Справа № 577/4385/22
Провадження № 1-кп/577/135/23

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 грудня 2023 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
за ознаками скоєння кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -
26.05.2022 близько 09.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в гостях у ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_3 виявив в одній з кімнат на стільці ноутбук марки ASUS, чорного кольору, та зарядний пристрій до нього, який знаходився поруч на столі, належні ОСОБА_6 та в цей час у нього виник протиправний умисел на викрадення вказаних ноутбуку та зарядного пристрою.
Реалізуючи свій злочинний умисел, та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_4 діючи повторно, таємно, умисно, усвідомлюючи, що його дії є таємними для оточуючих, оскільки потерпіла ОСОБА_6 перебувала в іншій кімнаті, діючи в умовах воєнного стану, введеного на всій території України згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року взяв зі стільця ноутбук марки ASUS, чорного кольору, та зарядний пристрій до нього, який знаходився поруч на столі, сховав їх до сміттєвого пакету, з яким покинув вказану квартиру, таким чином заволодівши ним та у подальшому розпорядився на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, при обставинах, визначених в обвинувальному акті, вказавши, що події, а також час та спосіб скоєння ним злочину, зазначеного в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, він їх в повному обсязі підтверджує. Щиро розкаюється у вчиненому та пояснив, що 26.05.2022 близько 09.00 год., він прийшов до ОСОБА_6 , яка проживає за адресою АДРЕСА_3 допомогти їй по господарству, оскільки вона проживає одна і потребує допомоги. Перебуваючи у неї вдома, в одній з кімнат він побачив на стільці ноутбук марки ASUS, та зарядний пристрій до нього, який знаходився поруч на столі. Переконавшись, що ОСОБА_6 перебувала в іншій кімнаті, взяв зі стільця ноутбук марки ASUS, та зарядний пристрій до нього, який знаходився поруч на столі, сховав їх до сміттєвого пакету та покинув квартиру, а викраденим розпорядився на власний розсуд. Просив суд суворо його не карати.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, у суду відсутні сумніви в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого.
Потерпіла ОСОБА_6 подала до суду заяву, що наміру звертатися з цивільним позовом до обвинуваченого не має, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.
З`ясувавши думки учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_4 визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, ніхто з учасників не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого та стосуються речових доказів та судових витрат у провадженні. Крім того судом роз`яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Такий висновок суду ґрунтується також і на практиці Європейського суду з прав людини, викладеній, зокрема, у рішенні в справі «Коваль проти України» від 19.10.2006 року, відповідно до п. 113 якого вбачається, що «основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у межах кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого кримінального обвинувачення. Стаття 6 Конвенції в цілому гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (рішення від 16 лютого 2000 року у справі «Роув і Дейвіс проти Сполученого Королівства»).
Судовий розгляд проведено стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і в межах висунутого обвинувачення за ч. 4 ст. 185 КК України, відповідно до вимог ст. 337 КПК України.
За таких обставин суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена і його дії слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.
Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд ураховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Згідно ст. 12 КК України обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення віднесене до тяжкого злочину.
Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не виявлено.
Вивчаючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено, що він раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, характеризується задовільно за місцем реєстрації, перебуває на обліку у лікаря-інфекціоніста з 19.06.2018 року з діагнозом ВІЛ-інфекція..
Ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_4 складену Конотопським міськрайонним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області Міністерства юстиції України «можливе виправлення без ізоляції від суспільства лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів».
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року) та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було «свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»».
Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме виходить з принципів справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, небажання стати на шлях виправлення, про що свідчать неодноразові притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, а також вчинення злочинів під час умовно-дострокового звільнення від покарання, перебував у розшуку, що свідчить про небажання нести відповідальність за вчинене, збитки не відшкодував, вважає, що необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів для ОСОБА_4 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України.
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності.
Речові докази визначити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим заявлений не був.
Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України,-
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
ОСОБА_4 міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу, залишити раніше встановлену - тримання під вартою.
Строк відбування покарання рахувати з 26 листопада 2023 року з часу його затримання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави код класифікації доходів 24060300 "Інші надходження" процесуальні витрати в розмірі 566 (п`ятсот шістдесят шість) грн. 34 коп. (а.с.82 ).
Зняти арешт накладений ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11 листопада 2022 року на батарею від ноутбука Asus у кількості 4 шт., серійний номер ABN0АS24640446А (а.с. 83-84).
Речові докази по справі батарею від ноутбука Asus у кількості 4 шт., серійний номер ABN0АS24640446А, що зберігаються в камері зберігання речових доказів повернути ОСОБА_6 (а.с. 81).
Вирок може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайсуд протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - в той саме строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1