Справа № 639/2750/23
Провадження № 1-кп/639/395/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному 11.03.2023 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000216 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч.3 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Під час судового засідання прокурором було заявлено клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , строком на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор зазначає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , останній перебуваючи на свободі може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, не зможуть забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід на домашній арешт, оскільки пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення є необґрунтованим, обвинувачений є раніше не судимою особою, має матір інваліда 2 групи та малолітню дитину на утриманні, стороною обвинувачення не доведено реальне існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За змістом ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Судовим розглядом встановлено, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.04.2023 року обрано захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, строком застосування до 05.06.2023 року включно.

В подальшому ухвалами Жовтневого районного суду м. Харкова від 05.06.2023 року, 28.07.2023 року та 22.09.2023 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком застосування до 20.11.2023 року включно.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 307 КК України, останній з яких згідно зі ст. 12 КК України є умисним особливо тяжким злочином, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна.

При вирішенні клопотання прокурора суд враховує існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі може:

- переховуватись від суду, оскільки він обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 307 КК України, останній з яких є умисним особливо тяжким злочином у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, за які законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна. Обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , та відомості про його особу, свідчать про його схильність до скоєння протиправних дій. Крім того, обвинувачений усвідомлює незворотність настання покарання та може, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, покинути місце реєстрації та мешкання, оскільки немає стійких соціальних зв`язків, у зв`язку з чим наявний ризик його ухилення від суду;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується тим, що обвинувачений не має постійного стабільного джерела доходу, перебуваючи поза умовами ізоляції від суспільства, зможе в подальшому вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів. Крім того, відносно ОСОБА_4 у провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова наразі перебуває кримінальне провадженні за ч.3 ст.309, що свідчить про те, що останній на шлях виправлення не став, схильний до ведення злочинного образу життя, уявляє підвищену суспільну небезпеку.

Оцінюючи в сукупності обставини, які визначені ст.178 КПК України, судом враховується: 1) тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується; 2) вік та стан здоров`я обвинуваченого; 3) репутацію обвинуваченого, відносно якого направлений обвинувальний акт до Дзержинського районного суду м. Харкова за ч.3 ст. 309 КК України; 4) даних про особу обвинуваченого, який має на утриманні неповнолітню ОСОБА_6 , 2012 р.н., відсутнє постійне місця роботи або навчання, а також відомостей щодо матеріального стану обвинуваченого, що свідчить про те, що ОСОБА_4 в будь-який момент може покинути фактичне місце проживання з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

Обставин про зменшення або відсутність вказаних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховані при обранні запобіжного заходу, судом на теперішній час не встановлено.

Стороною захисту не доведено, що вказані ризики, передбачені п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зменшились або відпали, а також не надано будь-яких відомостей щодо наявності в обвинуваченого на утриманні мати інваліда 2 групи.

Суд зазначає, що наявність в обвинуваченого ОСОБА_4 на утриманні неповнолітньої дитини, хоча і заслуговує на увагу, проте сама по собі ця обставина не спростовує та не мінімізує наявних ризиків, передбачених п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, запобігти яким в даному випадку може лише застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.

Щодо посилання сторони захисту про недоведеність належними та допустимими доказами обґрунтованості обвинувачення суд зазначає наступне.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 05.06.2023р. за результатами підготовчого провадження було призначено судовий розгляд по даному кримінальному провадженню.

На теперішній час по справі триває судовий розгляд, процедура якого врегульована § 3 Глави 28 Розділу IV КПК України, судом було виконано процесуальні дії, передбачені ст.ст. 342-349 КПК України, зокрема, визначено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, та порядок їх дослідження.

Змістом статей 367-369, 371, 374, 375 КПК України передбачено, що надання оцінки доказів у справі відбувається в нарадчій кімнаті на стадії постановлення вироку складом суду, який здійснював судовий розгляд.

За таких обставин інший більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, переховування від суду.

Таким чином, суд вважає необхідним продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 11 січня 2024 року.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, а також враховуючи існування ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України та обставини, передбачені ст. 178 КПК України, які встановлені у судовому засіданні, суд не визначає обвинуваченому заставу, оскільки він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, у зв`язку із чим клопотання прокурора підлягає повному задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 331, 369 - 372, 376, 392 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 11 січня 2024 року включно.

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з триманням під вартою на домашній арешт - відмовити.

Копію цієї ухвали направити для відома до ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню, однак може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, що перебувають під вартою - у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1