Справа № 212/2498/21
У Х В А Л А

18 січня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_5 , законного представника особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі, в режимі відеоконференцзв`язку, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000085 від 20 січня 2021 року, за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, щодо застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз 05.02.2020 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч.2, 70 ч. 4 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 08.01.2021 по відбуттю строку покарання, 16.02.2022 на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу за ст. 185 ч. 2 КК України призначено примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом,проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючого в КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , повторно, 09 січня 2021 року у вечірній час доби, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, проходячи поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , побачивши, що у будинку вимкнене світло та відсутні господарі, переліз через паркан, тим самим проник до сховища, а саме на огороджену територію вказаного домоволодіння, належного потерпілій ОСОБА_8 , де, впевнившись у відсутності можливих свідків та очевидців та в тому, що його дії носять таємний характер, побачив металевий лист розміром 1200х1000 мм вагою 20 кг вартістю 160,00 грн, приготував його для подальшого заволодіння, після чого направився до літньої кухні, у яку проник через відчинене за допомогою фізичної сили вікно, тим самим проник до іншого приміщення, звідки виніс на улицю та приготував для подальшого перенесення за територію домоволодіння: внутрішні деталі холодильника марки «Веко» вартістю 500,00 грн, компресор для холодильника марки «Samsung» вартістю 450,00 грн, внутрішні деталі газового котла «Житомир» вартістю 1000,00 грн, чавунні сковорідки діаметром 24,26 см та 28 см у кількості 8 штук загальною вартістю 2198,00 грн, чавунні підставки для сковорідок округлої форми у кількості 5 штук загальною вартістю 256,25 грн, чавунний казанок вартістю 370,00 грн, каструлі об`ємом 2 л та 3 л з алюмінію у кількості 3 штуки загальною вартістю 382,50 грн, чавунні каструлі об`ємом 2 л у кількості 2 штуки загальною вартістю 389,50 грн, виделки з нержавіючої сталі у кількості 8 штук загальною вартістю 80,00 грн.

У подальшому, ОСОБА_5 для більш зручного перенесення викраденого з літньої кухні майна, склав його до мішків, які знайшов у приміщенні літньої кухні, взяв у руки металевий лист, та переніс вказане майно за територію домоволодіння, після чого з викраденим майном з місця вчинення ним суспільно небезпечного діяння зник, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 5786,25 грн.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані як суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у сховище та інше приміщення.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання про застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом і просив його задовольнити.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив, що він винуватий, дійсно вчинив крадіжку з будинку, розташованого в районі 173 кварталу, звідки викрав метал, зокрема пам`ятає, викрав сковорідки.

Законний представник ОСОБА_6 не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_7 вважала, що з огляду на позицію ОСОБА_5 , який повністю визнав вину та не заперечував проти застосування примусових заходів, задоволення клопотання прокурора буде відповідати інтересам її підзахисного, а тому не заперечувала проти задоволення клопотання.

Частина 1 статті 513 КПК України передбачає, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Факт вчинення ОСОБА_5 суспільно небезпечного діяння, що містить у собі ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, повністю визнається учасниками судового провадження та обставини його вчинення ніким не оспорюють ся, а також підтверджується зібраними по кримінальному провадженню та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000085, згідно з яким за заявою ОСОБА_8 про викрадення її майна з території домоволодіння АДРЕСА_2 , 20.01.2021 внесені відповідні відомості про кримінальне правопорушення;

протоколом огляду місця події з фототаблицею, проведеного 20.01.2021, під час якого оглянуто домоволодіння АДРЕСА_2 , під час огляду нічого не вилучено;

протоколом огляду предмету від 25.01.2021 з фототаблицею, згідно з яким слідчий оглянув компресор марки «Samsung», добровільно наданого ОСОБА_9 ;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.01.2021 з фотознімками та довідкою, згідно з яким свідок ОСОБА_9 серед пред`явлених чотирьох фотознімків чоловіків, впізнав на фото № 2 ОСОБА_5 , як чоловіка, який в десятих числах січня 2021 року продав йому металевий компресор з холодильника «Samsung» чорного кольору;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.01.2021 з фотознімками та довідкою, згідно з яким свідок ОСОБА_10 серед пред`явлених чотирьох фотознімків чоловіків, впізнала на фото № 3 ОСОБА_5 , як чоловіка, якого бачила в гаражі по вул. Тухачевського, що приніс своєму знайомому різний металобрухт;

висновком експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи № 2074 від 28.01.2021, згідно з яким визначено ринкову вартість викраденого майна станом цін на 20.01.2021;

протоколом пред`явлення речей для впізнання від 11.03.2021 з фототаблицею, згідно з яким потерпіла ОСОБА_8 в присутності понятих впізнала компресор «Samsung» чорного кольору, який у неї був викрадений 09.01.2021.

З висновку судово-психіатричного експерта № 28 від 18.03.2021 вбачається, що ОСОБА_5 в період часу, що ставиться до інкримінованому йому діянню, виявляв і в даний час виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у формі органічного шизофреноподібного розладу. За своїм психічним станом в той період часу він не міг віддавати собі звіт в своїх діях (бездіяльності) і керувати ними. За своїм психічним станом в даний час іспитований також не може віддавати собі звіт в своїх діях (бездіяльності) і керувати ними. За своїм психічним станом потребує застосування до нього примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 93, ч. 1 ст. 94 КК України до такої особи можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, вид яких визначається залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб.

Відповідно до Закону України «Про психіатричну допомогу» (надалі Закон), висновок судово-психіатричної експертизи, яка проводиться в кримінальних провадженнях на підставах та в порядку, передбаченому законом ( ст. 21 Закону «Про психіатричну допомогу»), стає юридичною підставою для застосування будь-якого примусового заходу медичного характеру тільки після його оцінки судом.

Визначаючи тип психіатричного закладу, суд має враховувати висновок судово-психіатричної експертизи з цього питання. Однак рекомендації експертів для суду не обов`язкові, оскільки вони встановлюють тип закладу, виходячи лише з психічного стану хворого, без урахування характеру вчиненого діяння, що не належить до їх компетенції (абз.2 п.9 постанови ПВСУ від 19 березня 1982 р. №2 «Про судову практику по застосуванню примусових заходів медичного характеру»).

Згідно зі ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на свободу та особисту недоторканість), кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Пункт п. 1 «е» даної статті, передбачає законне затримання осіб для запобігання поширенню інфекційних захворювань, законне затримання психічнохворих, алкоголіків або наркоманів чи бродяг.

Стосовно утримання осіб, які мають психічні розлади (п. 1 «е» ст. 5 Конвенції) Суд зазначає, що «їх може бути позбавлено волі або з метою проведення медичного лікування, або у зв`язку з потребами, що вимагає суспільство, або у зв`язку з медичними та суспільними підставами разом...» основна причина, чому Конвенція дозволяє позбавити волі осіб, зазначених у п. 1 «е» ст. 5 Конвенції, полягає не тільки в тому, що вони можуть представляти небезпеку для суспільства, а ще й у тому, що їх власні інтереси можуть потребувати їх утримання (п.37. Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року, справа «Горшков проти України», заява №67531/01).

Тримання особи, яку вважають психічно хворою, під вартою має відповідати цілям пункту 1 статті 5 Конвенції, що полягає у запобіганні позбавлення осіб волі у свавільний спосіб, а також відповідати цілям обмеження, зазначеного у підпункті «е». У зв`язку з останнім Суд повторює, що відповідно до його усталеної практики особа не може вважатися «психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання.

Так, судом встановлено, що дійсно мало місце скоєння ОСОБА_5 суспільно небезпечного діяння, кримінальна відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 185 КК України, у стані неосудності, що підтверджено висновком судово-психіатричної експертизи № 28 від 18.03.2021, ОСОБА_5 за своїм психічним станом і характером суспільно небезпечного діяння потребує застосування примусових заходів медичного характеру, в зв`язку з чим з метою обов`язкового лікування та запобігання вчинення останнім суспільно небезпечних діянь, до нього необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до спеціалізованого закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

На час розгляду кримінального провадження запобіжний захід не застосований .

Судові витрати у справі відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.ст. 93,94 КК України, ст. ст. 503,512,513 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Речовий доказ: компресор для холодильника марки «Samsung», переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_8 , - залишити у її розпорядженні.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1