Єдиний унікальний номер судової справи №678/983/22
Номер провадження №1-кп-678-57/23
19 грудня 2023 року смт Летичів
Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,
В судовому засіданні під час дослідження матеріалів кримінального провадження судом та допиту свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було встановлено, що дізнавач СД Летичівського відділу поліції ОСОБА_6 здійснив зловживання службовим становищем та службове підроблення офіційного документу , а саме: фальсифікацію протоколу огляду від 20 грудня 2020 року (Т. 1 а.с. 27-31) про те, що 20 грудня 2020 року було проведено огляд мінітрактора синього кольору марки «Dongfeng-DF-244», до якого приєднано причіп, на якому знаходяться колоди дерева породи «граб» - 180 колод та «ясен» - 1 колода.
Однак фактично залучення понятих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та проведення такого огляду не відбулося, що підтверджується наступним.
Крім того, вказаний протокол огляду вони не підписували, так як навпроти їхніх прізвища, ім`я та по батькові учасника огляду, а саме: понятого - стоять не їхні підписи.
Фактично дізнавач СД Летичівського відділу поліції (на час розгляду справи - Відділу поліції №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області) ОСОБА_6 не просто формально віднісся до розслідування даної кримінальної справи, а зловживаючи своїм службовим становищем, з метою встановлення штучних показників навантаження та ефективності діяльності органу дізнання, підробив протокол огляду, що є офіційним процесуальним документом.
Відповідно до ч. 1 ст. 99 КПК України , документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 99 КПК України, до документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати складені в порядку, передбаченому цим Кодексом, протоколи процесуальних дій та додатки до них, а також носії інформації, на яких за допомогою технічних засобів зафіксовано процесуальні дії.
Наведене свідчить про істотне порушення дізнавачем СД Летичівського ВП (на час розгляду справи - Відділ поліції №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області) норм кримінально-процесуального Закону щодо гарантованих Конституцією України прав громадян та обвинуваченого на проведення ефективного та неупередженого розслідування кримінальної справи.
Таким чином, перевірені в ході дослідження матеріалів кримінального провадження, докази, яким орган дізнання обґрунтовує висновки про винність особи у вчиненні злочину, про що зазначено і в повідомленні про підозру, і в обвинувальному акті, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та одержані в порушення норм КПК України.
За таких обставин, вказаний процесуальний документ судом визнаний недопустимим доказом.
Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. У зв`язку з цим, суду при розгляді кожної справи необхідно перевірити чи були докази, якими органи досудового розслідування обґрунтовують висновки про винність особи у вчиненні злочину, одержані відповідно до КПК.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За наведеного, у ході судового розгляду були встановлені обставини, за результатами дослідження яких, суд дійшов висновку про винесення по даній справі ухвали, яка не вирішує справу по суті, однак звертає увагу уповноважених органів на необхідність перевірки фактів ймовірного порушення вимог закону, які можуть потребувати вжиття належних заходів реагування.
Так, судом встановлено, що докази одержані незаконним шляхом, а тому є недопустимими.
Органами досудового слідства в матеріали кримніального провадження долучені докази, які не відповідають вимогам допустимості по справі та одержані з порушенням закону, прав і свобод людини.
Відповідно до ч. 3 ст. 17 КПК України, підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.
Відповідно до ст. 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює підтримання публічного обвинувачення в суді; організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку.
Згідно п. 1, 3 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прокуратуру», на прокуратуру покладаються такі функції : підтримання державного обвинувачення в суді; нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство.
Дана норма зобов`язує прокуратуру України всіх її працівників від нижчої ланки до верхньої супроводжувати кожну кримінальну справу та підтримувати обвинувачення.
Однак, вказані порушення не були виявлені процесуальним прокурор під час досудового розслідування, вручення повідомлення про підозру та складання обвинувального акту, а також залишені поза увагою після встановлення фактів в ході судового розгляду.
При цьому, згідно позиції Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, обов`язок, за наявності на те підстав, звертати увагу державних органів, громадських організацій або посадових осіб на встановлені по справі факти порушення закону, причини і умови, що сприяли вчиненню злочину і вимагають вжиття відповідних заходів, або виявленні порушення прав громадян та інші порушення закону, допущені при провадженні дізнання, досудового слідства або при розгляді справи нижчестоящим судом, покладався КПК 1960 року на суд шляхом винесення окремої ухвали чи постанови.
Натомість чинний кримнальний процесуальний закон не урегульовує питання постановлення такого виду судових рішень, як то окрема ухвала чи постанова, які би надавали можливість суду звертатися до державних органів, посадових чи службових осіб з метою належного реагування на встановлені у ході судового розгляду порушення закону, прав і основоположних свобод людини органом досудового розслідування.
Проте, системний аналіз положень ч. 1 ст. 3, ст.ст. 91, 110, 369, 371, 372 КПК України дає змогу дійти висновку про те, що рішення судів будь-якої інстанції приймаються у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, спрямовані на досягнення завдань кримінального провадження, постановлені або ухвалені в межах судового розгляду, встановлених для відповідного виду провадження.
Тобто, процесуальні рішення ухвалюються для встановлення і закріплення кримінальними процесуальними засобами ознак вчиненого кримінального правопорушення, доведеності винуватості (невинуватості) осіб, які його вчинили під час кримінального провадження, інших обставин, передбачених статтею 91 КПК України, а також задля забезпечення кримінального провадження.
Таким чином, наявна можливість ухвалення рішень, які не пов`язані із суттю кримінального провадження або з його забезпеченням, проте, постановлення таких ухвал має зумовлюватися позитивним впливом на ефективність здійснення правосуддя у конкретному кримінальному провадженні та забезпеченням конституційного права на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України (правові висновки, які викладені у Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14 червня 2021 року, справа № 686/9636/18, провадження № 51-6276 кмо 19).
Тим більше, що Україна має Конвенційне зобов`язання щодо забезпечення права на справедливий суд (ст.6 Конвенції). Отже при встановленні порушення відповідного права (в даному випадку - законності та забезпечення доведеності вини) національний суд має на це відреагувати.
Отже, про зазначене в мотивувальній частині окремої ухвали довести до відома керівника Летичівської окружної прокуратури для належного реагування і прийняття відповідних заходів з метою недопущення їх в подальшому.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 8, 129-1 Конституції України, ч.1 ст.7, ст.ст.8, 9, 21, 22, 24, 40, 369, 371, 372 КПК України, суд,
Встановити порушення принципу законності та забезпечення доведеності вини, закріплених ст. 9 та 17 КПК України.
Про викладене довести до відому керівника Летичівської окружної прокуратури для реагування та вжиття передбачених законом заходів з метою запобігання недопустимості в подальшому подібних випадків.
Копію ухвали направити керівнику Летичівської окружної прокуратури для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ст. 364 та 366 КК України відносно дізнавача Відділу поліції № 3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя підпис ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_1