Справа № 307/5052/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.01.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді в режимі відеоконференції матеріали судового провадження 11-сс/4806/622/23 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 31.10.2023.

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області укримінальному провадженні № 0000753, відомості про яке 27.10.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та накладено арешт на тимчасово вилучене майно а саме: 2300 доларів США номіналом по 100 доларів США кожна, серій: НВ16361108М; СВ82301224D; DH3660711A; HF17414601F; HH53679441A; HF11927917; HB23146713; AG68856676B; KB82291070B; FF07740116B; HG05511489A; HK41185885D; HB87223471H; HD87179221A; HB27653969H; FH11766112P; FB54394322B; MK79107173C; KB90164438Q; KB37897684G; ML50832154F; LF31469418E; ML50832155F, які знаходились в паперовому конверті білого кольору, 2 купюри номіналом 20 EURO, з серійними номерами: UC; RP, купюру номіналом 100 EURO, з серійним номером EB, купюру номіналом 50 EURO, з серійним номером SC, чотири купюри номіналом 20 LEI з серійними номерами: DE52361500; DE14078801; DD267360194; BI13842194, дві купюри номіналом 10 LEI з серійними номерами: AH27737103; DK08442094, одну купюру номіналом 200 грн, з серійним номером ТА6146173, які поміщено до спеціального пакету «НПУ» WAR1755765, мобільний телефон марки «REDMI» моделі «9» без SIM карти, мобільний телефон марки «IPHONE» моделі «11» з IMEI: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 , які поміщено до паперового конверту «НПУ ГСУ», які належать володільцю ОСОБА_6 , шляхом заборони розпорядження, відчуження та користування вказаним майном; мобільний телефон марки «IPHONE» моделі «13 ProMax» з IMEI: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , який поміщено до спеціального пакету «НПУ» PSP2348645, який належать володільцю ОСОБА_7 , шляхом заборони розпорядження, відчуження та користування вказаним майном; мобільний телефон марки «IPHONE» моделі «7 PLUS» IMEI: НОМЕР_5 , мобільний телефон марки «HONOR» моделі «7A PRO» IMEI: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 , які поміщено в спеціальний пакет «НПУ» PSP2348646 та шість купюр номіналом 20 EURO, 2015 року випуску з серіями КМ; UP ; UR; EC ; EC ; RP, які поміщено до

-2-

паперового конверту «НПУ СУ», які належать володільцю ОСОБА_8 , шляхом заборони розпорядження, відчуження та користування вказаним майном; надувне коло рожево-білого кольору з різними візерунками, яке поміщено до спеціального пакету «НПУ» WAR1755768, що належить володільцю ОСОБА_9 , шляхом заборони розпорядження, відчуження та користування вказаним майном.

З клопотання слідчого вбачається, що СВ Тячівського РВП ГУ НП України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000753, відомості про яке 27.10.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що вночі з 26.10.2023 на 27.10.2023, неподалік 276 прикордонного знаку, працівниками прикордонної служби було виявлено п`ятьох осіб чоловічої статі, а саме: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_3 , а також ймовірного провідника ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_4 , зареєстрованого в АДРЕСА_5 , які мали намір незаконно перетнути кордон з України до Республіки Румунії, за допомогою послуг, які надав ОСОБА_10 та який втік від працівників прикордонної служби, а саме, за грошову винагороду в розмірі 4500 доларів США. З місця події вилучено грошові кошти, мобільні телефони, документи. ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 затримані на підставі ч. 2 ст. 204-1 КУПАП України. У зв`язку з проведеним оглядом місця події, 27.10.2023 з 18 год 35 хв по 20 год 05 хв, в приміщенні Грушівського відділення інспекторів прикордонної служби, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , були виявлені та вилучені: посвідчення водія на ім?я ОСОБА_8 , банківські картки «IziBank» з номером НОМЕР_8 , «ПриватБанку» з номером НОМЕР_9 , «ПриватБанку» з номером НОМЕР_10 , банківська картка «ИSOB» на ім?я ОСОБА_12 », з номером НОМЕР_11 , посвідчення водія на ім?я ОСОБА_7 , які поміщено до паперового конверту «НПУ СУ», закордонний паспорт номер НОМЕР_12 , виданий на ім?я ОСОБА_13 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_13 , виданий на ім?я ОСОБА_8 , які поміщено в паперовий конверт «НПУ СУ», шість купюр номіналом 20 EURO, всі 2015 року випуску з серіями та номерами КМ; НОМЕР_14 ; UR; EC ; EC ; RP, які поміщено до паперового конверту «НПУ СУ», паспорт громадянина України номер НОМЕР_15 виданий на ім?я ОСОБА_6 , посвідчення водія видане на ім?я ОСОБА_6 , паспорт громадянина України номер НОМЕР_16 виданий на ім?я ОСОБА_7 , банківська картка «MonoBank» з номером НОМЕР_17 , закордонний паспорт номер НОМЕР_18 виданий на ім?я ОСОБА_14 , які поміщенні до спеціального пакету НПУ PSP2348644, 2300 доларів США купюрами 100 доларів США кожна, серії та номери яких: НВ16361108М; СВ82301224D; DH3660711A; HF17414601F; HH53679441A; HF11927917; HB23146713; AG68856676B; KB82291070B; FF07740116B; HG05511489A; HK41185885D; HB87223471H; HD87179221A; HB27653969H; FH11766112P; FB54394322B; MK79107173C; KB90164438Q; KB37897684G; ML50832154F; LF31469418E; ML50832155F, які знаходились в паперовому конверті білого кольору, 2 купюри номіналом 20 EURO з серійними номерами: UC та RP, купюра номіналом 100 EURO з серійним номером EB, купюра номіналом 50 EURO з серійним номером SC,

-3-

чотири купюри номіналом 20 LEI з серійним номерами: DE52361500; DE14078801; DD267360194; BI13842194, дві купюри номіналом 10 LEI з серійними номерами: AH27737103; DK08442094, одна купюра з номіналом 200 гривень з серійним номером ТА6146173, які поміщено до спеціального пакету «НПУ» WAR1755765, мобільний телефон марки «IPHONE» моделі «13 ProMax» з IMEI: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 який поміщено до спеціального пакету «НПУ» PSP2348645, мобільний телефон марки «IPHONE» моделі «7 PLUS» IMEI: НОМЕР_5 , мобільний телефон марки «HONOR» моделі «7APRO» IMEI: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 які поміщено в спеціальний пакет «НПУ» PSP2348646, мобільний телефон марки «REDMI» моделі «9» без SIM, виключений, мобільний телефон марки «IPHONE» моделі «11» з IMEI: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 який поміщено до паперового конверту «НПУ ГСУ», надувне коло рожево-білого кольору з різними візерунками яке поміщено до спеціального пакету «НПУ» WAR1755768.

Постановою слідчого СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області від 27.10.2023 вказані предмети та речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Клопотання слідчого мотивовано тим, що вилучені під час огляду місця події речі та грошові кошти є предметом кримінального правопорушення, які визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки вони могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення і з ними в подальшому будуть проводитись слідчі дії.

Ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно мотивована тим, що зазначене у клопотанні майно визнане речовими доказами у кримінальному провадженні, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, та з урахуванням можливості використання вилученого майна як доказів у кримінальному провадження, з метою збереження речових доказів та досягнення повноти та всебічності у даному кримінальному провадження, прийшов до висновку про наявність достатність підстав для накладення арешту на це майно, яке відповідає критеріям, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 в інтересах власника майна ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді від 31.10.2023 скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно. Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, а викладені у ній висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам. Також адвокат ОСОБА_5 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 31.10.2023, оскільки ОСОБА_6 отримав копію оскаржуваної ухвали 31.10.2023, а через юридичну необізнаність щодо порядку та способу апеляційного оскарження, договір про надання правової допомоги уклав лише 13.11.2023.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, власника майна ОСОБА_6 , неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки. При цьому враховується думка адвоката ОСОБА_5 про можливість розгляду апеляційної скарги без участі вказаних учасників.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що клопотання адвоката ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження

-4-

підлягає задоволенню, а його апеляційна скарга, подана в інтересах власника майна ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

14.11.2023 адвокат ОСОБА_5 звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 31.10.2023 та одночасно заявив клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, посилаючись на те, що ОСОБА_6 отримав копію оскаржуваної ухвали 31.10.2023, а через юридичну необізнаність щодо порядку та способу апеляційного оскарження, договір про надання правової допомоги уклав лише 13.11.2023, а тому у визначений процесуальним законом п`ятиденний строк не міг навести обґрунтованих доводів щодо незаконності оскаржуваної ухвали.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ухвала слідчого судді постановлена з викликом власників майна, зокрема, ОСОБА_6 , який був присутнім в судовому засіданні 31.10.2023 під час прийняття відповідного рішення.

Разом з тим, слідчий суддя, керуючись положеннями ч. 2 ст. 376 КПК України, 31.10.2023 оголосив лише резолютивну частину ухвали, натомість її повний текст було оголошено 31.10.2023 о 15 год без учасників судового розгляду, при цьому жодних відомостей про направлення копії даної ухвали заінтересованим особам, в тому числі ОСОБА_6 матеріали судового провадження не містять, а наявна в матеріалах судового провадження розписка підтверджує лише отримання ОСОБА_6 резолютивної частини судового рішення. Крім того, як вбачається з матеріалів судового провадження між ОСОБА_6 та адвокатом ОСОБА_5 укладено договір про надання правової допомоги лише 13.11.2023.

Зазначене, на переконання апеляційного суду перешкодило адвокату ОСОБА_5 належним чином реалізувати право ОСОБА_6 на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді в строк, встановлений кримінальним процесуальним кодексом України, тому подане адвокатом ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 31.10.2023 підлягає задоволенню, а строк апеляційного оскарження поновленню.

За приписами ст. 370, 372 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Цим вимогам закону ухвала слідчого судді від 31.10.2023 відповідає у повній мірі.

Як вбачається з клопотання, СВ Тячівського РВП ГУ НП України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000753, відомості про яке 27.10.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

З долученого витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що досудове розслідування проводиться за фактом організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

Підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стало повідомлення начальника прикордонного оперативно-розшукового відділу головного оперативно-розшукового відділу НОМЕР_19 прикордонного загону ОСОБА_15 про виявлення ознак кримінального правопорушення № 5/4-321-23 від 27.10.2023, у якому міститься інформація про те, що 27.10.2023 неподалік 276 прикордонного знаку, на відстані 100 м від лінії державного кордону України, працівниками прикордонної служби було виявлено п`ять осіб чоловічої статі, а саме: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

-5-

мешканця АДРЕСА_3 , а також ймовірного провідника ОСОБА_9 , мешканця АДРЕСА_4 , зареєстрованого в АДРЕСА_5 , які мали намір незаконно перетнути кордон з України до Республіки Румунії, за допомогою послуг, які надав ОСОБА_10 , мешканець АДРЕСА_6 , за грошову винагороду в розмірі 4500 доларів США та який втік від працівників прикордонної служби. З місця події вилучено грошові кошти, мобільні телефони, документи.

У зв`язку з проведеним оглядом місця події, 27.10.2023 з 18 год 35 хв по 20 год 05 хв, в приміщенні Грушівського відділення інспекторів прикордонної служби, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , були виявлені та вилучені: посвідчення водія на ім?я ОСОБА_8 , банківські картки «IziBank» з номером НОМЕР_8 , «ПриватБанку» з номером НОМЕР_9 , «ПриватБанку» з номером НОМЕР_10 , банківська картка «ИSOB» на ім?я ОСОБА_12 », з номером НОМЕР_11 , посвідчення водія на ім?я ОСОБА_7 , які поміщено до паперового конверту «НПУ СУ», закордонний паспорт номер НОМЕР_12 , виданий на ім?я ОСОБА_13 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_13 , виданий на ім?я ОСОБА_8 , які поміщено в паперовий конверт «НПУ СУ», шість купюр номіналом 20 EURO, всі 2015 року випуску із серіями та номерами НОМЕР_20 ; НОМЕР_14 ; НОМЕР_21 ; НОМЕР_22 ; НОМЕР_23 ; НОМЕР_24 , які поміщено до паперового конверту «НПУ СУ», паспорт громадянина України номер НОМЕР_15 виданий на ім?я ОСОБА_6 , посвідчення водія видане на ім?я ОСОБА_6 , паспорт громадянина України номер НОМЕР_16 виданий на ім?я ОСОБА_7 , банківська картка «MonoBank» з номером НОМЕР_17 , закордонний паспорт номер НОМЕР_18 виданий на ім?я ОСОБА_14 , які поміщенні до спеціального пакету НПУ PSP2348644, 2300 доларів США купюрами 100 доларів США кожна, серії та номери яких: НВ16361108М; СВ82301224D; DH3660711A; HF17414601F; HH53679441A; HF11927917; HB23146713; AG68856676B; KB82291070B; FF07740116B; HG05511489A; HK41185885D; HB87223471H; HD87179221A; HB27653969H; FH11766112P; FB54394322B; MK79107173C; KB90164438Q; KB37897684G; ML50832154F; LF31469418E; ML50832155F, які знаходились в паперовому конверті білого кольору, 2 купюри номіналом 20 EURO з серійними номерами: UC та RP, купюра номіналом 100 EURO з серійним номером EB, купюра номіналом 50 EURO з серійним номером SC, чотири купюри номіналом 20 LEI з серійним номерами: DE52361500; DE14078801; DD267360194; BI13842194, дві купюри номіналом 10 LEI з серійними номерами: AH27737103; DK08442094, одна купюра з номіналом 200 грн з серійним номером ТА6146173, які поміщено до спеціального пакету «НПУ» WAR1755765, мобільний телефон марки «IPHONE» моделі «13 ProMax» з IMEI: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 який поміщено до спеціального пакету «НПУ» PSP2348645, мобільний телефон марки «IPHONE» моделі «7 PLUS» IMEI: НОМЕР_5 , мобільний телефон марки «HONOR» моделі «7APRO» IMEI: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 , які поміщено в спеціальний пакет «НПУ» PSP2348646, мобільний телефон марки «REDMI» моделі «9» без SIM, виключений, мобільний телефон марки «IPHONE» моделі «11» з IMEI: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 який поміщено до паперового конверту «НПУ ГСУ», надувне коло рожево-білого кольору з різними візерунками яке поміщено до спеціального пакету «НПУ» WAR1755768.

Постановою слідчого СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області від 27.10.2023 вказані предмети та речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

-6-

30.10.2023 слідчий СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у кримінальному проваджені № 0000753, відомості про яке 27.10.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п.7 ч.2 ст.131 КПК України, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді, постановленої згідно з вимогами ст. 170 - 173 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, саме до компетенції органу досудового розслідування належить встановлення чи є вказане майно знаряддям чи предметом злочину, для чого, з метою його збереження, запобігання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втраті, знищення, використання, пересування, передачі, відчуження, слідчим суддею правомірно накладено на нього арешт, як на речовий доказ.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати

-7-

справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

З матеріалів судового провадження вбачається, що слідчий суддя відповідно до вимог ст. 170-173 КПК України, з`ясував всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна, в тому числі належно перевірив наведені у клопотанні слідчого доводи про наявність підстав для накладення арешту на майно.

З матеріалів клопотання вбачається, що постановою слідчого СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області від 27.10.2023, вилучені в ході огляду місця події 27.10.2023 речі, а саме: належні ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 2300 доларів США номіналом по 100 доларів США кожна, серій: НВ16361108М; СВ82301224D; DH3660711A; HF17414601F; HH53679441A; HF11927917; HB23146713; AG68856676B; KB82291070B; FF07740116B; HG05511489A; HK41185885D; HB87223471H; HD87179221A; HB27653969H; FH11766112P; FB54394322B; MK79107173C; KB90164438Q; KB37897684G; ML50832154F; LF31469418E; ML50832155F, які знаходились в паперовому конверті білого кольору, 2 купюри номіналом 20 EURO, з серійними номерами: UC; RP, купюра номіналом 100 EURO, з серійним номером EB, купюра номіналом 50 EURO, з серійним номером SC, чотири купюри номіналом 20 LEI з серійними номерами: DE52361500; DE14078801; DD267360194; BI13842194, дві купюри номіналом 10 LEI з серійними номерами: AH27737103; DK08442094, одна купюра номіналом 200 грн, з серійним номером ТА6146173, мобільний телефон марки «REDMI» моделі «9» без SIM карти, мобільний телефон марки «IPHONE» моделі «11» з IMEI: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000753 від 27.10.2023.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що матеріали провадження містять достатньо даних вважати, що вказане у клопотанні майно має доказове значення щодо встановлення обставин кримінального провадження і обґрунтовано залучено до матеріалів кримінального провадження як речовий доказ, що свідчить про наявність обґрунтованих підстав для слідчого звертатись з клопотанням про арешт майна та обґрунтованих підстав для слідчого судді накласти арешт на таке майно, з огляду на те, що таке майно підпадає під критерії, визначені положеннями ст. 98 КПК України, тому доводи адвоката ОСОБА_5 з приводу безпідставності накладення арешту на це майно є необґрунтованими.

Таким чином, як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя обґрунтовано, відповідно до вимог ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнано речовими доказами в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 цього Кодексу.

Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст. 170-174 КПК України, та згідно ч. 2, 3 ст. 170 цього Кодексу, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Колегія суддів вважає, що на даному етапі досудового розслідування, є всі підстави вважати, що вказане майно відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КК України та при цьому враховує правову кваліфікацію та обставини кримінального провадження.

За таких обставин, є достатні підстави вважати, що арештоване майно є доказом у кримінальному провадженні № 0000753 від 27.10.2023, тому колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо необхідності на час звернення слідчого з

-8-

відповідним клопотанням в прийнятті рішення про накладення арешту на майно, оскільки лише такий захід забезпечення кримінального провадження може забезпечити належне збереження майна, яке є речовим доказом.

З урахуванням наведеного слідчий суддя, всупереч тверджень представника власника майна, встановив належні правові підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно.

Всупереч доводів апеляційної скарги, матеріали судового провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна для виконання завдань арешту майна, якими є запобігання можливості розпорядження вищевказаним майном, в тому числі і його відчуження.

Колегія суддів зазначає, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчий суддя визначає лише, чи може майно бути предметом, доказом кримінального правопорушення, засобом чи знаряддям його вчинення, або воно набуте злочинним шляхом чи є доходом від вчиненого злочину або за рахунок доходів від вчиненого злочину та чи містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що слідчий довів існування достатніх підстав вважати, що вилучені грошові кошти, а також інші особисті речі, могли бути використані як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та мають доказове значення для кримінального провадження, а відтак задля запобігання ризику знищення речових доказів, який необхідний для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, обґрунтовано наклав арешт на дане майно, забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

У свою чергу, в кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Колегія суддів враховує, що при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, дослідив усі матеріали, що мають значення для вирішення питання про накладення арешту, врахував правову підставу для накладення арешту, достатність доказів, що вказують на скоєння кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, тому необхідність накладення арешту на вказане майно, як захід забезпечення кримінального провадження, обґрунтована та доцільна.

Крім того, власник арештованого майна не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, передбаченому абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, в якому визначено, що арешт майна також може бути

-9-

скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доводи апеляційної скарги про те, що в клопотанні не зазначено правових підстав щодо обґрунтування накладення арешту на вказане майно не можуть вважатись обґрунтованими, з огляду на наявні дані в матеріалах клопотання.

При прийняття рішення, колегія суддів враховує і те, що арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення слідчим суддею вимог ст. 170 КПК України, не можуть прийматися до уваги, оскільки арешт на вказане майно накладено з метою збереження речових доказів, і не суперечить вимогам ч. 3 ст. 170 цього Кодексу.

Апеляційний суд не вбачає підстав сумніватися в розумності та співрозмірності такого обмеження права власності на майно ОСОБА_6 завданням кримінального провадження. Можливість настання надмірно тяжких наслідків арешту майна для ОСОБА_6 апеляційним судом також не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що вилучені грошові кошти та інші особисті речі не мають відношення до обставин кримінального провадження, колегія суддів оцінює критично, оскільки дані обставини можуть бути підтверджені лише шляхом проведення перевірки під час досудового розслідування для спростування або підтвердження даних доводів.

Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, слідчий суддя, вирішуючи питання про арешт майна, діяв відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням обставин визначених у ст. 170-173 КПК України та положень, закріплених у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», з наведенням мотивів прийняття зазначеного рішення.

Порушень норм кримінального процесуального закону, невідповідності висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає, а тому доводи адвоката ОСОБА_5 про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими та безпідставними і такі апеляційний суд відхиляє.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів, враховуючи положення кримінального процесуального закону, не перешкоджала учасникам судового розгляду в наданні ними доказів, можливостях доведення переконливості висунутих ними аргументів.

-10-

При прийнятті рішення колегія суддів враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом, ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги, положення ст. 220, 317 цього Кодексу про те, що саме за клопотанням учасників процесу сторони обвинувачення чи захисту апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи, і те, що адвокат ОСОБА_5 не довів обґрунтованість доводів апеляційної скарги про незаконність ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 31.10.2023 задовольнити, поновити адвокату ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 31.10.2023.

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 31.10.2023 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000753, відомості про яке 27.10.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді