УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06.03.2023 року /справа №761/7756/23/ в рамках кримінального провадження № 0001749 від 14.07.2022 року,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06.03.2023 року /справа №761/7756/23/ в рамках кримінального провадження № 0001749 від 14.07.2022 року.

Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06.032023 року накладено арешт на майно, зокрема на грошові кошти, які були вилучені в ході проведення обшуку 20.01.2023 року за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . Адвокат ОСОБА_3 зазначає, що грошові кошти, належні ОСОБА_5 , не відповідають критеріям ст. 98 КПК України, а відтак вони не мають жодного відношення та доказового значення у кримінальному провадженні під час здійснення досудового розслідування, у зв`язку з чим просив скасувати арешт вказаного майна.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав клопотання з підстав, наведених у ньому. Крім того вказав, що грошові кошти належать не підозрюваному у кримінальному провадженні, та отримані ОСОБА_5 внаслідок продажу автомобіля.

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , за клопотанням якого було накладено арешт на майно, будучи належним чином повідомленим про день та час судового розгляду, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі.

Однак, слідчий Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 , який входить до групи слідчих у кримінальному провадженні № 0001749 від 14.07.2022 року, в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, вказав, що в рамках кримінального провадження 11 особам повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, санкція яких передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна. Грошові кошти, які були вилучені під час проведення обшуку, та в подальшому, на які накладено арешт, відповідно до даних протоколів НРСД належать підозрюваному ОСОБА_8 та зберігалися у його батьків - ОСОБА_5 , а відтак слідчим суддею обґрунтовано накладено арешт, підстави для його скасування на даний час відсутні.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали клопотання про скасування арешту майна, додатково долучені документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що Шевченківським УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001749 від 14.07.2022 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України.

20.01.2023 року за місцем проживання батьків підозрюваного ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено в тому числі грошові кошти: 5000 рублів - 3 (три) купюри, 2000 рублів - 1 (одна) купюра, 1000 рублів - 15 (п`ятнадцять) купюр, 500 рублів - 3 (три) купюри, 100 рублів - 1 (одна) купюра, 50 рублів - 1 (одна) купюра, 200 гривень - 1 (одна) купюра, 50 гривень - 1 (одна) купюра, 100 доларів США - 68 (шістдесят вісім) купюр, 100 доларів США - 98 (дев`яносто вісім) купюр; 100 Євро - 8 (вісім) купюр, 100 доларів США - 88 (вісімдесят вісім) купюр, 50 Євро - 8 (вісім) купюр, 20 Євро - 13 (тринадцять) купюр; 10 Євро - 8 (вісім) купюр; 5 Євро - 4 (чотири) купюри.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06.03.2023 року /справа №761/7756/23/, накладено арешт на вказані грошові кошти.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06.03.2023 року, метою накладення арешту була наявність обґрунтованих підстав вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а також з метою збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Так, з ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06.03.2023 року вбачається, що при вирішенні питання про накладання арешту, слідчий суддя виходив з фактичних обставин кримінального провадження, а також того, що вилучене за місцем проживання батьків підозрюваного ОСОБА_8 майно має ознаки речових доказів.

Крім того, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_8 20.01.2023 року повідомлено про підзору у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України, санкція якої передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Таким чином, на час розгляду слідчим суддею даного клопотання про скасування арешту майна, встановлено, що обставини, якими обґрунтовувався арешт, не перестали існувати, та застосуваннязазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та на даний час необхідним у кримінальному провадженні.

Крім того, слідчим суддею враховано, що відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Враховуючи наведене, слідчий суддя, розглянувши клопотання в межах питань, які були винесені на його розгляд, дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст.98, 170, 174, 372, 392 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06.03.2023 року /справа №761/7756/23/ в рамках кримінального провадження № 0001749 від 14.07.2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя