ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/6519/23 Провадження № 1-кс/636/1124/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М УКРАЇНИ

24 листопада 2023 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

Слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у закритому судовому засіданні клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000391, відомості про яке внесені до ЄРДР від 20 листопада 2023 року, за ознаками злочинів, передбачених ч.4 ст. 358 КК України.

в с т а н о в и в:

Прокурор Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що 19.11.2023 року до чергової частини Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області надійшов рапорт від інспектора ВРПП Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , про виявлене кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: 19.11.2023 року близько 12 год. 35 хв., працівником поліції ВРПП Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 , спільно з інспектором Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 за адресою: Харківська область, Чугуївський р-н., на блок-посту «Джерело» було зупинено водія гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , м.т. НОМЕР_1 , який являється військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 на посаді «оператор БПЛА», якого зупинили за рулем автомобіля ВАЗ 2109, та який на вимогу надав посвідчення водія на своє ім`я та після перевірки по базі ІПНП було встановлено ознаки підробки, а саме номер бланку посвідчення водія належить іншій особі.

Так 19.11.2023 з 13 годині 05 хвилин по 13 годину 14 хвилини, під час проведення огляду місця події за адресою: Харківська область, Чугуївський р-н., автошлях Київ-Харків-Довжанський, блок-пост «Джерело», поблизу заправки «Лилия». на відкритій ділянці місцевості на узбіччі автомобільної дороги, знаходиться автомобіль ВАЗ 2109, н.з. Румун, біля якого стояв гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , м.т. НОМЕР_1 , який є військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_2 на посаді «оператор БПЛА», та який назвався водієм даного автомобіля та надав посвідчення водія на своє ім`я, а саме ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 видане від 07.06.2023 дійсне по 07.06.2025, ТСЦ 0541, серії НОМЕР_3 , категорії А, В, С яке було вилучено та поміщено до сейф пакету № INZ 1090268 та на якому зроблені відповідні пояснювальні надписи та поставлені підписи учасників слідчої дії.

Відомості про кримінальне правопорушення проступок, відповідно до вимог ч. 1, 4 ст. 214 КПК України сектором дізнання Чугуївського РУП внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000391 від 20 листопада 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Постановою старшого дізнавача СД Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 від 20.11.2023 вказане посвідчення водія ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 видане від 07.06.2023 дійсне по 07.06.2025, ТСЦ 0541, серії НОМЕР_3 , категорії А, В, С, було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000391 від 20 листопада 2023.

Згідно ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Частиною 5 статті 38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначались (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до положень ст.ст. 167-169 КПК України вилучене в ході огляду місця події 14.12.2022 є тимчасово вилученим майном.

Так, згідно п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення речових доказів, У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу .

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, встановлено достатньо об`єктивних даних які свідчать, що зазначених предмети, є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на підставі п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України на них доцільно накласти арешт з метою збереження речових доказів та недопущення їх знищення, пошкодження, приховування, перетворення або відчуження.

Також, необхідність накладення арешту на вищевказані речі зумовлюється тим, що в подальшому буде забезпечено проведення ряду судових експертиз, які будуть відігравати суттєву роль для встановлення об`єктивної істини у вищевказаному кримінальному провадженні.

Слід звернути увагу на те, що не застосування цього заходу буде перешкоджати встановленню істини по справі внаслідок того, що вилучене майно може бути спотворене чи взагалі знищеним.

Відповідно до ч.2 ст. 100 КПК України зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 4 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» встановлено:

- п. 4 - речові докази, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку.

На підставі викладеного та зважаючи на те, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, а завданням арешту є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження речових доказів.

У відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

В вищезазначеному клопотанні прокурор прохала суд враховуючи велике навантаження на органи Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері під час військового стану вказане клопотання розглянути за відсутності прокурора.

Дослідивши надані докази суд приходить до наступного Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Стаття 98 КПК України містить поняття речового доказу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як випливає із змісту ст. 172 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається з метою забезпечення збереження речових доказів; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Вирішуючи клопотання на користь особи, яка його ініціювала, слідчий суддя враховує наявність правової підстави для арешту майна, а саме: можливість приховування та знищення предмету, що може зберігати в собі сліди злочину. Суддя враховує і ту обставину, що майно, про накладення арешту на яке просить прокурор, відповідає критеріям речових доказів, а також визнано речовим доказом в кримінальному провадженні.

Зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, має доказове значення у вказаному кримінальному провадженні. Без накладення арешту на майно існує реальна загроза його втрати, тому слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 167, 170, 171, 172, 173,175, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000391, відомості про яке внесені до ЄРДР від 20 листопада 2023 року, за ознаками злочинів, передбачених ч.4 ст. 358 КК України задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження, наступного майна:

1) посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 видане від 07.06.2023 дійсне по 07.06.2025, ТСЦ 0541, серії НОМЕР_3 , категорії А, В, С яке було вилучено та поміщено до сейф пакету № INZ 1090268 та на якому зроблені відповідні пояснювальні надписи та поставлені підписи учасників слідчої дії.

2. Зберігання вказаного майна здійснювати в матеріалах кримінального провадження №0000391 від 20.11.2023 року за ч. 4 ст. 358 КК України.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Дана ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, або особою не присутньої в судовому засіданні у той же строк з дня отримання нею судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1