"04" жовтня 2023 р. Єдиний унікальний номер судової справи: 150/483/23
Номер провадження: 1-кп/150/54/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої: судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у кримінальному провадженні № 0000344 відомості про яке внесені до ЄРДР 18.08.2023 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Чернівці Чернівецького району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, на утриманні 2-є неповнолітніх дітей 2012 та 2014 років народження, непрацюючого, інваліда 3 групи (загальне захворювання) раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що посвідчення водія видається державним органом у чітко встановленому законом порядку, переслідуючи мету на використання завідомо підробленого офіційного документа - посвідчення водія, будучи позбавленим права керування транспортними засобами згідно постанови Чернівецького районного суду Вінницької області від 05.12.2013 року, на початку травня 2014 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, у м. Могилів-Подільський зустрівся з малознайомим чоловіком, у ході спілкування з якою домовився про виготовлення, подальше придбання на грошові кошти в сумі 100 (сто) гривень підробленого водійського посвідчення.

У цей же день у невстановленому досудовим розслідуванням місці ОСОБА_3 передав вищевказаному невстановленому чоловіку свій фотознімок, фото свого паспорту з анкетними даними з метою внесення їх до підробленого посвідчення водія. Після чого, у невстановлений під час досудового розслідування день та час, невстановлена особа підробила посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане ІНФОРМАЦІЯ_2 27.02.2002 року із категоріями В, С, D на ім`я ОСОБА_3 .

Наприкінці травня 2013 року за попередньою домовленістю при особистій зустрічі із тим самим невідомим йому чоловіком по одній з вулиць у м. Могилів-Подільський Вінницької області, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_3 всупереч встановленому порядку отримання посвідчення водія, отримав від невстановленої особи завідомо для нього підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане ІНФОРМАЦІЯ_2 27.02.2002 року із категоріями В, С, D на ім`я ОСОБА_3 , яке у подальшому зберігав при собі з метою його подальшого використання. За виконання домовленості ОСОБА_3 передав невстановленому чоловіку грошову винагороду у сумі 100 грн.

Згідно висновку судової технічної експертизи документiв № СЕ-19/102 23/15207-ДД вiд 29.08.2023 бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , яке видане ДАІ МВС-УВС Могилів-Подільський 27.02.2002 на ім`я ОСОБА_3 не вiдповiдає встановленим зразкам аналогічних бланків посвідчень водія, що перебувають в офiцiйному обігу на території України.

У бланку посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , яке видане ДАІ МВС-УВС Могилів-Подільський, 27.02.2002 на ім`я ОСОБА_3 , фонові зображення з лицьової та зворотної сторін (захисна сітка, мікротекст, текст бланку та персональні дані) нанесено за допомогою знакодрукуючого пристрою з електрографічним способом нанесення зображення.

Органом досудового розслідування кваліфіковано дії ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою використання його підроблювачем.

Крім цього, близько 22 годині 00 хвилин 18 березня 2022 року, під час патрулювання поліцейськими Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної у Вінницькій області по вул. Комарова, в смт. Чернівці Чернівецької ТГ Могилів-Подільського району Вінницької області було зупинено автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21061» з державними номерними знаками НОМЕР_2 , на підставі п. 2 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», за кермом якого перебував ОСОБА_3 .

У подальшому, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел на використання завідомо підробленого документа, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане ІНФОРМАЦІЯ_2 27.02.2002 року із категоріями В, С, D на ім`я ОСОБА_3 підроблене, надав інспектору СРПП Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_4 вказане посвідчення водія і таким чином використав завідомо підроблений документ.

Органом досудового розслідування кваліфіковано дії ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до вимог ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

В обвинувальному акті викладено клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений у присутності захисника не оспорював встановлені під час досудового розгляду обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності за правилами спрощеного провадження.

Судом шляхом дослідження відповідних заяв встановлено, що сторони, які обізнані із своїми правами, правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції.

Враховуючи викладене, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, заяву його, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час досудового розгляду обставини і згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

За вимогами частини 2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

У відповідності до частини 4 статті 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Згідно заяви від 27 вересня 2023 року обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, а також згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Обвинуваченому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також те, що відповідно до ч.2 ст.302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. ОСОБА_3 згідний на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_3 , його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності підтвердив захисник ОСОБА_5 , в присутності якого і написано заяву.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження,вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки, передбачені ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358КК України, а саме: пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою використання його підроблювачем, а також використання завідомо підробленого документа.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінальних правопорушень, які підтверджуються матеріалами кримінальних проваджень, що надані суду.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаних кримінальних проступках беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відповідно до ст.66 КК України відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних проступків.

Суд відповідно до ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання за ч. 4 ст. 358 КК України суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння; обставин, які обтяжують покарання за ч.5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України суд не вбачає.

При призначенні покарання відповідно до статей 65-69 Кримінального кодексу України суди мають ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України є проступком.

Призначаючи обвинуваченим покарання, суд виходить із того, що відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність (ч.1, 2, 3 ст.50 КК України).

Суд при призначенні покарання виходить із встановленої ст.50 КК України його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованих на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягара для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.211.2007 р.).

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних проступків, обставини їх вчинення та особу винного, суд вважає що виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових проступків, як самим засудженим, так і іншими особами, можливе при призначенні покарання у виді штрафу. Визначені даним вироком вид та міра покарання є достатніми для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

У відповідності до ч.5 ст.74 КК України, особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 КК України.

Згідно п.2 ч.1 ст.49 КК України, особи звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, інкриміноване ОСОБА_3 мало місце на початку травня 2014 року, точної дати та часу у ході досудового розслідування не встановлено, а тому з моменту його вчинення минуло більше трьох років. Воно є кримінальним проступком, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді обмеження волі ОСОБА_3 не ухилявся від слідства і суду, перебіг строку давності не зупинявся та не переривався.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про звільнення ОСОБА_3 від покарання за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України.

Пунктами 12, 13, 14 частини 1 статті 368 КПК України встановлено, що ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання: що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами; на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов в межах даного кримінального провадження не заявлявся.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Відповідно до ухвали слідчого судді Могилів - Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 22.08.2023 (справа №138/2361/23) накладено арешт на вилучене 18.08.2023 посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане 27.02.2002 з категоріями В, С, D, на ім`я ОСОБА_3 , які поміщено до кімнати зберігання речових доказів Могилів Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області.

З врахуванням положень статті 174 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність та доцільність скасування ухвали слідчого судді Могилів - Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 22.08.2023 про накладення арешту на вище зазначене посвідчення.

Питання про долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Частиною 2 статті 124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Процесуальні витрати по справі, пов`язані із проведенням судової товарознавчої експертизи в розмірі 1 912,00 грн. підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави відповідно до ст.118, 124 КПК України, оскільки їх розмір та підстава підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Керуючись ст., ст.100, 368, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним, у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, та призначити покарання:

- за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень, звільнивши від призначеного покарання на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності;

- за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Могилів - Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 22.08.2023 (справа №138/2361/23) на вилучене 18.08.2023 посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане 27.02.2002 з категоріями В, С, D, на ім`я ОСОБА_3 , яке поміщено до кімнати зберігання речових доказів Могилів Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, - скасувати.

Речові докази: посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане 27.02.2002 з категоріями В, С, D, на ім`я ОСОБА_3 , яке знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Могилів Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, - знищити у встановленому порядку.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення експертного дослідження документів в розмірі 1 912,00 гривень.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного протягом тридцяти днів з дня його отримання з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_6