Єдиний унікальний номер: 343/521/22
Номер провадження: 1-кс/0343/629/23
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

17 жовтня 2023 року м.Долина

Слідчий суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Долинського відділу Калуської окружної прокуратури ОСОБА_3 , слідчої СВ відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчої у кримінальному провадженні № 0000061 від 24.03.2022 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої по АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

до Долинського районного суду Івано Франківської області надійшло клопотання слідчої СВ відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідча зазначає, що слідчим відділенням відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000061 від 24.03.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в умовах воєнного стану, 22.03.2022 ОСОБА_5 , близько 13:10 год., на автобусній зупинці, біля магазину «Копійочка» у м. Долина по вул.Майдан Січових Стрільців, 1, зайшла у рейсовий автобус марки Мерседес Спрінтер реєстраційний номер НОМЕР_1 , маршруту Одиниця-Мала Тур`я, де побачила жіночу сумку на колінах у ОСОБА_6 , яка сиділа на кріслі та відволіклась дивлячись у вікно. В той час у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна крадіжки із жіночої сумочки.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, переконавшись в тому, що за її діями ніхто із пасажирів автобуса не спостерігає таємно із жіночої сумки ОСОБА_6 викрала мобільний телефон марки «Apple» лінійки iPНONE моделі XS Max 256 GB імеі: НОМЕР_2 вартістю 14 138 грн., із сім картою мобільного оператора «Водафон» вартістю 100 грн., чохлом до телефону вартістю 110 грн., після чого по вул. Грушевського у м. Долина вийшла із автобуса розпорядившись викраденим на власний розсуд спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 14 348 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні в умовах воєнного стану таємного викрадення чужого майна (крадіжки), тобто у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України.

28.04.2022 ОСОБА_7 відповідно до частини 1 статті 278, частини 3 статті

111, частини 2 статті 135 Кримінально-процесуального кодексу України вручено повідомлення про підозру її мамі ОСОБА_5 за частиною 4 статті 185 КК України. Вручити останній повідомлення про підозру не вдалось, оскільки по місцю проживання її не виявлено, а дочка, ОСОБА_7 пояснила, що місце перебування її матері їй не відоме.

ОСОБА_5 розлучена, без утриманців, в силу ст. 89 КК України не судима.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрювана ОСОБА_5 , усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; враховуючи її майновий стан, а також те, що у минулому підозрювана ОСОБА_5 неодноразово притягалася до кримінальної відповідальності за вчинення крадіжок, може вичинити інше кримінальне правопорушення.

Вищевказане свідчить, що із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України, не можуть запобігти вищевказаним ризикам.

В ході проведення досудового розслідування слідчим у кримінальному провадженні винесено постанову про оголошення ОСОБА_5 в міжнародний розшук, з метою її подальшого затримання та екстрадиції на територію України і запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1,3,4,5 ст. 177 КПК України.

Обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту стосовно ОСОБА_5 , дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваним надалі покладених на нього процесуальних обов`язків.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала, просила його задоволити.

В судовому засіданні слідча підтримала подане клопотання та просила його задоволити з підстав наведених у ньому.

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, а саме: витяг з ЄРДР № 0000061 від 24.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України; повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 28.04.2022; постанову про оголошення міжнародний розшуку підозрюваного від 05.10.2023, встановив, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваної, в тому числі й тримання під вартою, згідно вимог ч.1ст.177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрювана ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може продовжувати переховуватись від суду, з метою уникнення від покарання за вчинення тяжкого злочину, вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року так і іншими міжнародними договорами України, які є основними міжнародними угодами України з іншими державами з питань екстрадиції, передбачено, що Договірні Сторони зобов`язуються видавати одна одній, з урахуванням положень та умов, викладених в цих Конвенціях та Договорах, всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої Сторони за вчинення правопорушення або які розшукуються зазначеними органами з метою виконання вироку або постанови про утримання під вартою.

Відповідно до ст. 12 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, запит запитуючої Сторони супроводжується оригіналом або завіреною копією обвинувального вироку та постанови суду або постанови суду про негайне затримання чи ордера на арешт або іншого розпорядження, яке має таку ж силу і видане відповідно до процедури, передбаченої законодавством запитуючої сторони.

Згідно зі ст.25 вказаної вище Конвенції для цілей цієї Конвенції термін постанова про утримання під вартою означає будь-яке розпорядження, яке передбачає позбавлення волі і яке було проголошене кримінальним судом на додаток до вироку про ув`язнення або замість нього.

Відповідно до статей 1, 19 Конституції України, Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава, органи державної влади, посадові особи якої зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Кримінальне провадження на території України здійснюється з підстав і в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом (ч.1 ст.4 КПК України).

Відповідно до вимог ст.281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.

В даному випадку підтвердженням оголошення особи в розшук є саме постанова органу досудового розслідування про оголошення ОСОБА_5 в розшук від 02 травня 2022 року.

Обгрунтованість причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: рапортом оперуповноваженого СКП віділення поліції №1 (м.Долина) В.Данилишина від 23.03.2022; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 22.03.2022; заявою ОСОБА_5 від 28.03.2022; протоколом добровільної видачі від 28.03.2022; протоколом огляду речей від 28.03.2022; постановою про визнання речовими доказами та долучення речових доказів до матеріалів кримінального провадження від 28.03.2022; постанова про призначення товарознавчої експертизи від 28.03.2022; висновком експерта від 31.03.2022 № СЕ-19/109-22/2641-ТВ; протоколом допиту потерпілої від 24.03.2022; протоколом допиту свідка від 21.04.2022; протоколом огляду місця події від 26.04.2022; протоколом допиту свідка від 28.04.2022.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за вчинення якого передбачено позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Крім того, як Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року так і Конвенцією про правову допомогу у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року, які є основними міжнародними угодами України з іншими державами з питань екстрадиції, передбачено, що Договірні Сторони зобов`язуються видавати одна одній, з урахуванням положень та умов, викладених в цих Конвенціях, всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої Сторони за вчинення правопорушення або які розшукуються зазначеними органами з метою виконання вироку або постанови про утримання під вартою.

Так, згідно ст. 5. ч. 1, п. f) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Виходячи з аналізу як міжнародно-правових норм законодавства так і кримінального процесуального Кодексу України щодо застосування правових норм, передбачених у процесі екстрадиції особи необхідний відповідний документ про тримання особи під вартою, без визначення будь-яких інших альтернатив чи зобов`язань.

Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є

забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії передбачені частиною першою цієї статті.

На даний час існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що підозрювана переховується від суду, крім того, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Також слід врахувати те, що до органу досудового розслідування ОСОБА_5 не з`являлася, доказів, які підтверджують факт неможливості участі у судовому засіданні, не надала, а також наявні обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення нею кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує її в разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, що підтверджує існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно абз.7 ч.4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Беручи до уваги викладене, та те, що існує великий ризик того, що підозрювана ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може продовжувати переховуватись від суду, з метою уникнення від покарання за вчинення тяжкого злочину, вчиняти нові кримінальні правопорушення, з урахуванням того, що підозрювана ОСОБА_5 оголошена в міжнародний розшук, згідно інформації із системи «Аркан» (інтегрована міжвідомча автоматизована система обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон) підозрювана ОСОБА_5 покинула територію України 29.03.2022 у 01:37 год., а саме перетнула Державний кордон України у пункті пропуску «Устилуг» транспортним засобом реєстраційний номер НОМЕР_3 в напрямку Польщі і по даний час не повернулася на територію України, а тому, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не можуть запобігти зазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Вирішення питання про доцільність витрачання ресурсів при реалізації запобіжного заходу, відповідно до ст. 177, 178 КПК України, не входить до компетенції слідчого судді, а відноситься до повноважень органу досудового розслідування та прокурора.

У відповідності до положень ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини, враховуючи принцип верховенства права, мінімізуючи ризик допущення свавілля щодо прав і свобод людини і громадянина, враховуючи не тільки тяжкість злочинів, а оцінюючи конкретні обставини справи, характеристику підозрюваної, з урахуванням наявності ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваній, враховуючи особу підозрюваної, з метою запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 131, 132, 176-178, 182-184, 193, 323, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 задоволити.

Обрати щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої по АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання підозрюваної ОСОБА_5 , не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Виконання ухвали доручити працівникам відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Долинського відділу Калуської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 18.10.2023 о 15:30 год.

Слідчий суддя: