ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/3592/15-к Номер провадження 11-кп/814/909/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

08 січня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві заяву про самовідвід судді Полтавського апеляційного суду ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000473, за апеляційною скаргою прокурора Шишацького відділу Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 на вирок Шишацького районного суду Полтавської області від 17 лютого 2022 року щодо ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА :

Як слідує з матеріалів кримінального провадження 12 вересня 2023 року колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду було скасовано ухвалу Полтавського апеляційного суду від 10 березня 2021 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст. 115 КК України, та призначено новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

На перегляді в Полтавському апеляційному суді перебуває вирок Шишацького районного суду Полтавської області від 17 лютого 2022 року щодо ОСОБА_7 , якого визнано невинуватим у вчиненні ним злочину, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, та виправдано у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.35 КПК України, згідно з протоколом розподілу справ між суддями судової палати з розгляду кримінальних справ, визначено колегію в складі суддів (головуючий суддя ОСОБА_2 , судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ) для апеляційного розгляду кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Шишацького відділу Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 на вирок Шишацького районного суду Полтавської області від 17 лютого 2022 року щодо ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст. 115 КК України.

Після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, суддя ОСОБА_3 заявив самовідвід з підстав передбачених п.4 ч.1 ст.75 КПК України посилаючись на розгляд ним, як головою Полтавського апеляційного суду, заяв ОСОБА_7 .

Заслухавши суддю доповідача, суддю ОСОБА_3 , який заявив самовідвід, вивчивши заяву про самовідвід та матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що суддя ОСОБА_3 , виконуючи обов`язки голови Полтавського апеляційного суду, розглядав заяви обвинуваченого ОСОБА_7 , зокрема 26 червня 2019 року останньому надавалась відповідь в порядку звернення громадян та повідомлено про результати розгляду.

Нормами Конституції України закріплені основні засади судочинства та відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При цьому у своїй практиці Європейський суд з прав людини розмежував суб`єктивний та об`єктивний підходи до безсторонності та вказав на можливість її перевірки різними способами.

Так, рішенням у справі «П`єрсак проти Бельгії» (Piersack v. Belgium) від 1 жовтня 1982 року, п. 30) зазначено, що, не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У цьому контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу. Будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід. Правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться (справа «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), рішення від 26.10.1984 року, п. 26).

Також, Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Салов проти України» (заява № 65518/01) від 06.09.2005 року, надаючи тлумачення поняттю «неупередженість» суду, в сенсі статті 6 Конвенції, наголосив, що така неупередженість має визначатися суб`єктивною оцінкою, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивною оцінкою - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які законні сумніви з цього приводу. У межах об`єктивної оцінки має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо неупередженості суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення (п. 81).

Відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством.

Зазначені принципи закріплені і в міжнародних актах, зокрема, відповідно до п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення.

Відповідно до п.3 Європейського статуту судді, «Суддя не тільки повинен бути неупередженим, але і повинен сприйматися будь-ким як неупереджений».

Положення статті Кодексу суддівської етики випливають з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, що схвалені резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006р.,відповідно до яких суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді, зокрема у випадку, коли у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

ЄСПЛ зазначає у рішеннях у справах Делкурт проти Бельгії, Пєрсак проти Бельгії і Де Куббер проти Бельгії, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід або задовольнити відвід з боку учасників справи.

Згідно положень п.4 ч.1 ст.75 КПК України, до обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні віднесено, у тому числі і ті, які виключають сумнів у його неупередженості.

Враховуючи викладене, відповідно до доктринальних підходів до розуміння правової концепції безсторонності (неупередженості) судді, з метою унеможливлення будь-яких сумнівів в об`єктивності судді ОСОБА_3 , виходячи з вищезазначених положень КПК України, Бангалорських принципів поведінки суддів, рішень ЄСПЛ для усунення можливих сумнівів щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд та законності судового рішення, у відповідності до принципів статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вказані обставини поза розумним сумнівом унеможливлюють участь судді ОСОБА_3 у розгляді даного кримінального провадження, оскільки вони можуть викликати сумніви в неупередженості судді, як в учасників судового розгляду, так і будь-якого стороннього спостерігача.

У зв`язку із наведеним, враховуючи вимоги п.4 ч.1ст.75 КПК України, з метою недопущення будь-яких сумнівів у неупередженості судді ОСОБА_3 та в його об`єктивності, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 75, 81 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Заяву судді Полтавського апеляційного суду ОСОБА_3 про самовідвід - задовольнити.

Матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за№0000473, за апеляційною скаргою прокурора Шишацького відділу Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 на вирок Шишацького районного суду Полтавської області від 17 лютого 2022 року - передати до канцелярії суду для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4