Справа № 953/9694/23
Провадження № 1-кп/953/1186/23
В И Р О К
11 жовтня 2023 року м.Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимий 29.04.2021 Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ( НОМЕР_1 ),
у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,
19.07.2021 до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області на виконання надійшли матеріали відносно громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому вироком Московського районного суду м. Харкова від 29.04.2021 року призначено покарання у вигляді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт, який згідно вироку суду проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
16.09.2021 до ХРУП № 1 ГУ НП в Харківській області було направлено клопотання про передання матеріалів для проведення подальших розшуковик заходів.
19.09.2023 ОСОБА_3 прибув до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, де був письмово ознайомлений з порядком і умовами відбування покарання у виді громадських робіт та попереджений про кримінальну відповідальність, иі тлові дно до ч. 2 ст. 389 КК України, про що останній надав підписку. Також засуджений повідомив, що відмовляється відбувати покарання у виді громадських робіт, від направлення до ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області відмовився та наголосив, що відпрацьовувати громадські роботи не буде. У зв`язку із чим, ОСОБА_3 , винесено застереження у виді письмового попередження про притягнення до кримінальної відповідальності. Засуджений був ознайомлений, що матеріали відносно нього будуть направлені до органів поліції для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389 ч. 2 КК України.
В подальшому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою, засудженою вироком Московського районного суду м. Харкова від 29.04.2021 до покарання у вигляді громадських робіт строком на 120 годин, маючи умисел, спрямований на ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, діючи умисно, без поважних причин, свої зобов`язання шодо відбування покарання у виді громадських робіт порушив у вигляді відмови від відбування покарання.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч. 2 ст. 389 КК України як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд обвинувального акту у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акту додана заява ОСОБА_3 щодо визнання ним своєї винуватості, згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, складена та підписана в присутності захисника ОСОБА_5 , згідно з якою обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та погодився зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 , ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
У вказаній заяві захисник ОСОБА_5 підтвердив добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.
Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконані, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.
На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Дослідивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, повністю доведена.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше засуджений, не одружений, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 65 КК України суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального проступку, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, обставини вчинення кримінального проступку. Суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити покарання у виді арешту у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинене правопорушення. Враховуючи наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання у виді арешту у мінімальному розмірі.
При призначенні покарання, суд враховує, що ОСОБА_3 , засуджений вироком Московського районного суду м. Харкова від 29.04.2021 року за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт, покарання за цим вироком не відбув.
Оскільки ОСОБА_3 , вчинив вказаний проступок, не відбувши іншого покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 29.04.2021 року до покарання у вигляді громадських робіт строком на 120 годин, виходячи з положень ст. 72 КК України, суд призначає йому покарання у відповідності до положень ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 КК України за сукупністю вироків шляхом приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, яка складає 120 годин громадських робіт.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному арешту відповідають вісім годин громадських робіт. Виходячи із вимог п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, невідбута частина покарання ОСОБА_6 за вироком Московського районного суду м. Харкова від 29.04.2021 року становить 120 години громадських робіт та відповідає 15 дням арешту.
Судові витрати та речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.
Керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити покарання у виді одного місяця арешту.
Відповідно до ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 КК України шляхом повного приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 29.04.2021 року остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 (одного) місяця (п`ятнадцяти) днів.
Строк відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 , після набрання вироком законної сили.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_3 не обирався.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 цього КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1