Справа № 504/359/24
Номер провадження 1-кп/504/481/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2024 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області

у складі головуючого судді- ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в смт Доброслав обвинувальний акт у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за №0000024 від 10.01.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Двійне Новотроїцького району Херсонської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого зареєстрованого з адресою: АДРЕСА_1 , проживає, як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/22 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб.

У подальшому, на підставі Указу Президента України від 06.11.2023 № 734/2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

07.01.2024, приблизно о 21:30 годині, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_5 , який постійно мешкає в Україні, та якому достовірно відомо про дію в Україні воєнного стану, під час перебування в квартирі АДРЕСА_4 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна, яке належить потерпілій ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, із корисливих мотивів та переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи та власник майна, під час дії воєнного стану в Україні, шляхом вільного доступу, викрав з вищевказаної квартири грошові кошти в сумі 7000 гривень та портативний зарядний пристрій «Supreme 20 hd, 2000 mAh», вартістю 1100 гривень. Після чого, з місця події зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми злочинними діями, ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 8100 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні, обвинувачений свою винуватість у вчиненні вказаного злочину, визнав повністю, щиро розкаявся, надав показання, які відповідають встановленим стороною обвинувачення обставинам, вказав, що він та потерпіла разом проживали в квартирі АДРЕСА_4 , як знайомі дитинства. В подальшому він хотів поїхати до м. Києва на роботу, проте у нього були відсутні кошти на поїздку. Скориставшись відсутність потерпілої вдома, він викрав у неї грошові кошти у сумі 7000 гривень та «павербанк», маючи надію повернути викрадене у майбутньому, проте потерпіла звернулася до поліції. Про вчинене жалкує, частина заподіяної шкоди добровільно відшкодована, з потерпілою примирився.

Потерпіла ОСОБА_6 , звернулася до суду із заявою про розгляд провадження за її відсутності. Вказала, що шкоду ОСОБА_5 відшкодував частково, попросив вибачення та розкаявся. Просить суд, не застосовувати до обвинуваченого суворе покарання.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою винуватість у скоєнні злочину, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснивши сторонам кримінального провадження вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, що будуть досліджуватися, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого. Обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи, встановлені доказами, які судом не були досліджені.

На підставі вищезазначеного, оцінюючи обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості надані сторонами у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану є доведена в повному обсязі.

При призначені покарання обвинуваченому суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Так, відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України є тяжким злочином.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 є громадянином України, українець, не працює, не одружений, має середню освіту, раніше не судимий, відсутні дані про перебування його на обліку у лікарів нарколога та психіатра, вчинив кримінальне правопорушення, що відноситься до категорії тяжких, щиро розкаявся у вчиненому, посередньо характеризується за місцем проживання. Враховується і те, що частина викраденого майна повернута потерпілій, яка не має до обвинуваченого претензій майнового чи немайнового характеру, потерпіла вибачила останнього. Відповідно до пробаційної доповіді виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, а звільнення від відбуття покарання із встановленням іспитового строку становитиме середні ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства.

Обставиною, яка передбачена ст. 66 КК України та пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка передбачена ст. 67 КК України та яка обтяжує покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З огляду на викладене, враховуючи особу обвинуваченого, тяжкість і характер вчиненого кримінального правопорушення, пом`якшуючі обставини, ставлення обвинуваченого до вчиненого, думку прокурора та потерпілого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 за вчинений ним злочин передбачений ч. 4 ст. 185 КК України покарання у вигляді позбавлення волі у мінімальних межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

Також, враховуючи, тяжкість кримінального правопорушення, особу винного суд приходить до переконання про можливість звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням у відповідності до ст.75 КК України та встановленням іспитового строку терміном на 1 (один) рік та 6 (шість) місяців, з покладенням на останнього обов`язків, що передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, оскільки на думку суду його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Клопотань про обрання запобіжного заходу стороною обвинувачення не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Речові докази у провадженні слід повернути потерпілій на підставі ст. 100 КПК України. Цивільний позов не заявлено.

Враховуючи наведене, на підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання із встановленням іспитового строку на 1 (один) рік та 6 (шість) місяців.

На підставі п.п.1,2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ: зарядний пристрій «Supreme 20 hd, 2000 mAh» повернути ОСОБА_6 .

Покласти нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, на орган з питань пробації за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляції через Комінтернівський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням особливостей передбачених ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захисникам та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1