УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_3 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000197 від 27.02.2023, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1112 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_3 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000197 від 27.02.2023, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1112 КК України, а саме, на: корпоративні права ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у: ТОВАРИСТВІ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІСТ-ФОРТ», скорочена назва: ТОВ «ІСТ-ФОРТ», , юридична адреса: Харківська обл., місто Харків, провулок Каплунівський, будинок 4, квартира 1; ПРИВАТНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «ПРОМВИБУХ», скорочена назва: ПРАТ «ПРОМВИБУХ», , юридична адреса: Запорізька обл., місто Запоріжжя, вулиця Миколи Краснова, будинок 14; ТОВАРИСТВІ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРВИБУХТЕХНОЛОГІЯ», скорочена назва: ТОВ «УКРВИБУХТЕХНОЛОГІЯ», , юридична адреса: Харківська обл., місто Харків, провулок Каплунівський, будинок 4, квартира 1; ТОВАРИСТВІ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СИНТЕЗ-ХАРКІВ», скорочена назва: ТОВ «СИНТЕЗ-ХАРКІВ», , юридична адреса: Харківська обл., місто Харків, провулок Каплунівський, будинок 4, квартира 1; ТОВАРИСТВІ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОСМІК ФУД», скорочена назва: ТОВ «КОСМІК ФУД», , юридична адреса: Харківська обл., місто Харків, вулиця Космічна, будинок 4, шляхом заборони державним реєстраторам, нотаріусам, акредитованим суб`єктам здійснення будь-яких реєстраційних дій в тому числі, державну реєстрацію змін до відомостей пpо юридичну особу, зазначених в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (та в установчих документах товариства одночасно), які пов`язані зі зміною розміру статутного капіталу та його учасників і засновників; заборони розпоряджатися продавати і дарувати, міняти, іншим способом відчужувати майно товариства, передавати його під заставу або управління, з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Клопотання мотивоване тим, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000197 від 27.02.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1112 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , діючи умисно, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, використовуючи надані йому повноваження, підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, будучи обізнаним про факт ведення рф агресивної війни проти України та проведенням у зв`язку з цим підривної діяльності проти України, не зважаючи на встановлену Законом України №2198-ІХ від 14.04.2022 кримінальну відповідальність за свої дії, свідомо став на шлях вчинення особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України допомоги державі-агресору (пособництво), з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора.

Як зазначає слідчий в своєму клопотанні, що ОСОБА_5 , а також іншими невстановленими особами, в інтересах держави-агресора здійснювалось ведення фінансово-господарської діяльності, яка полягала у зборі, підготовці та передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, а саме емульгаторів, зворотних емульсій для гірничодобувної та нафтодобувної промисловості, зокрема компонентів та засобів заряджання промислової вибухової речовини в інтересах комерційних компаній, зареєстрованих на території держави-агресора, в результаті чого шляхом відрахування податкових платежів до федерального бюджету рф відбувалось фінансування оборонного комплексу держави-агресора, що призводило до нарощування військового потенціалу рф проти України.

Так, в період з 21.08.2015 по 07.07.2023 ОСОБА_5 , був співзасновником та учасником, якому належала частка у статутному капіталі підприємства у розмірі 49 % ТОВ «Рудхім» (ООО «Рудхим», ОГРН 640, Белгородская область, Яковлевский р-н, п. Яковлево, ул. Южная, д. 12, засноване відповідно до протоколу загальних зборів учасників 12.08.2015 та внесене до єдиного державного реєстру юридичних осіб рф 21.08.2015, далі ТОВ «Рудхім», Товариство, підприємство), яке займається виробництвом емульгаторів, зворотних емульсій для гірничодобувної та нафтодобувної промисловості, зокрема виробництва компонентів та засобів заряджання промислової вибухової речовини.

Крім того, в період з початку збройної агресії рф проти України, ОСОБА_5 , діючи умисно, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, будучи обізнаним про факт ведення рф агресивної війни проти України та проведенням у зв`язку з цим з боку рф підривної діяльності проти України, не зважаючи на встановлену Законом України №2198-ІХ від 14.04.2022, що набрав чинності 23.04.2022, кримінальну відповідальність за свої дії, не вийшов із складу учасників російського підприємства та продовжив здійснювати управлінські повноваження щодо зазначеного підприємства до 07.07.2023.

Органом досудового розслідування встановлено, що починаючи з 23.04.2022 та по 07.07.2023, ОСОБА_5 , будучи учасником ТОВ «Рудхім», діючи умисно, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, використовуючи надані йому повноваження, з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, здійснював контроль за виробничою та фінансово-господарською діяльністю Товариства, приймаючи певні управлінські рішення та погоджуючи дії інших невстановлених осіб.

Слідчий в своєму клопотанні зазначає, що таким чином, ОСОБА_5 , фактично здійснюючи вплив на ведення фінансово-господарської діяльності ТОВ «Рудхім», отримуючи прибуток від діяльності останнього, здійснював сплату податків на користь рф, достеменно розуміючи, що з цих податків формується військовий бюджет держави-агресора, який використовується у збройній агресії проти України, чим забезпечував здійснення військової агресії рф на території України, яка триває дотепер, а також вчиняв умисні дії, направлені на пособництво державі-агресору та завдання шкоди Україні шляхом добровільного збору, підготовки й передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора.

16.10.2023 о 20 год. 14 хв ОСОБА_5 затримано в порядку ст. ст. 208, п.6 ч.1 ст. 615 КПК України за підозрою у вчиненні умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництва), вчинених громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом: добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 1112 КК України.

17.10.2023 о 00 год. 10 хв. ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1112 КК України.

Відповідно до санкції ч. 1 ст.1112 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Так, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, підозрюваний ОСОБА_5 , опосередковано володіє об`єктом нерухомості, а саме будинком за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності його колишній дружині ОСОБА_6 , згідно договору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя від 19.07.2023. При цьому, ОСОБА_5 фактично проживає у вказаному будинку, що було підтверджено під час обшуку за вказаною адресою.

Крім того, згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, підозрюваний ОСОБА_5 опосередковано через ОСОБА_6 володіє корпоративними правами наступних суб`єктів господарювання: 100 % корпоративних прав суб`єкта господарювання - ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІСТ-ФОРТ», скорочена назва: ТОВ «ІСТ-ФОРТ», , юридична адреса: м. Харків, провулок Каплунівський, будинок 4, квартира 1, частка у статутному капіталі зазначеного підприємства складає 4011800,00 гривень; 100 % корпоративних прав суб`єкта господарювання - ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПРОМВИБУХ», скорочена назва: ПРАТ «ПРОМВИБУХ», , юридична адреса: м. Запоріжжя, вул. Миколи Краснова, будинок 14, частка у статутному капіталі зазначеного підприємства складає 4000000,00 гривень; 100 % корпоративних прав суб`єкта господарювання - ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРВИБУХТЕХНОЛОГІЯ», скорочена назва: ТОВ «УКРВИБУХТЕХНОЛОГІЯ», , юридична адреса: м. Харків, провулок Каплунівський, будинок 4, квартира 1, частка у статутному капіталі зазначеного підприємства складає 3830000,00 гривень; 50 % корпоративних прав суб`єкта господарювання - ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СИНТЕЗ-ХАРКІВ», скорочена назва: ТОВ «СИНТЕЗ-ХАРКІВ», , юридична адреса: м. Харків, провулок Каплунівський, будинок 4, квартира 1, частка у статутному капіталі зазначеного підприємства складає 15000,00 гривень; 50 % корпоративних прав суб`єкта господарювання - ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОСМІК ФУД», скорочена назва: ТОВ «КОСМІК ФУД», , юридична адреса: м. Харків, вул. Космічна, будинок 4, частка у статутному капіталі зазначеного підприємства складає 500,00 гривень.

Як зазначає слідчий в своєму клопотанні, що вказане нерухоме майно та вищевказані корпоративні права у липні 2023 року були формально оформлені, зокрема через договори про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя від 19.07.2023, на ОСОБА_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , тобто вже під час здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження. Вказані дії здійснені ОСОБА_5 з метою приховання фактичного володіння ним вищевказаним майном та недопущення накладення обтяжень на нього.

Таким чином, слідчий в своєму клопотанні просить, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, накласти арешт на вищезазначене майно яке належить ОСОБА_6 .

Також слідчий в своєму клопотанні відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України просив розглянути його без участі власника нерухомого майна та зацікавлених осіб для попередження можливості відчуження вказаного майна.

В судове засідання слідчий не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, однак подав до суду заяву, в якій просив здійснити розгляд клопотання без його участі та задовольнити клопотання про арешт майна з підстав у ньому наведених.

Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт не було тимчасово вилучене, то розгляд клопотання відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України можливо здійснити без повідомлення власника майна.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про наступне.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Зі змісту клопотання та доданих до нього копій матеріалів кримінального провадження вбачається, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000197 від 27.02.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1112 КК України.

В той же час, як вбачається зі змісту клопотання, слідчий просить накласти арешт на майно ОСОБА_7 , з метою конфіскації майна як забезпечення виконання вироку суду в частині можливої конфіскації майна.

При цьому слідчий просить накласти арешт на вказане майно мотивуючи таку необхідність тим, що підозрюваний ОСОБА_5 опосередковано володіє вказаним майном.

Водночас, з наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів, не вбачається, що ОСОБА_7 повідомлено про підозру у даному кримінальному провадженні, більше того, відсутні навіть дані про існування такого повідомлення.

Крім того, з матеріалів клопотання також не вбачається, що дійсно ОСОБА_5 опосередковано володіє вказаним майном.

Також до матеріалів клопотання слідчим не долучено будь яких доказів, що свідчили про формальність оформлених договорів про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя від 19.07.2023, з метою приховання фактичного володіння ним вищевказаним майном та недопущення накладення обтяжень на нього. Вказані договори не оспорюються стороною обвинувачення в судовому порядку.

Відтак, на час розгляду клопотання про арешт майна ОСОБА_7 , слідчим не доведено, що ОСОБА_7 набула в законному порядку статусу підозрюваної у кримінальному провадженні №0000197 від 27.02.2023, що свідчить про відсутність об`єктивних підстав для накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, а клопотання слідчого про накладення арешту на майно з метою конфіскації майна, суперечить положенням частини 5 ст. 170 КПК України.

Згідно вимог частини 2 статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчим не доведено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України для накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_7 відповідно до клопотання.

Враховуючи викладене та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, а також необґрунтованість та недоведеність необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000014, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2023, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1112 КК України, про арешт майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_3 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000197 від 27.02.2023, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1112 КК України залишити без задоволення.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1