Справа № 299/2033/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1232/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

13 грудня 2023 року суддя Львівського апеляційного суду ОСОБА_2 , вирішуючи питання прийняття апеляційної скарги прокурора ОСОБА_3 на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 18 жовтня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 18 жовтня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання заступника начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 заходу забезпечення у кримінальному провадженні № 000318 у виді тимчасового обмеження в користуванні правом керування транспортними засобами строком на два місяці.

11 грудня 2023 року до Львівського апеляційного суду поступила апеляційна скарга прокурора ОСОБА_3 на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 18 жовтня 2023 року, у якій апелянт просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою тимчасово обмежити ОСОБА_4 у користуванні спеціальним правом правом керування транспортним засобом строком на два місяці; вилучити у обвинуваченого ОСОБА_4 на час тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом його посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 18.04.2023 на право керування транспортними засобами категорії «В», видане ТСЦ 8042.

Вивчивши апеляційну скаргу, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали, у випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 148 КПК України визначено загальні положення тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом та тимчасового вилучення документів, які посвідчують користування спеціальним правом.

Відповідно до частини 2 вказаної статті тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом може бути здійснене на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування на строк не більше двох місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Поряд з тим, чинним кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено можливості апеляційного оскарження ухвали про тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом під час судового розгляду.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у ст. 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (п. 25 Рішення у справі «Делкур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та п. 65 Рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 8 січня 2008 року щодо прийнятності заяви №32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути.

За таких обставин наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а, отже, не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 2 ст. 19, п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначені норми Конституції України беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції).

Положеннями ч. 2 ст. 392 КПК визначено, що ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Виходячи з наведеного, ухвала Виноградівського районного суду Закарпатської області від 18 жовтня 2023 року не підлягає окремому апеляційному оскаржунню, а заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на остаточне рішення у кримінальному провадженні № 000318 щодо ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Заявлені в апеляційній скарзі доводи за своїм змістом зводяться до незгоди з процесуальним рішенням суду першої інстанції, що, однак, не може служити безумовною підставою для перегляду в апеляційному порядку рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

Вказівка суду першої інстанції на можливість оскарження вищевказаного судового рішення суперечить вимогам закону, й не наділяє правом оскарження рішення, яке апеляційному оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Оскільки апеляційна скарга подана на судове рішення, яке оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_3 на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 18 жовтня 2023 року.

Апеляційну скаргу повернути апелянту.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її постановлення.

Суддя ОСОБА_2