Код суду 233 Справа № 233/6952/23
Вирок
Іменем України
19 грудня 2023 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого
судді: ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Мар`янське Апостолівського району Дніпропетровської області, українець, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одружений, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, стрілець-санітар механізованого відділення 1 механізованого взводу 3 механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , має військове звання солдат, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402КК України, -
Відповідно до обвинувального акту від 14 листопада 2023 року затвердженого прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 :
солдат ОСОБА_5 , обвинувачується у тому, що будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді стрільця санітара механізованого відділення 1 механізованого взводу 3 механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст.17,65Конституції України, ст.17Закону України «Про оборону України», ст.1Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.6,11,16,28,29,30,31,32,35,36,37,127,128Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.3,4,6Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України у безпосередньому зіткненні з противником, 26 жовтня 2023 року приблизно о 10 годині 46 хвилин, перебуваючи на території тимчасового розташування військової частини НОМЕР_1 у населеному пункті АДРЕСА_2 , відкрито відмовився виконувати бойове розпорядження командира механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , підполковника ОСОБА_7 №10 від 25 жовтня 2023 року, доведене заступником командира 3 механізованої роти з морально-психологічного забезпечення механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_8 , згідно якого о 19 годині 00 хвилин 26 жовтня 2023 року необхідно здійснити переміщення за маршрутом Часів Яр Богданівка лісосмуга в межах визначеної БРО 2 БТГр в смузі оборони 77 оаембар, до 21 години 00 хвилин 26 жовтня 2023 року зосередитись в районі ПВ «БІЛИЙ» та приступити до оборонних дій.
Такі умисні дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст.402КК України, як непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.
14 листопада 2023 року між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язався: беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.402КК України; щиро каятися; у разі затвердження угоди про визнання винуватості, виконати призначене покарання; не вчиняти до закінчення проходження військової служби інших військових злочинів.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості обвинуваченому ОСОБА_5 буде призначено покарання за ч.4 ст.402КК України із застосуванням ст.69КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців, яке на підставі ст.62КК України буде замінене на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.
Згідно з п.1 ч.3 ст.314КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст.468КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч.4 ст.469КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів.
Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, внаслідок якого шкода завдана державним інтересам.
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; йому роз`яснені наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання передбаченого санкцією ч.4 ст.402КК України із застосуванням ст.69КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців, яке на підставі ст.62КК України буде замінене на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом не встановлено.
При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що він є особою раніше не судимою, має адресу реєстрації та місце мешкання, працездатний, одружений, є військовослужбовцем, на медичних обліках в закладах охорони здоров`я не перебуває, за місцем несення служби характеризується негативно.
Перевіряючи, чи відповідає узгоджене сторонами угоди покарання на відповідність загальним засадам призначення покарання, судом встановлено наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Враховуючи данні про особу обвинуваченого, а також його критичне ставлення до скоєного, суд вважає наявними підстави для застосування ст.69КК України, та призначення ОСОБА_5 узгодженого сторонами покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч.4 ст.402КК України.
Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402КК України, у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців є достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.
Крім того, беручи до уваги вищенаведені обставини і особу винуватого, суд погоджується з тим, що доцільно застосувати до обвинуваченого ст.62КК України та покарання у виді позбавлення волі замінити на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на той же строк.
На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим за участю захисника відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб.
Витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз та речові докази по кримінальному провадженню - відсутні, цивільний позов не заявлявся.
Застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в умовах гауптвахти, до набрання вироком законної сили, слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст.314,373,374,475КПК України, суд -
Угоду про визнання винуватості, укладену 14 листопада 2023 року, між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 затвердити.
ОСОБА_5 - визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.402КК України та призначити узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст.69КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Відповідно до ст.62КК України замінити ОСОБА_5 призначене вироком покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня набрання вироком законної сили.
На підставі ч.5 ст.72КК України - зарахувати ОСОБА_5 попереднє ув`язнення починаючи з 27 жовтня 2023 року по день набрання вироком законної сили у строк відбутого покарання з розрахунку один день тримання під вартою в умовах гауптвахти дорівнює одному дню тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців
Запобіжний захід застосований до ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , як захід забезпечення кримінального провадження, до набрання вироком законної сили - залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити та/або направити: прокурору, обвинуваченому і захиснику.

Суддя ОСОБА_9 .