г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2547/23
Номер провадження 1-кп/213/46/24
В И Р О К

Іменем України

13 лютого 2024 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань №14, кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, раніше неодноразово судимого:

- 02.04.2014 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ч.1 ст. 186 КК України до 850 грн. штрафу;

- 13.07.2015 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст. 186 KK України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців. Згідно ухвали Інгулецького районного суду від 01.02.2016 року скасувати іспитовий строк і направити в місця позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;

- 27.12.2016 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст. 186 KK України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України приєднана невідбута частина покарання за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 13.07.2015 року та остаточно до відбуття визначено 4 роки 10 місяців позбавлення волі;

- 30.10.2018 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст.345 KK України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України приєднана невідбута частина покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 27.12.2016 року та остаточно до відбуття визначено 1 рік 9 місяців позбавлення волі;

-25.08.2020 року Бердичівським районним судом Житомирської області за ст. 391 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України приєднана невідбута частина покарання за вироком Дзержинського районного суду від 30.10.2018 року та остаточно до відбуття визначено 2 роки 10 місяців позбавлення волі. Звільнився 11.07.2022 року з Казанковської ВК Миколаївської області (№93) по відбуттю строку покарання,

зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на момент затримання проживав за адресою: АДРЕСА_2 , на теперішній час тримається під вартою в державній установі «Криворізька установа виконання покарань (№3)» за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Світла, 2,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України (кримінальне провадження №0000299 від 05.05.2023 року), -

за участю сторін кримінального провадження -

сторони обвинувачення:

прокурора - ОСОБА_4 ,

сторони захисту:

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 (зі змінами, внесеними Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023) в Україні введено воєнний стан.

Так, ОСОБА_3 03.05.2023 приблизно о 20.30, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 перебував біля приміщення КП «Котурн», що розташоване на території ринку ПГЗК по вул. Подлєпи в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу. В цей момент у нього виник кримінально протиправний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, реалізуючи який він, діючи повторно, умисно, переслідуючи корисливий мотив, в умовах воєнного стану, підійшов ззаду до ОСОБА_6 , яка розмовляла по телефону та відкрито викрав, вихопивши з руки, мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9C NFC» IMEI-1 НОМЕР_1 , IMEI-2 НОМЕР_2 червоного кольору, ринкова вартість якого складає 2533 гривні 33 копійки, що належить останній, та в подальшому утримуючи викрадене майно при собі, не реагуючи на вимоги потерпілої припинити протиправні дії, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене майно на свою користь та розпорядившись ним на свій розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 2533,33 гривень.

Позиція обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнавав у повному обсязі та пояснив, що у вказаний в обвинувальному акті день він пішов на ринок, там зустрівся із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , стояли спілкувались, потім до них підійшла потерпіла із подругою, попросили допомогти їм випити спиртне, вони їм допомогли, потім вони разом з ринку пішли до будинку, поки йшли він дзвонив по телефону потерпілої її чоловіку, потім він віддав потерпілій її телефон, коли прийшли до будинку сіли на лавку, телефон потерпілої використовувався як програвач музики, потім він пішов до магазину «Море пива», потім потерпіла, яка вже була в стані алкогольного сп`яніння почала плакати, що їй немає де заночувати, він заспокоював її і запропонував заночувати у нього вдома. Всі крім ОСОБА_11 були в стані сп`яніння. Далі потерпіла кудись пішла, а її мобільний телефон залишився на лавочці. Потерпіла не повернулась і він взяв її телефон, щоб потім віддати їй. Таким чином він не вчиняв ніякої крадіжки. Підтверджує, що у той же день він звертався до ОСОБА_12 з приводу свого телефону, з проханням допомогти разблокувати акаунт ОСОБА_13 в його особистому мобільному телефоні «Ксяомі Редмі Ноут9», помаранчевого кольору, при цьому сам телефон працював можна було дзвонити та писати смс. Зранку наступного дня о 6 годині він взяв телефон потерпілої та пішов на ринок, щоб віддати його їй, оскільки він був впевнений, що потерпіла буде похмелятись на ринку. В подальшому, коли його зустріла поліція, то відвезли в районний відділ, де він написав те, що написав. Він не розуміє, з яких підстав його тримають під вартою і звинувачують в тому, чого він не робив. Вважає, що відсутній жодний доказ того, що він вчинив грабіж з корисливих мотивів всі свідки дали показання на його користь, потерпіла до суду не з`явилась, на відеозапису наговорила проти нього того, чого не було, просто все вигадала.

Потерпіла ОСОБА_6 надала написану власноручно письмову заяву про проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду даного кримінального провадження без її участі. Покарання просить призначити на розсуд суду (т.2 а.с.46). За таких обставин, за згодою учасників судового провадження (обвинувачений та його захисник покладались на розсуд суду), розгляд кримінального провадження здійснений судом за її відсутності. Крім того, в ході розгляду справи встановлено, що потерпіла перетнула державний кордон України 16.06.2023 через пункт пропуску «Угринів», в напрямку Польщі та до теперішнього часу кордон України не перетинала (т.2 а.с.90,91).

Показання свідків, допитаних в ході судового розгляду.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, 03.05.2023 у другій половині дня вона на території ринку ПГЗК була разом з обвинуваченим, потерпілою, ще були ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , вони взяли спиртне та всі випивали, з мобільного телефону потерпілої грала музика, в якийсь момент обвинувачений взяв цей телефон та пішов, потерпіла почала його зупиняти та казати, щоб він повернув телефон, той не реагував, перейшов дорогу. Викликали поліцію і коли поліція приїхала обвинувачений вже віддав телефон потерпілій. Потім ОСОБА_14 та ОСОБА_15 пішли, а потерпіла залишилась з ними вони пішли у двір до будинку, де продовжували вживати спиртне. Все було добре, вони розмовляли по телефону з чоловіком потерпілої, казали, що у них все добре. Потерпілій було весело, її телефон лежав на лавочці, з нього грала музика. Потім потерпіла сказала, що іде додому, пішла та не повернулась, а її телефон залишився лежати на лавочці. Вони вирішили повернути телефон. Вона особисто казала ОСОБА_3 , щоб той забрав телефон, який вони потім повернуть. Вони вийшли на дорогу, проте потерпілої вже не було. Вранці дзвонив чоловік потерпілої і вони йому все пояснили. Також вони вранці пішли на ринок ПГЗК, щоб повернути телефон, бо були впевнені, що там всі будуть похмелятись. Коли приїхала поліція, то робила поверхневий огляд, а вони казали поліції, що чекають, щоб повернути телефон, проте обвинуваченого забрали в поліцію.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що обвинуваченого знає. Потерпіла є її подругою, вона 03.05.2023 приїхала до неї з ночівкою, оскільки посварилася з рідними. Вони вирішили відпочити із спиртними напоями та пішли на ринок ПГЗК, по дорозі зустріли обвинуваченого з його жінкою ОСОБА_11 і вирішили випити всі разом. Випивали горілку на ринку всі разом, в якийсь момент вона побачила, що обвинувачений взяв мобільний телефон у потерпілої та почав уходити, при цьому потерпіла просила його повернути телефон, а обвинувачений лише посміхався. Коли вона це все побачила, то сказала обвинуваченому, що викличе поліцію, а той каже викликай. Вона викликала, поліція приїхала і обвинувачений при поліції кинув телефон в кишеню потерпілої та сказав, що пошуткував. Потерпіла на той момент заяву в поліцію не писала, бо телефон був вже у неї. Потім вона пішла по своїм справам. Наступного дня зранку вона виявила, що потерпіла прийшла до них та ночувала у неї вдома. Про крадіжку телефону вона вже дізналась зі слів потерпілої. Батько потерпілої настояв, щоб та написала заяву в поліцію.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснила, що обвинуваченого вона знає приблизно три роки, мають дружні стосунки. 03.05.2023 вона йшла з магазину та побачила, як обвинуваченого зупинила поліція, жінка кричала на обвинуваченого: «віддай телефон!», а той казав, що у нього немає. Обвинувачений був випивший, а жінка - в стані алкогольного сп`яніння. Біля обвинуваченого стояла його дружина. Також пояснює, що в подальшому вона, жінка, яка кричала за свій телефон, обвинувачений та його дружина ОСОБА_11 сиділи біля її під`їзду, відпочивали, вживали алкоголь. Жінка плакала та казала обвинуваченому, щоб той віддав їй телефон, а той відповідав, що він його не брав. Вона у обвинуваченого бачила в руках мобільний телефон і біля ринку, і біля під`їзду, колір телефону не пам`ятає. Жінка сиділа, плакала, щось бурмотіла собі під ніс, вона не знає цю жінку. Вона не знає, звідкіля у обвинуваченого взявся телефон тієї жінки, вона пам`ятає, що обвинувачений хотів повернути їй телефон. Також вона пам`ятає, що цілу ніч вони грали в нарди у дружини обвинуваченого, яка казала, що він бажає повернути телефон. Зранку обвинувачений і його дружина прийшли до неї на сніданок, обвинувачений казав, що бажає повернути телефон, потім він кудись уходив.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що він займається ремонтом мобільних телефонів. Обвинуваченого знає, він у нього раніше ремонтував телефони, разів чотири приходив. 03.05.2023 вони зустрічались на ринку ПГЗК, де обвинувачений запитав, чи може він «перепрошити» мобільний телефон марки Ксяомі помаранчевого кольору, оскільки він забув пароль, на що він відповів, що так, можна. Обвинувачений не зміг разблокувати телефон при ньому. Також обвинувачений після «перепрошивки» мобільного телефону запропонував купити його у нього або допомогти продати.

Суд знаходить, що стороною обвинувачення повністю доведена вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення за обставинами, викладеними в обвинувальному акті.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, крім вищевказаних показань свідків, підтверджується наступними дослідженими в ході судового розгляду доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0000299:

- Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.05.2023 року (т.2 а.с.2), за змістом якого потерпіла ОСОБА_6 просить органи поліції притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 03.05.2023 року близько 20:30 год., викрав належний їй мобільний телефон, чим завдав матеріального збитку;

- заявою ОСОБА_3 від 05.05.2023 про добровільне надання для огляду та приєднання до матеріалів кримінального провадження телефону Redmi 9C моделі М 2006 С3MNG IMEI НОМЕР_1 (т.2 а.с.14);

- Протоколом огляду речі, а саме: телефону Redmi 9C моделі М 2006 С3MNG IMEI НОМЕР_1 , від 05.05.2023 року (т.2 а.с.15-16). За результатом огляду даний мобільний телефон вилучено та упаковано в спеціальний пакт НПУ №PSP1109513;

- Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 (т.2 а.с.18), в яких вона описала події, під час яких ОСОБА_3 вихватив з її рук відкрито викрав належний їй мобільний телефон, по якому вона розмовляла в цей час;

- Протоколом огляду документу, а саме: товарного чеку від 02.01.2021р., виданого ФОП ОСОБА_18 , на купівлю мобільного телефону Redmi 9C від 05.05.2023 року (т.2 а.с.20,21);

- Постановою про визнання товарного чеку від 02.01.2021 року на купівлю мобільного телефону «Redmi 9C NFC» IMEI-1 НОМЕР_1 , IMEI-2 НОМЕР_2 в якості документа, що має значення для кримінального провадження та приєднання його до матеріалів кримінального провадження (т.2 а.с.22). Оригінал товарного чеку передано потерпілій ОСОБА_6 на відповідальне зберігання під розписку (т.2 а.с.23);

- Протоколом пред`явлення речей до впізнання від 05.05.2023 року (т.2 а.с.24-28), в ході проведення якого потерпіла ОСОБА_6 впізнала свій мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9C» червоного кольору під №1 за наступними ознаками: марка, модель, колір, справа на передній частині на стику скла та корпусу тріщина, яка проходить горизонтально по екрану, наліпка на задній кришці чорного кольору прямокутної форми. на задній кришці у верхньому лівому куті відсутня частина скла на камері;

- Постановою про приєднання мобільного телефону «Redmi 9C NFC» IMEI-1 НОМЕР_1 , IMEI-2 НОМЕР_2 червоного кольору в якості речового доказу, що має значення для кримінального провадження та приєднання його до матеріалів кримінального провадження (т.2 а.с.29). Даний мобільний телефон передано потерпілій ОСОБА_6 на відповідальне зберігання під розписку (т.2 а.с.30);

- Висновком експерта №СЕ-19/104-23/16391-ТВ від 10.05.2023 (т.2 а.с.35-38), яким визначено, що ринкова вартість мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi 9C», 3/64 GB, бувшого у використанні, у робочому та не пошкодженому стані, без комплекту передбаченого виробником, станом на 03.05.2023, могла складати 2533,33 грн.;

- Протоколом проведення слідчого експерименту від 15.05.2023 року (т.2 а.с.41-42,43) та відеозаписом його проведення, в ході якого потерпіла ОСОБА_6 показала місце свого перебування під час вчинення відносно неї кримінального правопорушення та послідовно і детально описала події, в ході яких ОСОБА_3 відкрито викрав її мобільний телефон, а саме, як ОСОБА_3 своєю правою рукою вихопив з її правої руки належний їй мобільний телефон у той час, коли вона по ньому розмовляла та побіг за приміщення КП «Котурн», не реагуючи на її вимоги повернути телефон;

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 16.05.2023 року (т.2 а.с.44-45), за результатами якого потерпіла ОСОБА_6 впізнала особу, яка 03.05.2023 року приблизно о 20:30 викрала її майно, а саме: ОСОБА_3 (табличка №4). Ознаки (чи їх сукупність), за якими потерпіла його впізнала: форма обличчя овальна, форма носу прямий, зріст 170-175см., статура худорлява, колір волосся темний, зачіска коротка, колір очей карі, ямка на підборідді, колір шкіри смуглява.

Оцінивши кожний доказ окремо, суд знаходить, що вони є належними, допустимими й достовірними.

Оцінивши сукупність зібраних доказів суд знаходить, що вони взаємозв`язані і є достатніми для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_3 .

Таким чином, суд вважає, що сукупність вищенаведених доказів дозволяє дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення саме за таких обставин, які викладені в обвинувальному акті та вважає, що його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Позиція обвинуваченого та його захисника про те, що вина ОСОБА_3 нічим не доводиться, не приймається судом до уваги, оскільки повністю спростовується сукупністю вище наведених доказів.

Позиція обвинуваченого про те, що потерпіла 03.05.2023 приблизно о 20:30 самостійно залишила свій мобільний телефон на лавочці і кудись пішла, а він взяв його з єдиною метою, щоб повернути потерпілій - не приймається судом до уваги. Виходячи з досліджених доказів та фактично встановлених обставин потерпіла стверджує, що мобільний телефон обвинувачений вихватив з її руки 03.05.2023 і не повернув його назад, ігноруючи її вимоги. Наступного дня 04.05.2023 потерпіла звернулась з письмовою заявою до поліції про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за викрадення у неї 03.05.2023 належного їй мобільного телефону (том 2, а.с.2). 04.05.2023 і потерпіла, і свідок ОСОБА_19 дали в поліції свої письмові пояснення щодо події 03.05.2023 (том 2, а.с.3,5). При цьому, згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_3 лише 05.05.2023, знаходячись в приміщенні слідчого відділення поліції № 7, добровільно видав для огляду мобільний телефон, який належить потерпілій. Отже, виходячи з позиції обвинуваченого про його бажання повернути телефон є незрозумілим те, що весь наступний день 04.05.2023 обвинувачений не вчинив жодної дії щодо повернення мобільного телефону будь-яким шляхом особисто або через спільну знайому ОСОБА_16 , або зверненням до органів поліції і передачі їм даного телефону тощо. Таким чином, версія обвинуваченого про те, що він 03.05.2023 взяв собі мобільний телефон потерпілої, який вона добровільно залишила на лавочці, для того, щоб його повернути - є повністю неспроможною, нічим не доводиться і не приймається судом до уваги. За вказаних обставин суд не приймає до уваги і версію свідка ОСОБА_8 , яка проживала в цивільному шлюбі з обвинуваченим до її показань, які слово в слово повторюють позицію обвинуваченого, суд відноситься критично і вбачає намір свідка показати суду не реальну подію зі слів обвинуваченого, щоб уникнути покарання за вчинене. Щодо показань свідка ОСОБА_7 даний свідок суду показала, що не знає відкіля у обвинуваченого взявся телефон потерпілої.

Ухвалюючи вирок, суд, в числі іншого, враховує, що відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до статті 12 КК України, є тяжким злочином та, особу винного, який є неодноразово засудженою особою, судимості на цей момент не зняті і не погашені (т.2 а.с.49-54,55), на момент затримання офіційно не працював, не одружений, наглядався лікарем-психіатром з 2004р. з приводу: порушення психологічного розвитку; соціалізований розлад поведінки; в 2011р. знятий з нагляду по тривалій неявці, в подальшому за медичною допомогою до лікаря-психіатра не звертався (т.2 а.с.56); з квітня 2010 року по липень 2017 року звертався за медичною допомогою до лікаря-нарколога з приводу вживання канабіоїдів зі шкідливими наслідками (т.2 а.с.57) за Висновком судово-психіатричного експерта №321 від 02.06.2023 в період інкримінованого йому діяння виявляв і виявляє в теперішній час емоційно нестійкий розлад особистості; у період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними; у теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними; застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т.2 а.с.126-128), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 17.12.2011 року, проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання характеризується посередньо - скарг від сусідів не надходило (т.2 а.с.60), вину не визнав повністю.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому - відсутні.

Обставина, яка обтяжує йому покарання вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищевикладене, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного ОСОБА_3 , обставину, яка обтяжує покарання, суд вважає, що покарання йому повинно бути призначене у вигляді позбавлення волі.

Підстав для застосування статті 69 КК України судом не знайдено.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України і призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обраховувати з 13 лютого 2024 року, зарахувавши в строк відбування покарання час, проведений ним під вартою, починаючи з 09 червня 2023 року.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Речовий доказ: мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9C NFC» IMEI-1 НОМЕР_1 , IMEI-2 НОМЕР_2 червоного кольору (т.2 а.с.29,30) залишити за належністю потерпілій ОСОБА_6 .

Документ: товарний чек від 02.01.2021 року на купівлю мобільного телефону «Redmi 9C NFC» IMEI-1 НОМЕР_1 , IMEI-2 НОМЕР_2 (т.2 а.с.22,23) залишити за належністю потерпілій ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи від 10.05.2023 №СЕ-19/104-23/16391-ТВ в розмірі 956,00 гривень.

Матеріали кримінального провадження №0000299 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі №213/2547/23, пр. №1-кп/213/46/24.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ч.6 ст.376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ч.3 ст.376 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1 .