Справа № 694/1988/23 провадження №1-кп/694/177/23
Вирок
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
07.11.2023 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , який має середню освіту, непрацюючого, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, депутатом будь яких рад не являється, особою з інвалідністю не являється, раніше не судимого;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,
з участю обвинуваченого ОСОБА_4 ,
08 липня 2023 року, близько 12 год. маючи умисел на заволодіння чужим майном, перебуваючи з дозволу власника в будинку АДРЕСА_3 , де йроживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, шляхом вільного доступу, таємно викрав банківську платіжну картку АТ КБ «ГІРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 , терміном дії до 03/24 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зберігалася на плиті пічного опалення в одній із кімнат вище вказаного домоволодіння із метою подальшого зняття з неї грошових коштів.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України - викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.
Він же, в умовах воєнного стану, введеного на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ та зі змінами, внесеними Указом від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-ІХ та зі змінами, внесеними Указом від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-ІХ, та зі змінами, внесеними Указом від 12 серпня 2022 року №573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-ІХ, зі змінами внесеними Указом від 07 листопада 2022 року №757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року №2738-ІХ, затвердженим Законом України від 19 лютого 2023 року № 58/2023, зі змінами внесеними Указом від 01.05.2023 № 254/2023, затвердженим законом № 3057-ІХ від 02.05.2023, 08 липня 2023 року о 14 год. 33 хв., діючи з корисливих мотивів, з наміром на заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_5 , маючи при собі банківську платіжну картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 , термін дії до 03/24, та знаючи пін-код до вказаного карткового рахунку, шляхом зняття готівки через банкомат банку ПРИВАТБАНК», що розташований по пров. Пирогова, 2 в с. Шевченкове Звенигородського району Черкаської області, вчинив таємне викрадення грошових коштів потерпілого у сумі 400 грн., якими у подальшому розпорядився на власний розсуд. У подальшому, того ж дня, близько 14 год. 37 хв. ОСОБА_4 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні магазину «Файномаркет 237» по вул. Шевченка, 55 в с. Шевченкове Звенигородського району Черкаської області, шляхом проведення транзакції через платіжний термінал, за допомогою вказаної вище банківської платіжної картки, здійснив розрахунок за товар на суму 32 грн. 90 коп., чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 432 грн. 90 коп.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене, в умовах воєнного стану.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно вину визнав в повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено в обвинуваченні та пояснив, що він за вказаних в обвинувальному акті обставинах та у вказаний час вчинив інкриміноване йому правопорушення. У вчиненому щиро кається.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився. Разом з тим, прокурор повідомив, що потерпілий помер та подав до суду копію свідоцтва про смерть. Також прокурор зазначив, що правонаступники відсутні та шкода потерпілому відшкодована повністю, що підтверджується заявою потерпілого, яка знаходиться в матеріалах справи.
Показання ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується як його показаннями, даними ним в судовому засіданні, так і тими доказами які були зібрані органами досудового розслідування і які він визнав в судовому засіданні відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.
Вину обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України суд вважає доведеною.
Згідно ст.66КК України,обставиною,що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд вважає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує:
- ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, вчинена в умовах воєнного стану;
- за ч. 1 ст. 357 КК України, як привласнення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.
При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинення злочинів, які відповідно до вимог ст. 12 КК України відносяться до категорії: тяжких (ч. 4 ст. 185 КК України) та проступку (ч. 1 ст. 357 КК України); особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, характеризується за місцем проживання нейтрально, вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити не пов`язане з позбавленням волі.
При цьому покарання обвинуваченому має бути призначено за сукупністю кримінальних правопорушень за правилами ч.1ст.70 КК України.
Визначене обвинуваченому покарання на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності.
При цьому суд виходив також і з положень ч. 2ст. 50 КК України, якими визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. На переконання суду, покарання з яким визначився суд, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.
Дана позиція також викладена у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Витрати на залучення експерта в ході досудового розслідування відсутні.
Доля речових доказів повинна бути вирішена на підставіст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_4 , винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання:
- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;
- за ч. 4ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;
На підставі ч. 1 ст. 70, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.75КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ч. 1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Речові докази: банківська картка АТ КБ «ПриватБанк» для виплат № НОМЕР_1 терміном дії до 03/24 платіжної системи «VISA», аркуш паперу білого кольору розмірами 83x83 мм на одній із сторін якого наявний надпис кульковою ручкою синього кольору у вигляді «0459», виписка по картковому рахунку на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виконані на 2-х аркушах, в якій зафіксовані трансакції в період з 07 по 08.07.2023, диск формату «DVD-R», на якому міститься копія відеозапису за 08.07.2023 із камер зовнішнього спостереження поблизу приміщення Шевченківської сільської ради Звенигородського району в районі розташуванйя банкомату АТ КБ «ПриватБанк», що по пров. Пирогова, 2 в с. Шевченкове залишити при матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1