Провадження №1-кп/522/2993/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретарів - ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні №0001236 від 14.09.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, має середню освіту, не одруженого, тимчасово не працевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4

обвинувачений - ОСОБА_5

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 вчинив злочини, передбачений ч.4 ст.185 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_3 14.09.2023 о 08:13 год., завідомо знаючи, що відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_6 від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ введено воєнний стан на всій території України, дію якого, згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 27.07.2023 № 32752-ІХ, продовжено з 18.08.2023 строком на 90 діб, а також що було посилено кримінальну відповідальність за вчинення корисливих злочинів проти власності відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» № 2117-ІХ від 03.03.2022 року, перебуваючи на Грецькій площі, 3/4, помітив на парапеті шкіряну сумку чорного кольору, в якій знаходились особисті речі потерпілого ОСОБА_7 ..В цей час, у ОСОБА_3 раптово виник умисел, направлений на таємне викрадення майна, а предметом свого злочинного посягання ОСОБА_3 визначив вищевказану шкіряну сумку чорного кольору, в якій знаходились особисті речі, належні потерпілому ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, ОСОБА_3 скористався тим, що потерпілий залишив сумку на парапеті та відійшов, переконавшись, що його дії непомітні для оточуючих та носять таємний характер, розуміючи протиправний характер своїх дій та наслідків, які мають наступити, свідомо бажаючи їх настання, викрав шкіряну сумку чорного кольору, вартістю 2 300 грн, в якій знаходились особисті речі, належні потерпілому ОСОБА_7 , а саме: шкіряний гаманець «Armani» чорного кольору, вартістю 1 850 грн, паспорт гр. України, паспорт гр. України для виїзду за кордон, військовий квиток, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , зарядний пристрій білого кольору для мобільного телефону «Хіаоmі», вартістю 270 грн, повербанк білого кольору, вартістю 720 грн, футболка чорного кольору, вартістю 240 грн, футболка чорного кольору марки «Rascal», вартістю 240 грн, Біблія. Закінчивши всі дії, які ОСОБА_3 вважав за необхідне, для доведення свого злочинного наміру до кінця, місце вчинення кримінального правопорушення залишив, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Вказаним кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_7 , завдано майнову шкоду на загальну вартість 5 620 гривень.

За наведених обставин ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні вказаного злочину, визнав у повному обсязі, підтвердивши фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, згідно письмової заяви, майнова шкода йому відшкодована, просив проводити судовий розгляд без його участі, призначити покарання на розсуд суду.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість у скоєнні злочинів, підтвердивши викладене в обвинувальних актах, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, вважає їх доведеними та кваліфікує дії ОСОБА_3 в межах пред`явленого обвинувачення.

При призначені покарання обвинуваченому суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.

Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України, є тяжким злочином проти власності, який карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

ОСОБА_3 є уродженцем м.Одеси, має середню освіту, не одружений, тимчасово не працевлаштований, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимий. Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому злочині, у майбутньому обіцяє не скоювати нових злочинів, просить його суворо не карати. Заподіяна майнова шкода потерпілому відшкодована у повному обсязі.

Відомостей щодо перебування обвинуваченого на обліках у лікарів психіатра та нарколога, зловживання ним алкогольними напоями чи наркотичними засобами - немає.

Обвинувачений не має претензій майнового характеру з боку потерпілого, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 згідно ст.67 КК України не встановлені.

З огляду на викладене, враховуючи особу обвинуваченого, тяжкість та наслідки вчиненого злочину, вказану пом`якшуючу обставину, ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 за вчинений ним злочин покарання у вигляді позбавлення волі із випробуванням, оскільки на думку суду його подальше виправлення можливе без ізоляції від суспільства, вважаючи дане покарання справедливим та достатнім для попередження вчинення нових злочинів. Приймаючи таке рішення, суд, серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Підстав для застосування обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.1-379 КПК України, ст.ст.1-99 КК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені злочинів, передбачених ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять ) років;

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Покласти нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, на орган з питань пробації за місцем його проживання.

Речові докази по справі:

-шкіряна сумка чорного кольору з речами- вважати повернутими потерпілому ОСОБА_7 ;

-відеозаписи з КУ «Центр «077» та Морського Бізнес Центру- зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою яка тримається під вартою, протягом цього ж часу з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому, а також не пізніше наступного дня після оголошення направити учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо

Суддя:

31.10.2023