В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у об`єднаному кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001227 від 25.11.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чорноголова, Великоберезнянського району, Закарпатської області, громадянин України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні ним кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 3 ст. 357 та ч. 4 ст. 358 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Під час дізнання з`ясовано, що ОСОБА_3 , у невстановлений досудовим розслідуванням точний день та час, але не пізніше 28 жовтня 2023 року, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у невстановленому досудовим розслідуванням місці у м. Ужгород знайшов та привласнив собі важливий особистий документ, а саме: посвідчення водія № НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що видане ТСЦ 2141 від 23.02.2021.

Після чого, 28 жовтня 2023 року, ОСОБА_3 будучи зупиненим працівниками УПП в Закарпатській області за порушення правил дорожнього руху, по вул. Українська 58, в м. Ужгород, Закарпатської області, під час керування транспортним засобом марки «ВАЗ» моделі 21043, державний номерний знак НОМЕР_2 , з метою уникнення адміністративної відповідальності надав вищевказане чуже дійсне водійське посвідчення ОСОБА_4 та представився громадянином ОСОБА_4 , в дійсності будучи іншою особою, де в подальшому працівниками поліції було складено адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП України та ч. 1 ст. 126 КУпАП України на потерпілого гр.. ОСОБА_4 .

Крім того встановлено, що 28 жовтня 2023 року о 03 годині 09 хвилин, ОСОБА_3 , під час зупинки його працівниками УПП в Закарпатській області, за порушення правил дорожнього руху, за адресою: Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Українська, 58, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій та керуючи ними, діючи умисно з метою уникнення адміністративної відповідальності надав поліцейському УПП в Закарпатській області рядовому поліції ОСОБА_5 чуже справжнє водійське посвідчення та представився громадянином ОСОБА_4 , в дійсності будучи іншою особою та достовірно знаючи, що таке є чужим документом, чим здійснив використання справжнього, але чужого документа.

Таким чином, ОСОБА_3 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 3 ст. 357 КК України, а саме: незаконне заволодіння будь-яким способом іншим важливим особистим документом та ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документа.

Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.

До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого про те, що він, у присутності захисника ОСОБА_6 : беззаперечно визнає свою винуватість у скоєнні кримінального проступку передбаченого частиною 3 статті 357, частиною 5 статті 358 КК України, згоден та не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини; згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності у спрощеному провадженні.

Згідно заяви потерпілого ОСОБА_4 , він згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; Ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною ч. 2 ст. 302 КПК України; згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Прокурором заявлено клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

При цьому, частина четверта статті 358 КК України визначає кримінально карним діянням використання завідомо підробленого документа.

З об`єктивної сторони використання полягає у наданні підробленого документа підприємствам, установам або організаціям незалежно від форми власності (документ передається уповноваженим особам) або пред`явленні їх (для ознайомлення з його змістом, але сам підроблений документ залишається у володінні винного, наприклад, пред`являється підроблене посвідчення контролеру при користуванні громадським транспортом; надання фальшивого посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС для одержання пільг). Під ознаки цієї статті підпадає також використання справжнього, але чужого документа. Злочин вважається закінченим з моменту пред`явлення (надання) підробленого документа незалежно від того, чи вдалося винному досягти поставленої мети.

Обов`язковою умовою складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України є прямий умисел і спеціальна мета.

Суд вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 3 ст. 357 КК України, а саме: незаконне заволодіння будь-яким способом іншим важливим особистим документом та ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документа.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України).

Обставини, які обтяжують покарання, відсутні.

Крім цього, при призначенні покарання судом враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальними проступками; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_3 не одружений, має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, тимчасово не працює.

Крім цього, при призначенні покарання судом враховано ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком; дані про особу обвинуваченого: є громадянином України, раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Згідно з частини 3 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує, що вчинене, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальними проступками, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що для досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, а саме виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень є необхідним та достатнім призначити покарання у виді штрафу.

Санкція ч.3 ст. 357 КК України, передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до трьох місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Санкція ч.4 ст. 358 КК України, передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Враховуючи викладене, суд вважає, за можливе призначити ОСОБА_3 , покарання, пов`язане з грошовим стягненням в межах санкції ч.3 ст. 357 та ч.4 ст. 358 КК України, що буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_3 , слід призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного складання призначених покарань.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 373-374, 381-382 КПК України, ст. ст. 12, 15, 50, 65, 68, 70, 358 КК України суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст. 357 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточно призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного складання призначених покарань, призначивши остаточне покарання у вигляді штрафу розміром сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. (одну тисячу сімсот) гривень.

Речові докази:

Оптичний диск «DVD-R» із записами з нагрудних відео реєстраторів щодо події яка мала місце 28.10.2023 року, зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження;

Посвідчення водія № НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що видане ТСЦ 2141 від 23.02.2021, зберігається в УПП в Закарпатській області, повернути власнику потерпілому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1