Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/7532/23
Провадження № 1-кп/332/199/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дружелюбівка Калинівського району Вінницької області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим відповідним законом № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан, який діє по теперішній час.

12.11.2023 приблизно о 15-50 годині, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що на території України введено воєнний стан, зайшовши до магазину «Продукти-726» ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» (м. Запоріжжя, вул. Перспективна, 51), маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у торговому залі та переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів та мети, шляхом вільного доступу, таємно викрав з торгових полиць товар, який належить ТОВ «АТБ-МАРКЕТ», а саме: одну упаковку печива «Чик-Чик», вагою 300 г., вартістю 31 гривня 50 копійок; одну пляшку горілки «Козацька Рада Класична», об`ємом 0,7 л., вартістю 133 гривні 83 копійок; одну плитку шоколаду «Milka OREO», вагою 300 г., вартістю 118 гривень 25 копійок. ОСОБА_4 , тримаючи зазначений товар в руках, оминув касову зону не розрахувавшись за нього, яким у подальшому розпорядився на власний розсуд, залишив приміщення магазину, тим самим спричинивши ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» матеріальну шкоду на загальну суму 283 гривні 58 копійок.

12.11.2023 приблизно о 16-30 годині, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що на території України введено воєнний стан, зайшовши до магазину «Продукти-726» ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» (м. Запоріжжя, вул. Перспективна, 51), маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у торговому залі та переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, з корисливих мотивів та мети, шляхом вільного доступу, таємно викрав з торгових полиць товар, який належить ТОВ «АТБ-МАРКЕТ», а саме: одну пляшку олії «Щедрий Дар», об`ємом 3,0 л., вартістю 130 гривень 75 копійок; одну пляшку горілки «Biala Zubrowka», об`ємом 1,0 л., вартістю 185 гривень 25 копійок; 1 упаковку м`ясомісткого виробу «Гурман з сиром», вагою 420 г., вартістю 64 гривні 92 копійки, на загальну суму 380 гривень 92 копійки, та оминувши касову зону, із вищевказаним товаром направився до виходу із торгової зали.

Таким чином ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але з причин, що не залежали від його волі, не зміг розпорядитися викраденим товаром на власний розсуд, оскільки був зупинений працівниками охорони ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» на виході з вищевказаного магазину.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою провину у пред`явленому обвинувачені визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення злочинів викладених вище та при цьому зазначив наступне: 12 листопада минулого року в денний час він, перебуваючи в приміщенні магазину «АТБ-МАРКЕТ» по вул. Перспективній, таємно викрав пачку печива, шоколадку та пляшку горілки «Козацька Рада». Через незначний проміжок часу він знову з того ж магазину намагався викрасти пляшку олії, пляшку горілки та упаковку з м`ясними виробами, однак був затриманий працівниками охорони магазину. Зазначив, що спричинену матеріальну шкоду відшкодував. Щиро кається у скоєному.

Від представника потерпілого надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин, із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Суд вважає доведеним пред`явлене обвинувачення ОСОБА_4 та кваліфікує дії останнього за:

- ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану;

- ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує:

- ступінь тяжкості вчиненого злочинів, які у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином;

- дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований;

- обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття та відшкодування завданого збитку;

- обставин, що обтяжують покарання - не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому у межах санкцій інкримінованих статей обвинувачення. З урахуванням даних особи обвинуваченого, його ставлення до скоєного, обставин справи, фактично відсутніх матеріальних збитків, суд вважає за можливе та доцільне за епізодом замаху на крадіжку майна призначити ОСОБА_4 покарання, із застосуванням положень ст. 69 КК України, остаточно призначити покарання за правилами ст. 70 КК України та застосувати до останнього положення ст.ст. 75,76 КК України.

Призначення такого покарання відповідатиме принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України - у вигляді 5 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України,нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті Особливої частини цього Кодексу, у вигляді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, визначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 : повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

- долучений до матеріалів кримінального провадження диск з відео файлами з камер відео спостереження магазину - залишити в матеріалах кримінального провадження;

- пляшку олії «Щедрий Дар», пляшку горілки «Biala Zubrowka», упаковку м`ясомісткого виробу «Гурман з сиром», що передані на відповідальне зберігання керуючому магазином «Продукти-726» - повернути ТОВ «АТБ-МАРКЕТ».

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1