають дослідженню експертом, надаються експерту виключно тією особою, яка залучила експерта для проведення експертизи.

Тож в даному випадку, оскільки судово-медична експертиза була призначена слідчим, тож виключно слідчий був уповноважений визначати не лише перелік питань, які підлягають вирішенню експертом, а і тих осіб, речі та документи, які мають бути досліджені експертом.

Експерт має право керуватись виключно тими даними та досліджувати тільки ті докази, які йому надані стороною кримінального провадження.

Натомість слідчим не надавались експерту будь-які інші документи для проведення експертизи, зокрема, медична документація ОСОБА_8 .

З тексту постанов слідчого про призначення експертиз вбачається, що єдиним, що слідчий вважав за доцільне досліджувати для проведення судово-медичних експертиз, був труп ОСОБА_8 .

Суд погоджується з тим, що слідчим не було в належний спосіб здобуто та надано експерту медичну документацію ОСОБА_8 , а експерт у свою чергу дослідив таку документацію в порушення порядку проведення експертиз.

Водночас суд під час судового розгляду відповідну медичну документацію витребував та дослідив, а також можливість дослідження цієї документації була надана стороні захисту.

Враховуючи наведене, хоча судово-медичні експертизи під час досудового розслідування були проведені з порушеннями норм чинного законодавства, водночас такі порушення були усунуті судом під час судового слідства, тож висновки не є очевидно недопустимими, а підлягають оцінці разом з іншими доказами.

Суд не погоджується з доводами захисника про недопустимість протоколів тимчасового доступу до відеозаписів з двох магазинів, протоколів огляду відеозаписів та самих відеозаписів з підстав, викладених у клопотанні від 06.06.2022 року, враховуючи наступне.

Ухвалами слідчого судді від 07.12.2020 року було надано дозвіл на тимчасовий доступ до відеозаписів з камер зовнішнього відеоспостереження магазину «Вина Миру» та магазину «Престиж» за адресою: м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, 32.

У відповідності до ухвал слідчим отримані відеозаписи з камер відеоспостереження магазинів.

Захисником не наведено жодних доводів на підтвердження міркувань з приводу неможливості зберігання інформації на отриманих носіях, адже сам обвинувачений не заперечував того факту, що на досліджених в судовому засіданні відеозаписах відображені саме події ДТП 06.12.2020 року за участі автомобілю під його керуванням.

При цьому стороною захисту не ініціювалось будь-яких досліджень наданих відеозаписів для підтвердження або спростування внесення до них змін.

Також суд не погоджується з доводами захисника про недопустимість як доказу протоколу огляду місця події 06.12.2020 року, адже протокол містить підписи обох понятих та слідчого, один з понятих вказував, що заміри слідчий проводив при ньому, та при проведенні огляду був також ще один понятий, інший понятий послався на те, що він не пригадує обставин, при цьому захисником висунуто лише формальні заперечення, які суперечать відомостям, зазначеним у протоколі огляду місця події, де вказано про відсутність слідів гальмування чи відокремлених деталей автомобілю.

На момент проведення огляду місця події ОСОБА_4 не мав будь-якого процесуального статусу.

При цьому захисник не вказував, в чому саме полягала, на його думку, невірність проведених слідчім замірів на місці ДТП.

Визначаючи наявність або відсутність в діях ОСОБА_4 складу інкримінованого йому злочину, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 337, 338 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.

З метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Дійшовши до переконання, що обвинувачення потрібно змінити, прокурор після виконання вимог статті 341 цього Кодексу складає обвинувальний акт, в якому формулює змінене обвинувачення та викладає обґрунтування прийнятого рішення. Копії обвинувального акта надаються обвинуваченому, його захиснику, потерпілому, його представнику та законним представникам, а також представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Обвинувальний акт долучається до матеріалів кримінального провадження.

Якщо в обвинувальному акті зі зміненим обвинуваченням ставиться питання про застосування закону України про кримінальну відповідальність, який передбачає відповідальність за менш тяжке кримінальне правопорушення, чи про зменшення обсягу обвинувачення, головуючий зобов`язаний роз`яснити потерпілому його право підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі.

Прокурором після отримання висновку комплексної експертизи було змінено обвинувачення на ст. 286 ч. 1 КК України, після чого судом роз`яснено потерпілим право підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі.

Потерпілі ОСОБА_16 та ОСОБА_17 також не скористались своїм правом підтримання обвинувачення у раніше пред`явленому обсягу.

Потерпілий ОСОБА_6 зазначив, що погоджується зі зміненим обвинуваченням та не має наміру підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсягу, також вказав, що і інші потерпілі, які є його родичами, такого наміру не мають.

Пункт 12.3 Правил дорожнього руху, порушення якого інкримінується ОСОБА_4 , вказує, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

З досліджених судом доказів вбачається, що ОСОБА_8 переходив проїзну частину у невстановленому місці поза межами пішохідного переходу.

Водночас з показань ОСОБА_4 , а також досліджених судом відеозаписів, вбачається, що ОСОБА_8 після виходу на проїзну частину розпочав її перетинати, потім зупинився та очікував проїзду автомобілів, які наближались з боку вул. Іванова, після чого продовжив перехід проїзної частини. ОСОБА_4 у свою чергу завчасно виявив пішохода на проїзній частині, бачив очевидний намір останнього її перетнути, але не вжив заходів щодо зниження швидкості аж до зупинки автомобілю, а продовжив рух. Твердження ОСОБА_4 про те, що коли він наближався до пішохода, останній стояв нерухомо, а лише потім в момент безпосереднього зближення продовжив свій рух та впав під колеса автомобілю, повністю спростовані відеозаписом подій, на якому зафіксовано, що після зупинки на проїзній частині ОСОБА_8 продовжив свій рух та встиг пройти певну відстань доки автомобіль під керуванням ОСОБА_18 не здійснив наїзд на нього. При цьому ОСОБА_4 до останнього не вживав заходів щодо гальмування та зменшення швидкості, а змінив напрямок руху в останній момент та в бік руху ОСОБА_8 .

Дослідивши усі надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена та кваліфікує його дії як необережне порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, за ст. 286 ч. 1 КК України.

В судовому засіданні обвинуваченим заявлено клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку зі спливом строку притягнення до кримінальної відповідальності.

Санкція ст. 286 ч. 1 КК України передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Статтею 49 КК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Прокурор та потерпілий не заперечували проти задоволення клопотання, вказуючи на наявність підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених ст. 49 КК України.

Як вказує ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ст. 284 ч. 2, ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи, що обвинуваченим заявлено про звільнення його від кримінальної відповідальності, роз`яснено наслідки такого звільнення, з моменту скоєння кримінального правопорушення та до моменту розгляду справи минуло три роки, суд вбачає підстави для задоволення клопотання, звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі.

Також судом вирішується доля речових доказів у кримінальному провадженні.

Оскільки цивільний позов може бути вирішений виключно при ухваленні обвинувального вироку, або у разі застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, тож в цьому випадку цивільні позови мають бути залишені без розгляду.

Керуючись ст. 46 КК України, ст. 284, 286, 288 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ст. 286 ч. 1 КК України відповідно до ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строку давності.

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за звинуваченням у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, закрити відповідно до ст. 284 ч. 2 п. 1 КПК України.

Цивільні позови ОСОБА_6 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 до ОСОБА_4 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Оранта-Січ» про відшкодування майнової та моральної шкоди залишити без розгляду.

Скасувати арешт автомобілю ВАЗ 21053, реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.12.2020 року.

Речові докази: DVDдиски, наявні в матеріалах кримінальної справи, залишити в матеріалах кримінальної справи, автомобіль ВАЗ 21053, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває на території майданчика тимчасового тримання ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, повернути ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя ОСОБА_1