Справа № 489/1864/20
Кримінальне провадження №1-кп/489/284/23
УХВАЛА

01 грудня 2023 р. м.Миколаїв

Вступна частина

Ленінський районний суд м. Миколаєва, головуючий - суддя ОСОБА_1

Секретар судового засідання ОСОБА_2

Кримінальне провадження 0003815 від13.10.19.

Обвинувальний акт про вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України стосовно ОСОБА_3 .

Сторони: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_4 , прокурор ОСОБА_5 , експерт ОСОБА_6 .

Мотивувальна частина

Захисником ОСОБА_7 після допиту 01.12.23 в судовому засіданні експерта ОСОБА_6 стосовно повноти, об`єктивності та законності висновку судової психіатричної експертизи №39 від 17.03.2020 заявлене повторне клопотання про призначення амбулаторної/стаціонарної експертизи, проведення якої доручити іншому складу експертів експертної установи в іншій області у зв`язку з встановленою відсутністю інших експертів-психіатрів, окрім експерта ОСОБА_6 , на території Миколаївської області. Питання на вирішення експертизи пропонував поставити - чи страждав/страждає ОСОБА_3 будь-яким психічним захворюванням? Чи міг ОСОБА_3 усвідомлювати свої дії та керувати ними під час ДТП, що сталось 13.10.19? Чи потребує ОСОБА_3 застосування до нього примусових заходів медичного характеру?

Незмінна за обґрунтуваннями позиція щодо необхідності повторного проведення такої експертизи викладена в послідовних клопотаннях захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_7 щодо фрагментарного дослідження експертами медичної документації щодо ОСОБА_3 (не врахуванням його лікування в інші періоди, крім тих, що зазначені в описовій частині дослідження), суперечливих висновків тощо.

Крім того, при допиті експерта ОСОБА_3 послався на те, що вчинив дану подію під впливом наркотичних засобів, які йому прописали лікарі при отриманому у серпні 2019 переламі обох рук, і стресової конфліктної ситуації через сварку з рідними, мав при цьому стан галюцинацій (вважав, що він в машині не один), помічає за собою зараз стан амнезії. ОСОБА_3 та захисник вказували, що експерт ОСОБА_6 неповно приймав участь в проведенні експертизи, оскільки роботу щодо безпосереднього дослідження піддослідного виконував лікар - доповідач ОСОБА_9 .

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання посилаючись на необґрунтованість.

Суд вислухавши учасників, встановив таке.

При допиті експерт ОСОБА_6 висловив цілковиту згоду з ухваленим комісійним висновком №39 від 17.03.2020. Вказав, що психічний стан ОСОБА_3 був досліджений повно з дослідженням його особи та лікарської інформації, що малась в наявності лікарні. Додана до клопотань на обґрунтування фрагментарності медичної документації довідка, а насправді епікриз до стаціонарної історії хвороби ОСОБА_3 №3368/438 Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1 щодо його лікування 3 тижнів стаціонарно у листопаді 2016, не несе нової лікарської інформації, яка впливає на встановлені висновком обставини і зроблені експертизою висновки. Пояснив, що хоча експерт ОСОБА_10 був доповідачем, але він також брав участь в безпосередньому огляді ОСОБА_3 і в повному обсязі досліджував усі лікарські обставини.

Стосовно відомостей про отримання ОСОБА_3 травми у серпні 2019 - експерт зазначив, що вони в купі з призначенням наркотичного засобу не впливають на висновки судової експертизи.

Вказав, що термін "сюрсимулює" на сторінці 6 висновку експерта означає, що експерти встановили, що піддослідний зображує поведінку та симптоматику, яка не відповідає його захворюванню і є запозиченням симптоматики захворювань, як правило, під час спостереження за пацієнтами на стаціонарі, але з іншими захворюваннями. Заперечив наявність у ОСОБА_3 на час події злочину стану, який й би заважав йому розуміти свої дії та керувати ними.

Під час допиту експерта доводи стосовно його упередженості та необ`єктивності при виконанні обов`язків експерта щодо виконання висновку та показів в суді стороною захисту не висувались. Після допиту експерта висловились про наявний у того обвинувальний ухил.

Стосовно наданих стороною захисту документів, то суд зазначає, що виписний епікриз стосовно ОСОБА_3 за листопад 2016 містить діагноз: зміна особистості і поведінки внаслідок органічного враження ЦНС складного генезу, психоорганічний синдром. Цей період лікування і діагноз відображений у висновку експертів на сторінці 5. Експертами досліджувалися й наступні госпіталізації ОСОБА_3 до події злочину в сукупності, через що дійшли висновку, що ОСОБА_3 на момент інкримінованого правопорушення страждав на психічне захворювання - розлад особистості та поведінки вначлідок ураження головного мозку складеного генезу (токсичного, посттравматичного), ускладненого розладом психіки та поведінки внаслідок комбінованого вживання каннабіноїдів, матедону і димедролу. Синдром залежності, епізодичне вживання. за своїм психічним станом на період інкримінованого правопорушення ОСОБА_3 міг та може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 не потребує.

Власне суд звернув увагу, що у виписці з медичної карти ОСОБА_3 про травму у серпні 2019 щодо переламів обох рук та вивиху передпліччя, зазначено, що надійшов він до стаціонару 29.08.2019 і зазнав хірургічного втручання і під час знаходження на стаціонарі отримував лікування морфіном, анальгіном з димедролом і іншими ліками, а 30.08.2019 був виписаний для лікування за місцем проживання і щодо призначення наркотичних засобів в подальшому виписка не містить.

Відомості про травму ОСОБА_3 у серпні 2019 відображені на стор. 4 висновку експертизи №39 від 17.03.2020.

Згідно ч.1, 2 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

Суд вважає повторне клопотання безпідставним, оскільки зміст та висновки судової психіатричної експертизи №39 від 17.03.2020 не спростовані, доводи про її необґрунтованість (неповноту) наведені захистом не доведені, обгрнутованих сумнівів в її правильності не породили. Доводи про необ`єктивність експерта залишились голослівними.

Стосовно нерозуміння наявності психічного захворювання та можливості усвідомлення обвинуваченим своїх дій, які корелюються у ч.ч.1, 2 ст. 20 КК України, клопотання не містить ні фактичних, законодавчих умов для цього висновку.

Резолютивна частина

Клопотання захисника про призначення повторної амбулаторної/стаціонарної судової комісійної психіатричної експертизи залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1