КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №759/8735/22Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/4986/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження, сформованого з кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001662, по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 21 серпня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 21 серпня 2023 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_6 в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» до 19 жовтня 2023 року включно, із визначенням застави.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволені клопотання прокурора про продовження обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою і застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що судом належним чином не перевірено обґрунтованість клопотання прокурора та всупереч вимогам діючого законодавства, продовжено строк тримання під вартою обвинуваченої за відсутності будь-яких доказів на підтвердження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

За доводами апелянта, ухвалюючи рішення про продовження строку тримання під вартою, судом в достатній мірі не враховано дані про особу обвинуваченої ОСОБА_6 , яка при затриманні не чинила опору чи будь-яких перешкод, не намагалася пошкодити чи знищити речі та предмети, має постійне місце реєстрації та проживання. Підлягає врахуванню і те, що згідно медичної документації ОСОБА_6 має медичні застереження щодо неможливості перебування в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор», оскільки хворіє на Гепатит та ВІЛ-інфекцію. Також стороною обвинувачення не надано достатніх доказів на підтвердження існування ризиків того, що обвинувачена може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Як вважає захисник, застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний період доби зможе в повній мірі забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 для досягнення мети кримінального провадження.

14.09.2023 від захисника ОСОБА_7 надійшло клопотання про розгляд її апеляційної скарги за відсутності учасників кримінального провадження. Обвинувачена ОСОБА_6 та прокурор, будучи належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, бажання брати участь у розгляді провадження в суді апеляційної інстанції не виявили, в зв`язку з чим розгляд апеляційної скарги здійснюється в письмовому провадженні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали сформованого контрольного провадження та проаналізувавши апеляційні доводи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з представлених до апеляційного суду матеріалів сформованого контрольного провадження, у провадженні Святошинського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001662, по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, в якому здійснюється судовий розгляд.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 21.08.2023 ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 19 жовтня 2023 року включно, із визначенням застави.

Ухвалюючи рішення про продовження тримання ОСОБА_6 під вартою, суд першої інстанції врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого їй злочину та ризиків, які в сукупності дають достатні підстави вважати, що обвинувачена може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК. Зокрема, як встановив суд, реальним на даний час є існування ризиків незаконного впливу на свідків, які не допитані судом, вчинення іншого кримінального правопорушення та можливого переховування обвинуваченого від суду, оскільки ОСОБА_6 , раніше ухилялася від суду, у зв`язку з чим до неї був застосований привід та вона оголошувалась в розшук.

Суд також навів обставини, які ним були враховані при продовженні обраного обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме дані про особу ОСОБА_6 , яка обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, а саме у вчинені таємного викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану, в силу ст.89 КК України раніше не судима, офіційно не працює, заміжня, позбавлена батьківських прав щодо своїх п`ятьох неповнолітніх дітей.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішення наголошував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд у відповідності до вимог ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що ухваливши рішення про продовження обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд обґрунтовано врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 та інші обставини, передбачені ст.178 КПК України, які в сукупності можуть свідчити про існування ризиків переховуватися від суду та негативно впливати на свідків, оскільки судове слідство у даному кримінальному провадженні не завершено.

При цьому, ухваливши рішення про продовження строку тримання під вартою, обвинуваченій обрано альтернативний запобіжний захід у виді застави, що в повній мірі забезпечує дотримання її прав і свобод у кримінальному провадженні.

Суд також навів обставини, які ним були враховані при продовженні запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , а саме тяжкість кримінального правопорушення, яке інкримінуються обвинуваченій та міра покарання, яка їй загрожує у разі доведення винуватості, дані про особу обвинуваченої.

Предметом судового розгляду були і ті обставини, на які посилається захисник в поданій апеляційній скарзі.

В той же час суд апеляційної інстанції, переглядаючи ухвалу суду першої інстанції в частині продовження обвинуваченій ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на стадії судового розгляду, в межах апеляційного розгляду не може вдаватися до оцінки обґрунтованості висунутого обвинувачення, яке вже є предметом розгляду судом першої інстанції, а також вирішення питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочинів.

З огляду на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідно до вимог ст.370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 21 серпня 2023 року, якою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_6 в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» до 19.10.2023 включно, із застосуванням застави, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4