Справа № 606/1940/23
УХВАЛА

25 жовтня 2023 року м. Теребовля

Слідчий суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

в межах здійснення судового контролю за дотриманням прав свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань 19.09.2023 року за № 0000151 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань, скаргу адвоката ОСОБА_3 на рішення дізнавача сектору дізнання Відділення поліції № 3 (Теребовля) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Тернопільській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 13.10.2023 року про відмову в задоволенні клопотання про залучення в якості потерпілого у кримінальному провадженні, зобов`язання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся із скаргою в порядку п.5 ч.1 ст.303 КПК України до слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області, в якій просив скасувати постанову дізнавача ВП № 3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , якою відмовлено в задоволенні клопотання від 12.10.2023 року про визнання потерпілим ОСОБА_5 , зобов`язати уповноважену особу, що проводить дізнання, повторно розглянути заяву ОСОБА_5 про залучення його потерпілим у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000151 від 19.09.2023 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Скарга обґрунтована тим, що 12.10.2023 року ОСОБА_5 подав заяву про залучення його як потерпілого у кримінальному провадженні № 0000151 від 19.09.2023 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України. Заява обґрунтована тим, що в даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 є заявником, оскільки 16.08.2023 року звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення, за ознаками ст.190, 366 КК України. У зазначеній заяві про вчинене кримінальне правопорушення вказано, що згідно з відповіддю на адвокатський запит № 160 від 12.06.2023 року ПАТ «Страхова компанія «ТАС», повідомлено, що мала місце виплата законному представнику неповнолітнього вигодонабувача три виплати в розмірі по 9945,27 грн (27.08.2022 року, 27.09.2022 року, 27.10.2022 року) та виплата у сумі додаткових бонусів, нарахованих за 2022 рік у розмірі 905,79грн. Як вказує ОСОБА_5 , заява на заміну вигодонабувача ним особисто до страхової компанії не подавалась та не підписувалась, як наслідок, ОСОБА_5 недоотримав законну виплату згідно договору страхування життя № АВ 0091036 від 27.03.2012 року, чим завдано майнової шкоди на вказану вище суму. Крім того, ОСОБА_5 вказує, що дані події завдали йому моральної шкоди, оскільки спричинили значний емоційний та психологічний дискомфорт, погіршення стану здоров`я, хвилювання порушення звичного ритму життя. Постановою дізнавача від 13.10.2023 року відмовлено в задоволенні клопотання. Постанова обґрунтована тим, що кримінальний проступок, передбачений ч.4 ст. 358 КК України відноситься до злочинів з формальним складом, для наявності якого не є обов`язковим настання суспільно-небезпечних наслідків, зокрема, спричинення шкоди. Скаржник вказує, що з таким твердженням погодитись не можна, оскільки такий аналіз здійснюється через призму наявності в події складу кримінального правопорушення, зокрема, об`єктивної сторони або доведення вини особі, які інкримінується вказане кримінальне правопорушення. Зазначена постанова не має жодного відношення до правової процедури набуття статусу потерпілого, оскільки його діям не дається оцінка наявності складу кримінального правопорушення.

Адвокат ОСОБА_3 надіслав заяву про розгляд скарги без його участі та участі ОСОБА_5 , скаргу задоволити з підстав викладених у ній.

Дізнавач надала матеріали кримінального провадження, вважала скаргу безпідставною.

Вивчивши скаргу та дослідивши приєднані до неї документи, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до пункту 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Під час судового розгляду встановлено, що 15.08.2023 року ОСОБА_5 звернувся до слідчого управління ГУНП в Тернопільскій області із заявою про вчинення кримінальних правопорушень передбачених ст.190, 366 КК України. В обґрунтування заяви вказав, що ним укладено із АТ «СК «ТАС» договір страхування життя, що підтверджується полісом страхування життя № АВ0091036 від 27.03.2012 року. Йому стало відомо, що в рамках вказаного договору, шляхом підроблення підпису, внесення даних й заповнення бланків документів, змінено вигодонабувача, а тому заявник не отримав страхових платежів. Вважає, що до вчинення вказаних дій може бути причетна його дружина, з якою він перебуває в неприязних відносинах та в процесі розірвання шлюбу. Вказана заява із долученими документами скерована та отримана 30.08.2023 року ВП № 3(м. Теребовля).

Як слідує із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінальне провадження за № 0000151 було зареєстровано 19.09.2023 року на підставі матеріалів правоохоронних органів, а саме: рапорту поліцейського офіцера громади ОСОБА_6 від 19.09.2023 року, з якого слідує, що ним виявлено факт використання підробленого документа заяви про внесення змін за договором страхування від 27.03.2012 року укладеного між ПАТ «Страхова компанія «ТАС» та ОСОБА_5 . Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.4 ст. 358 КК України.

12.10.2023 року ОСОБА_5 подав заяву про залучення його як потерпілого у кримінальному провадженні № 0000151 від 19.09.2023 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України. Заява обґрунтована тим, що в даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 є заявником, оскільки 16.08.2023 року звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ст.190, 366 КК України. У зазначеній заяві вказано, що згідно з відповіддю на адвокатський запит № 160 від 12.06.2023 року ПАТ «Страхова компанія «ТАС», повідомлено, що мала місце виплата законному представнику неповнолітнього вигодонабувача три виплати в розмірі по 9945,27 грн. (27.08.2022 року, 27.09.2022 року, 27.10.2022 року) та виплата у сумі додаткових бонусів, нарахованих за 2022 рік у розмірі 905,79грн. Як вказує ОСОБА_5 , заява на заміну вигодонабувача ним особисто до страхової компанії не подавалась та не підписувалась, як наслідок, ОСОБА_5 недоотримав законну виплату згідно договору страхування життя № АВ 0091036 від 27.03.2012 року, чим завдано майнової шкоди на вказану вище суму. Крім того ОСОБА_5 вказує, що дані події завдали йому моральної шкоди, оскільки спричинили значний емоційний та психологічний дискомфорт, погіршення стану здоров`я, хвилювання порушення звичного ритму життя.

Як слідує із постанови дізнавача сектору дізнання Відділення поліції № 3 (Теребовля) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Тернопільській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 13.10.2023 року, 12.10.2023 року надійшло клопотання ОСОБА_5 про залучення його як потерпілого до кримінального провадження за № 0000151 від 19.09.2023 року. Дізнавач вказує, що кримінальний проступок, передбачений ч.4 ст. 358 КК України відноситься до злочинів з формальним складом, для наявності якого не є обов`язковим настання суспільно-небезпечних наслідків, зокрема, спричинення шкоди. Розглянувши клопотання, дізнавач прийшов до висновку, що клопотання до задоволення не підлягає, оскільки ОСОБА_5 є заявником у вказаному кримінальному провадженні і не є потерпілим. В резолютивній частині постанови у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні за № 0000151 від 19.09.2023 року відмовлено.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 55 КПК потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого (частина третя 55 КПК).

Частиною п`ятою статті 55 КПК передбачено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно із частиною першою статті 60 КПК заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Відповідно до частини першої статті 55 КПК фізична особа набуває процесуального становища потерпілої у кримінальному провадженні за умови заподіяння їй кримінальним правопорушенням моральної, фізичної або майнової шкоди.

Виходячи з вимог статті 55 КПК права та обов`язки потерпілої виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження у відповідному процесуальному становищі, якщо тільки слідчим або прокурором не винесено вмотивованої постанови про відмову у визнанні потерпілим за наявності очевидних і достатніх підстав вважати, що особі не завдано шкоди.

Всупереч вказаній нормі, дізнавач не з`ясував чи завдано ОСОБА_5 шкоди в кримінальному провадженні, про яку він вказував як у заяві про вчинене кримінальне правопорушення, так і в клопотанні про визнання його потерпілим. Аналіз обставин кримінального провадження на відповідність складу кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.358 КК України має відношення для визначення підстав кримінальної відповідальності і не відноситься до процесуального законодавства, яке регулює підстави набуття процесуального статусу у кримінальному провадженні.

Як визначено у ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова дізнавача, слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Враховуючи викладене, оскаржувана постанова дізнавача ОСОБА_4 від 13.10.2023 року, є передчасною та прийнятою без достатньої оцінки доказів вказаного кримінального провадження, а також з порушення форми, встановленої вимогами ст. 110 КПК України, оскільки мотивувальна частина постанови не відповідає резолютивній. Так, в мотивувальні частині постанови йдеться щодо клопотання про визнання потерпілим, в свою чергу в резолютивній частині постанови відмовлено в задоволені клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити скаргу.

Керуючись статтями 107, 303-307, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 на рішення дізнавача сектору дізнання Відділення поліції № 3 (Теребовля) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Тернопільській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 13.10.2023 року про відмову в задоволенні клопотання про залучення в якості потерпілого у кримінальному провадженні, зобов`язання до вчинення дій - задовольнити.

Постанову дізнавача сектору дізнання Відділення поліції № 3 (Теребовля) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Тернопільській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 13.10.2023 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000151 від 19.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, - скасувати.

Зобов`язати уповноважену особу сектору дізнання Відділення поліції № 3 (Теребовля) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Тернопільській області що проводить дізнання у кримінальному провадженні № 0000151 від 19.09.2023 року розглянути клопотання ОСОБА_5 від 12.10.2023 року про залучення в якості потерпілого у кримінальному провадженні за № 0000151 від 19.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Копію ухвали слідчого судді направити ВП 3 № (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, для виконання.

Копію ухвали слідчого судді направити адвокату ОСОБА_3 та ОСОБА_5 а також Теребовлянській окружній прокуратурі, для відома.

Крім того учасники судового провадження можуть отримати інформацію щодо нього з допомогою сервісу Судової влади - за посиланням на вебсторінку: https://court.gov.ua./fair/, чи з використанням інших засобів зв`язку Теребовлянського районного суду Тернопільської області.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення проти ухвали слідчого судді можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1