УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_7 від розгляду кримінального провадження № 1-кп/761/2733/2023 (справа № 761/10311/23),

у с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м.Києва надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід головуючого судді ОСОБА_7 від розгляду кримінального провадження № 0001552 від 20.07.2022 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 190 КК України (справа № 761/10311/23 провадження № 1-кп/761/2733/2023).

На обґрунтування заяви її ініціатор зазначив, що суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_7 здійснює судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 190 КК України.

Однак, головуючий суддя систематично не забезпечує право обвинуваченого на незалежний, об`єктивний розгляд справи, а також право на захист, оскільки не забезпечує якість звуку та зображення під час здійснення засідання у режимі відеоконференції.

Крім того, оголошення ухвалених судом рішень відбувається за відсутності обвинуваченого ОСОБА_5 , останньому не здійснюється вручення копій таких рішень, що свідчить про наявність підстав для сумніву у неупередженості головуючого судді.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заяву підтримав, однак відмовився її обґрунтовувати, наполягаючи на безпосередній участі у судовому засіданні.

Водночас, відповідно до ст. 336 УкраїниКПК у разі необхідності забезпечення безпеки осіб, судове провадження може здійснюватись у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числи яке знаходиться поза межами приміщення суду.

Так, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Президент України постановив ввести в Україні воєнний стан.

У силу Указу Президента України від 26.07.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від № 3275-IX від 27.07.2023, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Приймаючи до уваги введення на території України воєнного стану, що вимагає вжиття заходів з метою забезпечення безпеки всіх учасників провадження, суд дійшов висновку про необхідність проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

Обвинувачений ОСОБА_6 заяву підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 просив у задоволенні заяви відмовити, посилаючись на необґрунтованість заяви, оскільки під час встановлення відеоконференц зв`язку до початку здійснення технічної фіксації судового засідання обвинувачені активно підкуються з державним обвинувачем, захисниками, тому така поведінка обвинуваченого після початку засідання свідчить про наміри останнього перешкодити судовому розгляду справи.

Потерпілий підтримав думку прокурора та просив відмовити у задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_5 .

Суддя, заслухавши думки учасників розгляду заяви, дослідивши заяву, матеріали кримінального провадження (провадження № 761/10311/23 провадження № 1-кп/761/2733/2023), дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст. 75 КПК суддя, визначений перелік підстав, за наявності яких суддя підлягає відводу.

До однієї з підстав, яка унеможливлює участь судді у розгляді справи, є наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Суддя бере до уваги, що з моменту ратифікації Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Держава Україна та її органи влади взяли на себе зобов`язання визнати юрисдикцію Європейського Суду з прав людини(далі ЄСПЛ), та у силу ст. 9 КПК суд під час розгляду кримінального провадження зобов`язаний керуватися рішеннями ЄСПЛ.

Згідно з п.12 Висновку №1 (2001) Консультативної ради Європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість з боку суддів. Під час ухвалення судових рішень судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення.

Надаючи оцінку доводам заяви, суддя відмічає, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Неупередженість судді та суду передбачає відсутність будь-якої зацікавленості при відправленні правосуддя, об`єктивність і повну безсторонність щодо учасників процесу.

Практика Європейського суду з прав людини сформулювала зміст такої категорії як «безсторонній суд», що включає суб`єктивний та об`єктивний критерії.

Суб`єктивний критерій означає, що суд має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; об`єктивний - що суд має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Отже, суб`єктивну складову категорії «безсторонній суд» утворює наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Таким чином, ознакою суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку суду умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його об`єктивності.

ЄСПЛ у справі «Фей проти Австрії» зазначив, що для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Таким чином, безсторонність суду може викликати сумніви, коли є підстави побоюватися, що суд перебуває у прямій чи опосередкованій службовій, фінансовій, політичній тощо залежності від сторони у справі.

Заявник у своїй заяві зазначив, що упередженість головуючого судді полягає у тому, що останній, не забезпечую належну якість звуку та відео під час проведення судового засідання у режимі відео конференції, чим порушує права обвинуваченого.

Водночас, як вбачається з наданих прокурором пояснень, під час налаштування секретарем судового засідання перед початком судового засідання відеоконференцзв`язку з ДУ «Київський слідчий ізолятор», проблем з відео та звуком не спостерігається.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що у судових засіданнях у режимі відеоконференції обвинувачені надають відповіді на запитання суду та учасників кримінального провадження, що спростовує зазначені ініціатором заяви доводи щодо відсутності відео та звуку під час відеоконференції.

Також, у матеріалах провадження наявні акти посадових осіб ДУ «Київський слідчий ізолятор» про систематичну відмову обвинуваченого ОСОБА_5 від отримання кореспонденції, зокрема, рішень суду, що спростовує доводи заявника про невручення йому рішень суду у кримінальному провадженні та порушення такими діями його права на захист.

Таким чином, викладені у заяві обвинуваченого ОСОБА_5 доводи про наявність підстав для висновку про упередженість головуючого судді ОСОБА_7 не ґрунтуються на фактах, тобто не можуть розглядатися як обґрунтовані та вказувати на наявність у судді будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження щодо сторін кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 75, 80, 81, 82 КПК України, суддя

у х в а л и в :

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_7 від розгляду кримінального провадження № 1-кп/761/2733/2023 (справа № 761/10311/23) відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1