Справа № 729/2746/23
1-кп/729/70/24 р.
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

20.02.2024 Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі :

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бобровиця кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000577 від 08.09.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середнью освітою, який не працює, не одружений, раніше не судимий у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 3 ст. 309 КК України та ч. 1 ст. 310 КК України

за участю:

прокурорки ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне вирощування рослин конопель, доводячи свій злочинний намір до кінця, діючи умисно, без відповідного на те дозволу, в порушення вимог ст.ст. 7, 15 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та контролю за їх обігом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №589 від 03 червня 2009 року, навесні 2023 року, точної дати та часу не встановлено, на території присадибної ділянки за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 виявив самосійні рослини коноплі, які в подальшому незаконно вирощував шляхом їх обробітку та підв`язування з метою подальшого збору наркотичних речовин та використання для власних потреб без мети збуту.

У подальшому, 23 вересня 2023 року в період часу з 10 год. 19 хв. по 13 год. 32 хв. співробітниками Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області під час проведення санкціонованого обшуку присадибної ділянки господарства в АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено 46 зростаючих у ґрунті рослин з верхівками та коренями, які відповідно до висновку експерта містять психоактивний компонент канабісу тетрагідроканабінол і належать до рослин роду Коноплі, які ОСОБА_3 незаконно вирощував для власних потреб без мети збуту.

Крім цього, ОСОБА_3 влітку 2023 року, точної дати та часу не встановлено, знаходячись на території господарства за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , маючи умисел на незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, з особистих мотивів, з метою подальшого вживання шляхом куріння, зірвав декілька рослин дикоростучих конопель, які росли на присадибній ділянці господарства за місцем його проживання, частину з яких переніс до господарських приміщень, а саме до господарського сараю та літньої кухні на території вказаного господарства, а частину залишив на дерев`яних щитах на території подвір`я, де зірвані рослини висушив, тим саме незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс.

Надалі, у невстановлений час ОСОБА_3 частину висушених рослин коноплі залишив зберігатись у вказаних господарських приміщеннях та на вулиці (масою в перерахунку на висушену речовину 3649, 3 г.), а із частини висушених рослин конопель шляхом відбору листя, суцвіть та подальшого подрібнення останніх виготовив невстановлену кількість особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу (масою в перерахунку на висушену речовину не менше 38, 1 г. та 0, 434 г.), що у відповідності до Таблиці 1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.08.2000 за №512/4733 є особливо великим розміром.

Також у подальшому, вживаючи шляхом куріння канабіс, накопичив на внутрішніх стінках пристрою для куріння, особисто виготовленого з полімерної пляшки (горлової частини), на яку одягнуто наперсток, особливо небезпечний наркотичний засіб екстракт канабісу масою не менше 0,348 г. (в перерахунку на висушену речовину), що відповідно до наказу МОЗ №188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», перевищує невеликий розмір.

Виготовлені у такий спосіб канабіс (загальною масою в перерахунку на висушену речовину 3687,834 г.) та екстракт канабісу (масою не менше 0,348 г.), які згідно постанови КМУ №770 від 06.05.2000 є особливо небезпечними наркотичними засобами, обіг яких заборонено, ОСОБА_3 умисно, незаконно зберігав за місцем свого проживання для власних потреб без мети збуту, до вилучення їх 23.09.2023 працівника поліції, під час проведення санкціонованого обшуку.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю за пред`явленим обвинуваченнямта пояснив, що він дійсно на своїй присадибній ділянці у АДРЕСА_1 виявив самосійні рослини коноплі. В подальшому їх прополював та підв`язував, так як мав намір вживати наркотичні засоби шляхом куріння. Згодом у літку 2023 року зірвав декілька рослин приніс до свого господарства та залишив їх сушитись, а потім з частини висушених конопель зірвав листя та суцвіття, подрібнив їх та вживав шляхом куріння. З кількістю вилучених під час обшуку рослин коноплі та масою наркотичного засобу погоджується. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України зазгодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються. Зміст цих обставин учасники судового провадження розуміють правильно, підтверджують добровільність їх позиції та усвідомлюють, що у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи те, що обставини кримінального провадження ніким не оспорюються, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 і його дії вірно кваліфікованими за ч.1 ст. 310 КК України як незаконне вирощування конопель у кількості 46 рослин та за ч.3 ст.309 КК України, як незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту в особливо великому розмірі.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль щодо вчиненого та бажання виправити ситуацію, яка склалася. Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого правопорушення. Отже, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести відповідальність за вчинене, а також ця обставина повинна знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Під час судового розгляду ОСОБА_3 повністю визнав свою вину, погодився з кваліфікацією своїх дій, засудив свою поведінку, запевнив, що став на шлях виправлення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України не виявлено.

З досудової доповіді, наданої Ніжинським районним сектором №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області слідує, що ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення та рівень небезпеки для суспільства оцінюється як середній, що свідчить про можливість виправлення його без ізоляції від суспільства.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, призначене особі покарання має бути необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Виправлення, як мета покарання, це той наслідок, який прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу. Виправлення засудженого - це ті певні зміни в його особистості, які утримують його в подальшому від вчинення нових злочинів. З моральної точки зору виправлення засудженого і є кінцевою метою покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору форми реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує урахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Визначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень пов`язаним із незаконним обігом наркотичних засобів, кількість вилученого наркотичного засобу та вирощуваних ним рослин конопель, особу винного, його вік, сімейний та матеріальний стан, не одружений, не працює, його ставлення до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості, має постійне місце реєстрації та проживання, за яким характеризується задовільно, громадський порядок не порушує, проживає разом з матір`ю, досудову доповідь, стан здоров`я, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, обставину, яка пом`якшує покарання, та відсутність обставин, які його обтяжують, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався і приходить до висновку про призначення останньому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 310 КК України у вигляді обмеження волі, та у межах санкції ч. 3 ст. 309 КК України у вигляді позбавлення волі.

При призначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , слід керуватись ч. 1 ст. 70 КК України, визначаючи його шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Відповідно до ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Таким чином законодавцем чітко визначено, що за наявності вищевказаних підстав, при вирішенні питання щодо застосування положень ст. 75 КК України, судом враховується: тяжкість кримінального правопорушення, особа винного та інші обставини справи.

Отже суд, зважаючи на вимоги вищезазначеної правової норми, вважає за можливе звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, враховуючи обставини кримінального провадження, особу винного, з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

Запобіжний захід судом не обирається.

Цивільний позов не заявлений.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про речові докази слід вирішити, відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч. 1 ст. 310 КК України та за ч.3 ст. 309 КК України і призначити йому покарання за:

ч.1 ст. 310 КК України у виді 2 ( двох) років обмеження волі;

ч. 3 ст. 309 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 3 (три) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави за проведення експертиз 10277 (десять тисяч двісті сімдесят сім) гривень 00 коп.

Речові докази: 46 рослин, які мають окрему кореневу систему, гілки, листя, стебло, які поміщено до 8 полімерних мішків, предмет у вигляді верхівки пластикової пляшки з саморобним металевим наперстком з нашаруванням речовини; суху подрібнену речовину рослинного походження; частково подрібнену речовину рослинного походження, сухі фрагменти рослин з гілками, листям та верхівковими частинами, які поміщено до 4 полімерних мішків та які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП №2 ( м. Бобровиця) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області після вступу вироку в законну силу - знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1