21.11.2023
Справа № 642/6598/23
Провадження №1-кс/642/3629/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора про відмову у визнанні потерпілим,,

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до слідчого судді із вказаною скаргою, в якій просив скасувати постанову, винесену прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 25.10.2023 про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0002126 від 27.09.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст. 382 КК України. В обґрунтування скарги вказав, що права та обов`язки потерпілого виникають з моменту подачі заяви про скоєння стосовно нього кримінального правопорушення. Крім того, вказав, що незаконними діями та бездіяльністю правоохоронних органів йому завдається матеріальна та моральна шкода. Через звернення до слідчих суддів зі скаргами на дії/бездіяльність слідчого в межах даного к/п, заявнику завдаються значні хвилювання, принижується його честь та гідність, на суму понад 100 000 грн. Тому вважає постанову прокурора незаконною та необгрунтованою.

Заявник в судовому засіданні скаргу підтримав та просив долучити його до кримінального провадження в якості потерпілого.

Прокурор в судовому засіданні проти вимог скарги заперечував, оскільки заявником не доведено заподіяння йому шкоди.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши надані матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві знаходиться кримінальне провадження №0002126 від 27.09.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст. 382 КК України.

ОСОБА_3 звернувся до процесуального керівника у даному кримінальному провадженні із клопотанням про визнання його потерпілим.

25.10.2023 прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 .

Як на підставу для відмови прокурор послався на те, що заявником не доведено заподіяння йому будь-якої шкоди, що настала внаслідок злочинних, на думку заявника, дій службових осіб правоохоронних органів та суду, зокрема, висновків експертизи, довідок. Також органом досудового розслідування на даний час не встановлено об`єктивних даних, які б свідчили про наявність в діях службових осіб складу кримінального правопорушення за ч.2 ст. 382 КК України.

Частиною першою ст.55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Разом з тим у частині 5 даної статті визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

При цьому, очевидність та достатність таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається в кожному окремому випадку, виходячи з обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на визнання потерпілим.

Частина 2 статті 382 КК України передбачає кримінальну відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх, вчинені службовою особою.

Таким чином, ст. 382 ч.2 КК України містить формальний склад злочину, для наявності об`єктивної сторони якого закон вимагає встановлення лише діяння (дії або бездіяльності). Наслідки таких злочинів хоча і можуть іноді наставати, але перебувають за межами складу злочину. Вони не включаються до об`єктивної сторони складу як обов`язкова ознака і їх встановлення на кваліфікацію злочину не впливає.

Крім того, заявником не наведено відомостей, які б свідчили про завдання йому матеріальної/моральної шкоди та її розміру.

Нормами пункту 2 частини 5 статті 110 КПК України передбачено, що мотивувальна частина постанови повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення КПК України. Таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ньому має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту прав та відповіді на усі поставлені нею питання, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

На момент прийняття прокурором оскаржуваної постанови заявником не надано та досудовим розслідуванням не встановлено завдання шкоди ОСОБА_3 кримінальним правопорушенням.

Враховуючи, що склад злочину передбачений ч.2 ст. 382 КК України не передбачає автоматичне спричинення будь-якої шкоди фізичній особі, а крім того, заявником не надано доказів на спричинення йому такої шкоди, слідчий суддя вважає, що прокурором ОСОБА_4 обґрунтовано винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим по вказаному кримінальному провадженню, а тому скарга задоволенню не підлягає.

На підставі ч.2 ст. 309 КПК України, вказане рішення слідчого судді оскарженню не підлягає.

Керуючи ст. ст. 40, 55, 110, 303, 307 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

Скаргу залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 21.11.2023.

Слідчий суддя