провадження № 1-кс/753/3886/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2023 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоселівка, Спальк-Дальній, Приморського Краю, РФ, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання в м. Києві, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, за матеріалами кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004085 від 12.10.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, за матеріалами кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004085 від 12.10.2023 року, посилаючись на сталі та триваючі ризики, передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування підозрюваним від органу досудового розслідування та/або суду, незаконий вплив на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, які не зменшились порівняно із застосованим слідчим суддею запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою без права на внесення застави, дія якого завершується 11.12.2023 року.

Вказує, що постановою керівника Дарницької окружної прокуратури м. Києва 04.12.2023 року продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 3-х місяців, а саме до 13.01.2024 року, у зв`язку із чим просить продовжити запобіжний захід у межах строку досудового розслідування.

Вважає, що усвідомлення підозрюваним невідворотності реального покарання, а також тяжкості покарання у вигляді позбавлення волі строком від 10 до 15 років або довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, спонукатиме такого підозрюваного до переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Також він не має постійного місця проживання, міцних соціальних звязків та не працевлаштований.

Ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні з метою зміни ними свідчень, обумовлюється тим, що вказане кримінальне правопорушення вчинене із застосуванням фізичного насильства, допитані у провадженні свідки є важливими для досудового розслідування і встановлення істини у кримінальному провадженні, а підозрюваному відомо їх місце роботи (проживання), тому ним може бути здійснений тиск на останніх з метою полегшення свого становища та зміни показів на свою користь.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином обґрунтовується тим, що за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення ним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

У відповідності до п.1 ч.3 ст.199 КПК України слідчий вважає, що заявлені ризики не зменшились, є триваючими, а зважаючи на те, що збір доказів у кримінальному провадженні триває й на теперішній час, ризики невиконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків продовжують існувати.

На виконання вимог п.2 ч.3 ст.199 КПК України слідчий зазначає про обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Так, строк дії запобіжного заходу обраного ОСОБА_4 закінчується 11.12.2023 року, однак завершити досудове розслідування у встановлений законом строк не представляється за можливе, оскільки з об`єктивних причин необхідний додатковий строк для проведення та завершення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, без виконання яких не буде досягнуто одного з основних завдань кримінального провадження, визначеного у ст. 2 КПК України щодо забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Для зібрання достатніх доказів з метою остаточного та беззаперечного доведення винуватості підозрюваного у провадженні необхідно виконати ряд слідчих (розшукових) дій та прийняти значну кількість процесуальних рішень, а саме: отримати висновки призначених судово-медичних експертиз щодо дослідження трупа ОСОБА_7 , отримати висновки судово-медичних (імунологічних та цитологічних) експертиз по вилучених в ході оглядів місця події речах, предметах, змивах, зрізах нігтьових пластин; здійснити тимчасовий доступ до речей та документів в рамках отриманих в ході досудового розслідування ухвал Дарницького районного суду м. Києва; надати доступ до матеріалів кримінального провадження та речових доказів в порядку ст. 290 КПК України сторонам кримінального провадження, на підставі отриманих матеріалів, прийняти одне із рішень, передбачених ст. 283 КПК України.

Водночас, до цього часу провести зазначені слідчі та процесуальні дії у передбачений законом строк не представлялось можливим у зв`язку із складністю та об`ємністю кримінального провадження.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, вважаючи мету і підстави продовження застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 13.01.2024 року обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на його продовження, посилаючись на ризики, визначені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання, просила прийняти процесуальне рішення згідно із законом.

Підозрюваний також не заперечував щодо задоволення поданого слідчим клопотання.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали, додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання, зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, думку підозрюваного, його захисника, проаналізувавши надані стороною обвинувачення докази підозри, обставини, зазначені у частині 3 ст. 199 КПК України, у їх сукупності з наданою до клопотання підозрою, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що у провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження відомості про якевнесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004085 від 12.10.2023 рокуза ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину - умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, тобто за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні таким підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події (трупа) від 12.10.2023 року, протоколом огляду місця події від 12.10.2023 року, протоколом огляду місця події від 13.10.2023 року, протоколом огляду місця події від 13.10.2023 року, протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_14 , протоколом затримання ОСОБА_4 від 13.10.2023 року, протоколом затримання ОСОБА_15 від 13.10.2023 року та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

При цьому правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

Описана у клопотанні слідчого фабула злочину у сукупності з наданими прокурором поясненнями та матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання, на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, в діях ОСОБА_4 .

Підозра ОСОБА_4 ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують такого підозрюваного із обумовленим кримінальним правопорушенням.

Таким чином, дослідженими в судовому засіданні доказами обґрунтовано можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для продовження застосування до нього заходів забезпечення кримінального провадження на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

Слід враховувати, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, тому лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів слідчий суддя визначає, чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування, або продовження застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, що згідно ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином.

Встановлено, що 13 жовтня 2023 року ОСОБА_4 о 14 год. 00 хв. 13 жовтня 2023 року затриманий в порядку ст. 208 КПК України, а 13 жовтня 2023 року йому в рамках вказаного кримінального провадження повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

14 жовтня 2023 року за вказаним кримінальним провадженням ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва такому підозрюваному обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.12.2023 року.

04 грудня 2023 постановою керівника Дарницької окружної прокуратури міста Києва продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0004085 від 12.10.2023 року до трьох місяців, тобто до 13.01.2024 включно.

Застосовуючи найсуворіший запобіжний захід при його обранні, слідчий суддя вважав доведеним слідчим існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування підозрюваним від органу досудового розслідування та/або суду, незаконий вплив на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також ризиків, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, що зазначені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, й ці ризики не зменшились, вони є триваючими й виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою у межах досудового рослідування, що є підставою для продовження обраного щодо нього запобіжного заходу.

Метою продовження застосованого до такого підозрюваного запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, серед яких доведені слідчим: переховування підозрюваним від органу досудового розслідування та/або суду, незаконий вплив на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, які не зменшились порівняно із застосованим слідчим суддею запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою, адже усвідомлення підозрюваним невідворотності реального покарання, а також тяжкості покарання у вигляді позбавлення волі строком від 10 до 15 років або довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, спонукатиме такого підозрюваного до переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Також він не має постійного місця проживання, міцних соціальних звязків та не працевлаштований. Окрім того, вказане кримінальне правопорушення вчинене із застосуванням фізичного насильства, допитані у провадженні свідки є важливими для досудового розслідування і встановлення істини у кримінальному провадженні, а підозрюваному відомо їх місце роботи (проживання), тому ним може бути здійснений тиск на останніх з метою полегшення свого становища та зміни показів на свою користь. Й за за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення ним зазначених дій.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, а ризик тиску на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу (Jarzynski v.Poland (Яжинський проти Польші) §43).Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev проти Молдови, § 58).

Обговорюючи питання наявності ризиків щодо переховування підозрюваним від органів досудового розслідування й суду, незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, то їх існування є цілком ймовірним.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що заявлені ризики не зменшилися і не перестали існувати, менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити їх уникнення та забезпечення покладених на підозрюваного обов`язків, та вони є триваючими, таке клопотання слідчого вказує на його обгрунтованість.

Щодо питання уникнення наявним ризикам шляхом застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з тримання особи під вартою (більш м`якого), то у світлі факторів пов`язаних з особою підозрюваного, його моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками, вважає недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання обгрунтованим слідчим триваючим ризикам.

Підстави, які б свідчили про неможливість продовження утримання підозрюваного в установах попереднього ув`язнення за станом здоров`я, не встановлені.

З урахування сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, особливо тяжкого злочину, який ним вчинений, в силу характеру вчиненого діяння та одночасної потереби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя приходить до висновку про те, що слідчий довів дійсні підстави для продовження застосування найсуворішого запобіжного заходу, а саме - тримання під вартою, й вважає, що лише такий запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку вказаного підозрюваного з урахуванням обставин правопорушення та його особи, адже підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, зважаючи на вчинений ним злочин, усвідомлення наслідків покарання, може вплинути на його процесуальну поведінку - переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконий вплив на свідків в даному кримінальному провадженні, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, вчиненню іншого кримінального правопорушення.

Строк тримання під вартою щодо ОСОБА_4 не виходить за межі, визначені КПК України, та є необхідною мірою в ній з огляду на те, що в ході розгляду було встановлено наявність передумов, регламентованих п.п.1-3 ч.1 ст. 194, ст. 199 даного Кодексу, тобто строк утримання під вартою відповідає критерію розумності.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (ч.1 ст. 197 КПК України).

Відповідно, зважаючи на вказані норми процесуального закону, строк дії цієї ухвали відраховувати з 14.00 год. 07.12.2023 року (дата постановлення цієї ухвали), дія якої завершиться 13.01.2024 року о 14.00 год., тобто в межах строку досудового розслідування, який продовжено до 13.01.2024 року включно.

Щодо вирішення можливості застосування до такого підозрюваного застави, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Й відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Встановлено, що злочин, який підозрюваним вчинений, із застосуванням насильства, а тому слідчий суддя застосовую заборонну норму щодо застави до такого підозрюваного у межах строку досудового розслідування.

З огляду на зазначене, враховуючи те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, вчиненого із застосуванням насильства, з урахуванням обгрунованих слідчим ризиків, ролі такого підозрюваного у його вчиненні, враховуючи його особу, введений в Україні воєнний стан, слідчий суддя при вирішенню цього клопотання на час досудового розслідвання не вбачає підстав для визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави відповідно до положення п.1 ч.4 ст.183 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 183, 182, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави відносно ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004085 від 12.10.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченому п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування строком на 37 (тридцять сім) днів, тобто з 14 год. 00 хв. 07 грудня 2023 року до 14 год. 00 хв. 13 січня 2024 року включно, без визначення застави.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

СУДДЯ: