1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/9698/23 1-кп/335/419/2024
25 січня 2024 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
процесуального прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, неодруженого, не маючого на утриманні будь-яких осіб, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, маючого на утриманні одну малолітню дитину, не працевлаштованому, який не має зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше неодноразово судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-
Відповідно до ухвали судді від 23.11.2023 у даному кримінальному провадженні було призначено підготовче судове засідання на 07.12.2023.
Згідно ухвали суду від 07.12.2023 зазначене кримінальне провадження було об`єднане з кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України № 335/9698/23 (провадження № 335/419/2024), а також вирішено питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу як у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , так і щодо строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_7 до 04.02.2024 кожному окремо.
В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження застосування запобіжного заходу як у вигляді тримання під вартою обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на строк 60 діб.
В обґрунтування клопотання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 зазначено, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Обвинувачений не працює, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив злочин перебуваючи на іспитовому терміні. Просила продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із застосуванням застави, у розмірі який визначить суд, оскільки більш м`який запобіжний захід, не зможе забезпечити виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків обвинуваченого.
Потерпілий ОСОБА_8 в підготовче судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, в телефонному режимі повідомив, що він перебуває за межами м. Запоріжжя як внутрішньо переміщена особа, тому прибути до зали суду не може. Будь-яких заяв чи клопотань до суду не скерував.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно нього заперечував та просив застосувати до нього менш суворий запобіжний захід, а саме домашній арешт у нічний час. Вказав на те, що він має орендоване житло, але наразі він втратив зв`язок з власником цього майна. Також зазначив, що він має намір звернутися з заявою щодо скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації.
Захисник ОСОБА_5 вважав, що є всі підстави для зміни запобіжного заходу на домашній арешт в певний період доби або ж для задоволення клопотання обвинуваченого щодо скасування його для можливості проходження військової служби.
Захисник ОСОБА_6 вказав на те, що заявлене клопотання прокурора не стосується його підзахисного, але вважав за можливе розглянути заяву обвинуваченого ОСОБА_4 щодо скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та надати йому можливість проходити військову службу.
Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали обвинувального акту, приходить до таких висновків.
Згідно ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення. Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий. У разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в умовах воєнного стану продовження строку тримання під вартою здійснюється у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу. Ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.
Виходячи з положень розділу ІІ КПК України, зокрема ст. ст. 131, 176 вказаного Кодексу, запобіжні заходи, в тому числі тримання під вартою, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.
При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приймає до уваги обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України для обрання запобіжного заходу, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.
Частиною 5 ст. 199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Таким чином, підставою для продовження тримання особи під вартою є, зокрема, встановлення, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.12.2023 щодо обвинуваченого ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04.02.2024.
ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 років до 8 років.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 не одружений, малолітні та неповнолітні діти, або інші особи на його утриманні не перебувають, не працевлаштований, має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , але проживав в орендованому житлі за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому в судовому засіданні вказав на те, що він має наміри виїхати на територію Запорізької області, яка наразі є окупованою, для вирішення сімейних та побутових питань.
Також, судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше був неодноразово судимий, судимості у встановлений законом порядку не зняті та не погашені, до того ж відносно останнього на розгляді у суді знаходиться об`єднане кримінальне провадження, також щодо вчинення корисливого злочину.
Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.
Наведені прокурором доводи по кримінальному провадженню є достатніми вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 може:
- переховуватися від суду, що підтверджується, тим що останній обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів за які, передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від суду з метою уникнення понесення покарання;
- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні чи обвинуваченого ОСОБА_7 , що підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, самостійно або через інших осіб може перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показанням інших осіб, зокрема іншим обвинуваченим у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань, з метою створення собі «алібі» щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення, тим самим перешкодити встановленню істини в кримінальному провадженні, що дає підстави стверджувати, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно забезпечити виконання запланованих процесуальних рішень у кримінальному провадженні.
- вчиняти інші кримінальні правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_4 , в період воєнного стану, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень проти власності, при цьому перебував на іспитовому терміні.
Вказані вище обставини, а також підвищена суспільна небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , на думку суду, дають підстави дійти висновку, що існують з боку останнього ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та обвинуваченого у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинити інший злочин.
Підстав вважати, що ризики, які зазначені прокурором у клопотанні про продовження строку запобіжного заходу, зменшили чи перестали існувати, не встановлено.
Під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу, судом вирішувалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема і у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою орендованого житла, однак, на переконання суду, такий запобіжний захід не зможе запобігти вищезазначеним ризикам та не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, оскільки уповноважений орган не зможе контролювати місце перебування останнього, осіб з якими він спілкується, що може мати негативні наслідки для судового розгляду кримінального провадження. Суду не було надано доказів законного перебування обвинуваченого у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .
Таким чином, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується; кількість епізодів злочинної діяльності, працездатний вік та задовільний стан здоров`я обвинуваченого, оскільки доказів протилежного суду не надано; недоведеність наявності в обвинуваченого міцних соціальних зв`язків в місці його як зареєстрованого проживання , так і за місцем тимчасового мешкання; нестабільний майновий стан останнього, недоведеність наявності постійних доходів; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик вчинення іншого злочину, що його створює обвинувачений.
Отже, враховуючи доведеність на цій стадії провадження обґрунтованості обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_4 та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, продовження відносно останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою є доцільним.
Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винним, інші обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку, що на даній стадії кримінального провадження ризики здійснення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на які посилався прокурор в клопотанні про продовження застосування запобіжного заходу, не зменшились настільки, що вже не могли би виправдовувати подальше тримання обвинуваченого під вартою, та жодний з інших, менш суворих запобіжних заходів, не здатний їм запобігти, а отже підстави для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на будь-який інший запобіжний захід відсутні.
Враховуючи наведене, з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, попередження переховуванню від суду, здійснення впливу на свідків чи іншого обвинуваченого у цьому провадженні, вчинення інших кримінальних правопорушень, суд на даній стадії судового провадження вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 , на строк до 24 березня 2024 року включно.
Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Отже, задовольняючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи те, що злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 вчинений без застосування насильства чи погрози його застосування, діяння не спричинило загибель людини, злочини не є особливо тяжкими, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави, який буде наближений до мінімального.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину встановлюється розмір застави від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Визначаючи розмір застави, суд виходить з вимог ст. ст. 178, 182 КПК України, враховує матеріальне становище обвинуваченого, тяжкість злочинів та їх специфіку, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , у зв`язку з чим, слід визначити заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (із розрахунку 3028,00 гривень), оскільки внесення застави саме у такому розмірі може гарантувати виконання останнім покладених на нього обов`язків.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, а саме: прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Згідно ст. 205 КПК України, ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Щодо клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 616 КПК України у разі введення в Україні або окремих її місцевостях воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України підозрюваний, обвинувачений, який під час досудового розслідування або судового розгляду тримається під вартою, крім тих, які підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених статтями 115, 146-147, 152-156, 186, 187, 189, 255, 255-1, 257, 258-262, 305-321, 330, 335-337, 401-414, 426-433, 436, 437-442 Кримінального кодексу України, має право звернутися до прокурора з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.
За результатами розгляду клопотання, передбаченого абзацом першим цієї частини, прокурор має право звернутися до слідчого судді або суду, який розглядає кримінальне провадження, з клопотанням про скасування цій особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Клопотання про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що особа підпадає під проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, та висновок про придатність особи до несення військової служби в умовах воєнного стану;
2) виклад обставин, які вказують на те, що відсутні ризики, передбачені частиною першою статті 177 цього Кодексу, а також ризик ухилення особи, стосовно якої пропонується скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, від проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Слідчий суддя або суд, який розглядає кримінальне провадження, розглядає клопотання про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період невідкладно. За наявності достатніх підстав слідчий суддя або суд має право скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для подальшого проходження підозрюваним, обвинуваченим військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Таким чином вбачається, що з зазначеним клопотанням до суду повинен звертатися саме прокурор. Також останнє повинно відповідати встановленим вимогам та містити виклад певних обставин на його обґрунтування.
Наразі до суду такого клопотання надано не було. Тому, суд вважає за необхідне письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_4 , яка в дійсності адресована саме прокурору, направити до Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя за належністю для її подальшого опрацювання.
Керуючись ст. ст. 177-178, 181, 183, 194, 205, 322, 331, 369-372, 376, 616 КПК України, суд,-
Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 , на строк до 24 березня 2024 року включно з утриманням в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».
Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:
- прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду;
- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити на строк до двох місяців з моменту звільнення з-під варти, у межах строку досудового розслідування.
Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення - негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 чи іншому заставодавцю відмінному від обвинуваченого, обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Заяву обвинуваченого ОСОБА_4 щодо скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період надіслати до процесуального прокурора Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя за належністю.
Ухвала в частині продовження тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Для ОСОБА_4 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії даної ухвали.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали суду складено 29.01.2024.

Суддя: ОСОБА_1