Справа № 309/2482/16-к
Провадження № 1-кп/309/227/20
про повернення прокурору матеріалів кримінального провадження
06 грудня 2023 року м. Хуст
Хустський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
В провадженні Хустського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п ч. 1 ст. 121, ч.1 ст.162, ч.1 ст.129, ч.1 ст.125, ч.2 ст.15, ч.2 ст.194 КК України.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 підтримав клопотання прокурора.
Проте, діючим кримінальним процесуальним законодавством чітко передбачені документи, які слід надавати суду до початку судового розгляду.
Так, відповідно до ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту додається: розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.
З наведеного вбачається, що до суду надсилаються не усі матеріали досудового розслідування, а лише реєстр, в який внесені відомості про процесуальні дії і процесуальні рішення та заходи забезпечення кримінального провадження.
Ані слідчий суддя, ані суд, не залучаються до участі у складанні реєстру матеріалів досудового розслідування. Отже, ч. 4 ст. 291 КПК містить категоричну вимогу про те, що надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.
Конституційне закріплення засади змагальності сторін та свободи в наданні учасниками судового провадження до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п. 4 ч. 1 ст. 129 Конституції України) обумовило його особливу роль у кримінальному провадженні.
Провідною ідеєю цього принципу є паритетність сторін обвинувачення і захисту, які самостійно відстоюють їхні правові позиції у формі судового спору шляхом реалізації наданих законом процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Оскільки засада змагальності знаходить свій прояв у реалізації протилежних за своїм змістом функцій обвинувачення і захисту, сторони для відстоювання своїх інтересів наділяються правами, які урівнюють їх процесуальні можливості.
Статтею 23 КПК України передбачено правило про безпосередність дослідження всіх доказів у кримінальному провадженні судом, що покликане забезпечити пряме, вільне від суб`єктивного впливу осіб, які провадили досудове розслідування, сприйняття учасниками судового провадження, та перш за все судом, всіх обставин кримінального провадження.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що зазначені істотні порушення - є процесуально неприпустимим при судовому розгляді, оскільки в такий спосіб порушуються загальні засади забезпечення законності, змагальності сторін, забезпеченості доведеності вини та одночасно обґрунтованості судового рішення, що передбачено як обов`язкова вимога у ст. 370 КПК України, а також, ці вимоги містяться у ст. 7 КПК України - серед загальних засад кримінального провадження, яке за своїм змістом та формою повинно їм відповідати.
Ці вимоги КПК України у разі недотримання судом можуть свідчити про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та в подальшому можуть бути підставою скасування ухваленого судом рішення.
Керуючись ст.ст. 24, 95, 317, 350 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Хустської окружної прокуратури про повернення прокурору матеріалів кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121, ч.1 ст.162, ч.1 ст.129, ч.1 ст.125, ч.2 ст.15, ч.2 ст.194 КК України задоволити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1