Провадження № 11-кп/824/4927/2023 Суддя-доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2023року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 21 серпня 2023 року, якою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 до 19 жовтня 2023 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000807 від 12.07.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_10 ч. 2 ст. 189, ч.2 ст. 289, ч.1 ст. 357 КК України, ОСОБА_6 за ч.2 ст. 189 КК України.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21 серпня 2023 року, продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 до 19 жовтня 2023 року включно.

Не погоджуючись з ухвалою суду захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою проживання обвинуваченого: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала, є необґрунтованою, незаконною, невмотивованою та такою, що ухвалена всупереч вимогам, як Конституції України, Кримінального процесуального кодексу, так і Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вказує, що як під час судового розгляду, так і в самому тексті клопотання стороною обвинувачення не наведено обставин, які б свідчили про будь-які дії обвинуваченого ОСОБА_6 , спрямовані на ухилення від кримінальної відповідальності як на підставу стверджувати про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Більш того, ОСОБА_6 має постійне місце проживання,дружину та малолітню дитину, що підтверджено документами. Однак суд не надав правової оцінки вказаним обставинам, які у своїй сукупності свідчать про можливість подальшої належної поведінки ОСОБА_6 в разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Також звертає увагу на те, що ОСОБА_6 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, характеризується з позитивної сторони. За весь час кримінального провадження стороною обвинувачення не було отримано будь-яких даних, які б свідчили про не процесуальну поведінку ОСОБА_6 , яка була б направлена на перешкоджання досудовому розслідуванню або судовому провадженню.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисників на підтримку вимог та доводів поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 р.).

Як вважає колегія суддів, судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі докладно наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.

Під час розгляду суд встановив, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, вчинений згідно змісту обвинувачення із погрозою застосування насильства над потерпілим, обвинувачений ОСОБА_6 є громадянином іноземної країни (за відомостями органу досудового розслідування він є громадянином Російської Федерації, за змістом наданих захистом документів - громадянином Чеченської Республіки Ічкерія), не має визначеного місця проживання на території Києва та Київської області, офіційного місця роботи. Також, судом враховано, що ОСОБА_6 на даний час є обвинуваченим також у іншому кримінальному провадженні №753/14125/18 за ст.ст. 28 ч.2, 147 ч.1, 189 ч.2, 358 ч.3, 358 ч.4 КК України, яке перебуває в провадженні Дарницького районного суду м. Києва,ризики, що обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, зможе переховується від суду, вживати заходів, щоб умисно перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному проваджені, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, не маючи офіційного місця роботи, джерела доходу і будучи іноземцем, є реальними, з чим погоджується колегія суддів.

Таким чином, колегія суддів оцінює доводи апеляційної скарги щодо недоведеності існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, як безпідставні та такі, що не підлягають задоволенню, оскільки судом першої інстанції вмотивовано встановлено, що ризики, на які вказує сторона обвинувачення є обгрунтованими.

На переконання колегії суддів, судом ретельно перевірено наявність обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого, обгрунтованість висунутого щодо ОСОБА_6 обвинувачення, встановлена наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, враховано дані про обвинуваченого в сукупності, та зроблено вмотивований висновок про те, що на даний час немає достатніх підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який не пов`язаний із триманням під вартою.

За таких обставин, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, за наслідками її розгляду, вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 177-178, 199, 331,376, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 21 серпня 2023 року, якою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 до 19 жовтня 2023 року включно - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: