ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2023 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні дітей, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2023 року було задоволено клопотання слідчого та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_8 до 08 січня 2023 року.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення послався на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, яке віднесено законом до категорії особливо тяжких.

Зазначає, що про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_8 на даний час підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого, ОСОБА_8 розуміє, що у разі визнання його судом винним у вчиненні вказаного злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України його може буде засуджено судом до реального позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, тому існує реальна можливість переховування останнього від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від покарання.

Вказує, що прокурором доведено, що для забезпечення виконання ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків достатньо застосування відносно нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобіганням ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що висунута ОСОБА_8 підозра є необґрунтованою; ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України є недоведеними;прокурор не навів аргументів та не надав доказів того, що до підозрюваного ОСОБА_8 не можуть бути застосовані більш м`які заходи, крім домашнього арешту.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку учасників провадження, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби і може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону на момент розгляду клопотання слідчого судом першої інстанції дотримані.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , слідчий суддя належним чином дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку даного запобіжного заходу, та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які виправдовують подальше перебування підозрюваного ОСОБА_8 під домашнім арештом.

Так, слідчий суддя, при продовженні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту врахував наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, а також продовження існування передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику.

Слідчий суддя також врахував дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , який раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, його соціальні зв`язки за місцем проживання, тяжкість інкримінованого йому злочину, у зв`язку з чим, дійшов висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

З таким висновком погоджується й колегія суддів, оскільки він в повній мірі відповідає вказаним вище нормам кримінального процесуального закону та фактичним обставинам кримінального провадження.

Отже, продовження існування зазначених вище обставин у їх сукупності, виправдовують подальше перебування підозрюваного ОСОБА_8 під домашнім арештом, та більш м`які запобіжні заходи, не забезпечать належної процесуальної його поведінки, а тому продовження строку запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту є найбільш прийнятним за наявних умов.

Таким чином, продовження застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, відповідає вимогам вищевказаних норм закону, і, зокрема, правовій позиції, викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України», та є дієвим механізмом контролю його поведінки під час здійснення досудового розслідування та відповідає завданням кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_8 фактично зводяться до оцінки доказів та вирішення питань доведеності чи недоведеності вини підозрюваного в злочині, які вирішуються судом першої інстанції при ухваленні вироку, і на даному етапі кримінального провадження ці питання не розглядаються.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, ухвала про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_8 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України, є законною, обґрунтованою, вмотивованою та такою, що не підлягає скасуванню, а тому, апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2023 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4