Справа № 211/7147/23
Провадження № 1-кс/211/25/24
УХВАЛА

іменем України

09 лютого 2024 року слідчий суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД Відділення поліції № 1 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області, поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000279 від 03.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, про тимчасовий доступ до речей та документів,

встановив:

дізнавач ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області, в межах кримінального провадження №0000279 від 03.11.2023, звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей та документів, вказавши, щоу провадженні СД відділення поліції №1 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000279 від 03.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 03.11.2023 до сектору дізнання ВП № 1 (Довгинцівський район) Криворізького РУП надійшла матеріали ЄО №18198 від 02.11.2023 за заявою від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в якому останній просить притягнути до кримінальної відповідальності невстановлену особу яка 01.11.2023 шляхом обману (шахрайство), зловживаючи довірою ОСОБА_4 в ході бесіди з а.н. НОМЕР_1 ввела останнього в оману, під вигаданим приводом продажу автомобіля марки «Тайота Яріс» 2007р.в., через оголошення на сайті «Авто-мото», отримала від ОСОБА_4 в якості завдатка за автомобіль марки «Тайота Яріс» 2007р.в грошові кошти в сумі 48000грн, які останній будучи введеним в оману, добровільно перерахувала на банківську карту НОМЕР_2 , яку вказала невстановлена особа, однак продавець автомобіль не пригнав, грошові кошти так і не повернув, чим спричинив майнової шкоди ОСОБА_4 на суму 48000грн. на теперішній час грошові кошти не повернули, автівку не пригнали, на дзвінки не відповідає.

Так, діями невідомої особи спричинено їй матеріальний збиток на загальну суму 48000 гривень.

В ході досудового розслідування було допитано потерпілого ОСОБА_4 , який повідомив наступне: 01.11.2023 я знаходився вдома за адресою: АДРЕСА_1 та захотів придбати автомобіль для своєї дружини на ім`я ОСОБА_5 , яка служить в ЗСУ. Зайшовши на інтернет сайт «AutoMoto» я знайшов автомобіль марки «Toyota Yaris» 2007 року випуску.

Зв`язавшись 01.11.2023 приблизно о 14:20 год. з продавцем автомобіля, за номером телефоном НОМЕР_1 , який представився на ім`я ОСОБА_6 в месенджері «Viber», погодивши всі умови покупки, останній надав мені реквізити та документи які посвідчують його особу з мобільного номеру НОМЕР_3 в месенджері «Viber» для здійснення передоплати, а саме номер банківської картки № НОМЕР_2 . В подальшому зі своєї банківської картки AT « ІНФОРМАЦІЯ_2 » № НОМЕР_4 , я здійснив переказ грошових коштів на вищезазначену картку двома транзакціями в сумі 48 000 грн.

Надалі після передоплати на мій мобільний номер телефону зателефонував чоловік, який не представився з мобільного номеру телефону НОМЕР_5 , який спитав куди саме пригнати автомобіль марки «Toyota Yaris» 2007 року випуску.

01.11.2023 ввечері, я зателефонував на мобільний номер телефону НОМЕР_1 продавцю, щоб дізнатись чи відправили автомобіль, останній повідомив, що виникла проблема на кордоні з розмитненням автомобіля, який я хотів придбати, так як на автомобілі перебувають не оплачувані штрафи і що потрібно зробити ще одну передоплату для погашення штрафів на автомобілі марки «Toyota Yaris» 2007 року випуску. Мене це не задовольнило та я попрохав продавця автомобіля повернути мої грошові кошти на що продавець відмови не обґрунтувавши свою позицію.

Після чого, 02.11.2023 продавець на ім`я ОСОБА_6 вимкнув мобільний номер телефону НОМЕР_1 . Надалі я зв`язався з іншим номером телефону НОМЕР_3 , останній повідомив, що він буде завершувати продаж автомобіля і що всі питання до нього, а також потребував грошові кошти на виплату штрафу, які зареєстровані на автомобілі. Я не погодився та потребував повернути мої грошові кошти на що останній відмовився та також вимкнув мобільний номер телефону.

На теперішній час, грошові кошти мені не повернули, чим спричинили матеріального збитку на загальну суму 48 000 грн.

З метою вирішення питання щодо місцезнаходження особи, яка користувалась на момент вчинення кримінального проступку номером мобільного телефону, виникла необхідність в отриманні тимчасового доступу до номеру оператору мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », НОМЕР_3 , а саме інформації про з`єднання з іншими операторами, вхідні та вихідні дзвінки, короткі текстові повідомлення (sms), мультимедійні повідомлення, пере адресація, база, час та тривалість з`єднань, в тому числі з`єднання нульовою тривалістю, ідентифікаційні ознаки кінцевого обладнання споживачів телекомунікаційних послуг з якими відбувався сеанс абонента А(абонент Б), місцезнаходження абонента Б в момент з`єднання з абонентом А, в період з 00:00 год. 01.10.2023 по час пред`явлення ухвали до виконання.

Тому, дізнавач за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з відповідним клопотанням.

В судове засідання дізнавач ОСОБА_3 не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином.

Особа, у володінні якої знаходяться вказані в клопотанні документи, у судове засідання відповідно частини 2 статті 163 КПК України не викликалася.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до ч.1 ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Дізнавач має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором. У клопотанні зазначаються:

1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;

2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати;

4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні;

6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю;

7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Згідно із ч.5 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом. Доступ до речей і документів, що містять відомості, які становлять державну таємницю, не може надаватися особі, що не має до неї допуску відповідно до вимог закону.

З матеріалів клопотання слідчим суддею встановлено, що СД Відділення поліції № 1 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000279 від 03.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Оцінюючи обґрунтованість клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що дізнавачем жодним чином не доведено наявності підстав вважати, що зазначена у клопотанні інформація, в розумінні положень КПК України, має доказове значення у зазначеному кримінальному провадженні. До того ж, дізнавачем в клопотанні не обґрунтовано яким чином самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами зазначена у клопотанні «інформація» має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Більш того, слідчий суддя звертає увагу на ч.2 ст.160 КПК України, якою встановлено зміст клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів. При цьому, слідчий суддя зауважує, що слідчим не дотримано вимог п. 5, 6 зазначеної статті. Отже, слідчий не довів можливість використання як доказів відомостей, які перебувають у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих відомостей, враховуючи кваліфікацію злочину відповідно до положень КК України, а матеріали додані до клопотання не містять в собі такої інформації.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що дізнавач обмежився лише загальними положеннями щодо порядку розгляду таких клопотань, та зазначив лише, що існує необхідність в отриманні тимчасового доступу до речей і документів, які зазначенні в клопотанні, що у свою чергу не може бути єдиною підставою для задоволення вищевказаного клопотання. Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що зазначене клопотання не відповідає положенням чинного КПК України, а тому не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.110,131-132,159166,309 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

відмовити у задоволенні клопотання дізнавача СД Відділення поліції № 1 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області, поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000279 від 03.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, про тимчасовий доступ до речей та документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1