Справа № 524/117/24
Провадження № 1-кп/524/262/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року Автозаводський районний суд м.Кременчука в складі:

Головуючої судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчук Полтавської області кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0002993, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Великі Кринки, Глобинського району, Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

28.11.2011 року Октябрським районним судом м.Полтави за ст. 69, ч.1 ст. 185 КК України до штрафу в сумі 510 грн.;

06.04.2022 року Автозаводським районним судом м.Кременчука за ч.1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку на 1 рік;

17.05.2023 року знятий з обліку Автозаводського РО ФГУ «ЦП» в Полтавській області,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 , точного часу досудовим росзілдуванням не встановлено, у невстановленому місці, придбав запал ручних гранат ДВМ, корпус ручної гранати RGD-5 (іноземного виробництва).

В цей момент у обвинуваченого ОСОБА_5 виник прямий злочинний умисел, спрямований на зберігання та носіння вибухових пристроїв без мети збуту.

У подальшому, 14.12.2023 року в період часу з 21:39 год. до 22:14 год., в ході огляду місця події за адресою: м.Кременчук, вул. Університетська, 33, під`їзд 2, поверх 3, працівниками Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області виявлено та вилучено у ОСОБА_5 предмет схожий на корпус гранати та предмет схожий на запал до гранати, які відповідно до висновку експерта Полтавського НДЕКЦ № СЕ-19/117-23/19196-ВТХ від 15.12.2023 є: запалом ручних гранат ДВМ, корпусом ручної гранати RGD-5 (іноземного виробництва).

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/117-23/19196-ВТХ від 15.12.2023 у разі поєднання в єдину конструкцію корпусу ручної гранати RGD-5 (іноземного виробництва) і запала ручної гранати ДВМ вони будуть відноситись до категорії вибухових пристроїв (боєприпасів).

Крім того, 14.12.2023, приблизно о 20:00 годині, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, обвинувачений ОСОБА_5 перебував за адресою: АДРЕСА_3 , куди прийшов до своєї знайомої ОСОБА_6 .

Перебуваючи в коридорі загального користування будинку малосімейного типу за вказаною адресою, маючи при собі запал ручної гранати ДВМ, корпус ручної гранати RGD-5 (іноземного виробництва), у обвинуваченого ОСОБА_5 виник умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Реалізуючи свій злочинний намір, обвинувачений ОСОБА_5 близько 20:00 години 14.12.2023 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, діючи умисно, перебуваючи у громадському місці, в присутності сторонніх осіб та пересічних громадян, діючи умисно, з хуліганських мотивів, демонструючи явну неповагу до суспільства, ігноруючи існуючі в суспільстві загально визначені правила поведінки і моральності, протиставляючи себе іншим громадянам, з особливою зухвалістю, почав грубо порушувати громадський порядок, із застосуванням предмету, спеціально пристосованого та заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, що виразилось у демонстрації гранати та погрози її застосування щодо сторонніх осіб, тим самим створював реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян, зокрема потерпілому ОСОБА_7 .

Відповідно до висновку експерта Полтавського НДЕКЦ № СЕ-19/117-23/19196-ВТХ від 15.12.2023 предмет схожий на корпус гранати та предмет схожий на запал до гранати є: запалом ручних гранат ДВМ, корпусом ручної гранати RGD-5 (іноземного виробництва).

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/117-23/19196-ВТХ від 15.12.2023 у разі поєднання в єдину конструкцію корпусу ручної гранати RGD-5 (іноземного виробництва) і запала ручної гранати ДВМ вони будуть відноситись до категорії вибухових пристроїв (боєприпасів).

04 січня 2024 року між прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за письмової згоди потерпілого ОСОБА_7 , за участю захисника ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 263 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 263 КК України 4 роки позбавлення волі; за ч.4 ст. 296 КК України 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворго покарання більш суворим визначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України, обвинуваченого ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків відповідно до ст.. 76 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просить її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Захисник також підтвердив добровільність угоди та просив її затвердити.

Прокурор в судовому засіданні просить затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Прокурор підтвердив, що угода укладена добровільно.

Потерпілий ОСОБА_8 до суду надав заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності.

Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали обвинувального акту з угодою про визнання винуватості, приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, які виразились в незаконному придбанні, зберіганні та носінні бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 296 КК України, які виразились в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, із застосуванням предмету, спеціально пристосованого та заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення шкоду завдано правам та інтересам окремих осіб, однак наявна письмова згода потерпілого ОСОБА_8 щодо укладення угоди про визнання винуватості обвинуваченого з прокурором.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.. 472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473,474 КПК України.

Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.

Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на їх основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Суд також бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості та характеру кримінального правопорушення, а також особі обвинуваченого.

Виходячи з викладеного суд дійшов висноку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_5 .

Арешт, що накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука від 18.12.2023 року необхідно скасувати.

По кримінальному провадженні маються процесуальні витрати на проведення експертизи в сумі 2271,84 грн., які відповідно до положень ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_5 в повному обсязі.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 474,475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 04 січня 2024 року, укладену між прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати винним ОСОБА_5 за ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 296 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 04 січня 2024 року, покарання:

за ч.1 ст. 263 КК України 4 роки позбавлення волі.

за ч.4 ст. 296 КК України 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворго покарання більш суворим, визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку на 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосований до ОСОБА_5 скасувати, звільнивши ОСОБА_5 з-під варти в залі суду негайно.

Зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання за даним вироком час перебування під вартою з 14.12.2023 року по 08.02.2024 року.

Роз`яснити ОСОБА_5 наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1, ч.5 ст.476 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 2271,84 грн.

Арешт, що накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука від 18.12.2023 року скасувати.

Речові докази мобільний телефон марки «Redmi» імеі: НОМЕР_1 , імеі: НОМЕР_2 , військовий квиток серія НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , водійське посвідчення № НОМЕР_4 , посвідчення № НОМЕР_5 від 03.09.2009 повернути власнику за належністю.

Речові докази предмет зовні схожий на корпус гранати «RGD-5» (RDX Dunarit), предмет зовні схожий на запал для гранати знищити.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, предбачених ст. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м.Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Суддя Ліна ОБРЕВКО