Справа №591/3237/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/1387/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Шахрайство
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши, без участі сторін, належним чином повідомлених про розгляд справи, у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми, в порядку ч.4 ст. 422-1 КПК України, кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 29 серпня 2023 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави,

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Зарічного районного суду м. Суми перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Прокурор звернувся до суду з клопотаннями про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці, з правом внесення застави у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що на даний час ОСОБА_6 відбуває покарання в ДУ «Сумський слідчий ізолятор», проте 30 серпня 2023 року буде звільнений на підставі повного відбуття покарання за попереднім вироком, у зв`язку з чим виникла потреба для обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому, прокурор вказував на обґрунтованість пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення та наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким, шляхом застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 заперечили щодо задоволення клопотання прокурора, вважали його безпідставним та просили застосувати більш м`який захід, не пов`язаний з позбавленням волі, а саме цілодобовий домашній арешт та зменшити розмір застави до 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Захисники ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 підтримали думку захисника ОСОБА_7 , а обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтримали думку своїх захисників та обвинуваченого ОСОБА_6 .

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 29 серпня 2023 рокуу задоволенні клопотання сторони захисту було відмовлено, а клопотання прокурора було задоволено.Обрано обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27 жовтня 2023 року включно та визначено розмір застави 268400 грн.

У разі внесення застави та після звільнення ОСОБА_6 з-під варти, покладено на обвинуваченого наступні обов`язки: 1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу прокурора або суду; 2) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; 3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 4) утримуватися від спілкування з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 ; 5) носити електронний засіб контролю.

Не погодившись з таким судовим рішенням, вважаючи його незаконним та необгрунтованим, захисник обвинуваченого ОСОБА_16 - адвокат ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора відмовити, змінити або обрати ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що у клопотанні прокурора не зазначено достатньо обставин, передбачених КПК України, які пов`язані з обранням ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу і така позиція прокурора жодними належними та допустимими доказами не доведена, як і не доведено те, що перебуваючи на волі, останній буде порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки та займатиметься злочинною діяльністю.

На думку апелянта, при прийнятті оскаржуваної ухвали судом було порушено норми КПК України, якими встановлено порядок вирішення питання застосування запобіжного заходу, що перешкодило постановити законне та обґрунтоване рішення і є підставою для його скасування.

Про призначення даного кримінального провадження до апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_6 , його захисник ОСОБА_7 були сповіщені належним чином, на підтвердження чого свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які повернулись на адресу суду.

Від прокурора надійшла заява про розгляд даного провадження за його відсутності.

Враховуючи зазначені обставини, а також те, що, в порядку ч.4 ст.422-1 КПК України, ніхто із учасників не заявив клопотання про розгляд провадження за їх обов`язкової участі, колегія суддів вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд без їх участі.

А тому, заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши апеляційні доводи та вимоги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу, вищезазначених вимог Закону дотримався в повному обсязі.

Так, зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що перевіряючи доводи вказаного клопотання прокурора, судом було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше засуджений вироком Ковпаківського районного суду від 27 травня 2020 року за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 377 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 6 місяців; вироком Конотопського районного суду Сумської області від 15 січня 2021 року за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі і строк відбуття покарання за попереднім вироком закінчується 30 серпня 2023 року.

Крім того, судом було враховано і те, що матеріалами даного кримінального провадження підтверджується, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України та з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, було встановлено існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, судом було враховано, що у обвинуваченого ОСОБА_6 відсутнє постійне місця роботи, у нього немає міцних соціальних зв`язків, що він обвинувачується у вчиненні злочинів, за один з яких, а саме, за ч. 4 ст. 190 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Також, судом було враховано і те, що дана справа перебуває на стадії підготовчого провадження і її розгляд по суті ще не розпочався, не допитані самі обвинувачені, потерпілі, не досліджено письмові докази.

Саме за наявності вказаних обставин, суд і дійшов висновку, що перебування ОСОБА_6 на волі не забезпечить його належну процесуальну поведінку і останній матиме можливість переховуватися від суду, незаконно вплинути на потерпілих та свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, та на задоволення клопотання прокурора, обрав останньому запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, з метою запобігання вказаним ризикам, що знайшло своє відображення в оскаржуваному рішенні з належним обґрунтуванням.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується в повному обсязі та ставити під сумнів його законність та обґрунтованість підстав не вбачає.

При цьому, зазначаючи в апеляційній скарзі про необґрунтованість та безпідставність поданого прокурором клопотання та відсутність правових підстав для застосування до ОСОБА_6 саме такого запобіжного заходу, апелянт взагалі не наводить жодних обставин, за яких можливо було б дійти висновку про доцільність застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу.

Тобто, під час апеляційного розгляду даного кримінального провадження не було здобуто доказів, за яких у задоволенні клопотання слід було б відмовити.

Крім того, колегія суддів звертає увагу що при обранні запобіжного заходу обвинуваченому, судом було визначено розмір застави, після внесення якої, ОСОБА_6 буде звільнений з-під варти негайно та перебуватиме на волі.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Таким чином, з врахуванням практики ЄСПЛ, а також тих обставин, що злочини, у вчиненні якихобґрунтовано обвинувачується ОСОБА_6 , становлять небезпеку для суспільства, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку суспільний інтерес має більшу вагу над повагою до свободи особи, а тому, і з цих підстав, обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою є виправданим.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому, вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись ст. 177,182,404,405,407,419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 29 серпня 2023 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4