ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/490/24 Справа № 214/8060/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського апеляційного суду кримінальне провадження № 0000288 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 жовтня 2023 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянку України, раніше не судиму, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.4 ст. 358 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік,-

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку, ОСОБА_8 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, командиром 1 відділення 2 патрульного взводу 4 патрульної роти 2 патрульного батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «сержант», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи злочинний умисел, спрямований на використання підробленого документа, 17 серпня 2023 року о 23-44 год. будучи зупинена працівниками патрульної поліції м. Кривого Рогу, на проїзній частині дороги проспекту 200 річчя Кривого Рогу м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за порушення правил дорожнього руху, керуючи автомобілем марки «Peuget» державний номерний знак НОМЕР_2 , пред`явила підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_8 , інспектору взводу №2 роти № 2 батальйону № 1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанту поліції ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі захисник просить змінити вирок суду в частині призначеного покарання. Зазначає, що вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_8 суд не врахував ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка є військовослужбовцем військової служби за контрактом, позитивно характеризується за місцем проходження служби, раніше не судима, щиро розкаялась у скоєному та усіляко сприяла скорішому розслідуванню та розгляду справи. Вважає, що наявність обставин у вигляді щирого каяття, сукупності позитивних даних про особу обвинуваченої, відсутності даних про притягнення до кримінальної відповідальності раніше, ступінь тяжкості вчиненого (кримінальний проступок), та характер служби ОСОБА_8 з урахуванням її службових обов`язків, які не завжди можуть бути сумісними з призначеними судом обов`язками періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти останній про зміну місця проживання, роботи або навчання, дають підстави для зміни призначеного покарання шляхом призначення покарання, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 358 КК України, у виді штрафу в розмірі до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Звертає увагу, що з 20.10.2023 року ОСОБА_8 було переведено до військової частини № НОМЕР_4 у АДРЕСА_2 , тому вона може бути задіяна до виконання бойових завдань. Вказує, що враховуючи порядок контролю, пов`язаний з додатковими документальними та організаційними засобами, що здійснюються стосовно військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням, та завантаження командирів військових частин, особливо, що здійснюють командування в зоні бойових дій, було б розумно та цілком достатньо призначити ОСОБА_8 покарання у виді штрафу, зменшивши таким чином визначений нормами документообіг між військовою частиною, судовою інстанцією та органом пробації, а також уникнути надмірних незручностей та обмежень при покладанні та виконанні службових завдань ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідача, думку захисника, який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, судова колегія доходить висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з положень ст. 65 КК суди повинні суворо додержуватися вимог цієї норми закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

У кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання. Якщо санкція закону, за яким особу визнано винною, нарівні з обмеженням волі на певний строк передбачає більш м`які види покарання, при постановленні вироку потрібно обговорювати питання про призначення покарання, не пов`язаного з обмеженням волі. У разі обрання покарання у виді обмеження волі це рішення також має бути вмотивовано у вироку.

Додержання цих вимог закону вимагає, що в кожному конкретному випадку суд, призначаючи покарання, повинен мотивувати у вироку, чому саме цей вид покарання він вважає за необхідне призначити обвинуваченому і чому саме обрана ним конкретна міра цього виду покарання є достатньою для досягнення цілей, сформульованих у ч. 2 ст. 50 КК.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Виходячи із принципів співмірності й індивідуалізації покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався, а тому апеляційний суд вважає слушними доводи захисника щодо призначеного ОСОБА_8 покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого кримінального проступку та її особі через суворість з огляду на таке.

Призначаючи ОСОБА_8 , відповідно до вимог ст. 65 КК, покарання у виді 1 року обмеження волі, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка є військовослужбовцем військової служби за контрактом, командира 1 відділення 2 патрульного взводу 4 патрульної роти 2 патрульного батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «сержант», раніше не судима, до КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР» до лікаря психіатра та до лікаря нарколога за медичною допомогою не зверталась, за місцем проживання характеризується позитивно, скарг від сусідів не надходило. Разом з тим, суд призначив найбільш тяжкий вид покарання, передбачений санкцією статті, у виді обмеження волі та звільнив від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК, не навівши при цьому у вироку мотивів про те, чому мети покарання неможливо досягти при застосуванні одного із заходів примусу, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 358 КК, які не пов`язані з обмеженням волі.

Так, беручи до уваги обставини вчинення діяння, його наслідки, всі дані про особу обвинуваченої, яка до кримінальної відповідальності притягується вперше, за місцем проживання та проходження служби характеризується позитивно, на спеціальних обліках не перебуває, у скоєному щиро розкаялася, а також те, що ОСОБА_8 проходить військову службу за контрактом у Збройних Силах України, у теперішній час переведена до військової частини НОМЕР_4 у АДРЕСА_2 , яка наближена до місць ведення бойових дій, та може бути задіяна до виконання бойових завдань, апеляційний суд вважає за можливе застосувати до засудженої покарання у виді штрафу.

Таке покарання, на думку колегії суддів, забезпечить дотримання засад призначення покарання, в тому числі його індивідуалізації, буде справедливим, адекватним матеріальному стану засудженої, необхідним і достатнім для її виправлення.

При цьому апеляційний суд враховує позицію Великої Палати Верховного Суду викладену у постанові від 07.12.2021 року по справі № 617/775/20, згідно якої зміна за результатами розгляду апеляційної, касаційної скарги покарання у виді позбавлення чи обмеження волі, від відбування якого особу було звільнено з випробуванням на підставі ст. 75 КК на штраф не є погіршенням правового становища обвинуваченого, засудженого.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд доходить висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги та зміну вироку суду першої інстанції на підставі ст. 407 КПК України через пом`якшення призначеного ОСОБА_8 покарання з одного року обмеження волі із застосуванням статей 75, 76 КК до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_8 змінити.

Вважати ОСОБА_8 засудженою за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 жовтня 2023 року до покарання у виді штрафу у розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Повний текст ухвали буде проголошений у приміщенні Дніпровського апеляційного суду м. Кривий Ріг о 15 годині 31 січня 2024 року.

Судді: