№ 1-кп/183/1134/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року Дніпропетровська обл.,

м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000129 від 16.05.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Актюбінськ, Казахстан, громадянина України, з вищою освітою, не працює, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого,

-08.06.2022 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України до позбавлення волі на строк чотири роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробовуванням строком на три роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання зазначено, що під час досудового розслідування встановлено, що 09 травня 2023 року приблизно о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , побачивши дії мешканців вищевказаного багатоквартирного будинку ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 які в цей час здійснювали ремонтні роботи на проїзній частині біля другого під`їзду, розцінивши їх самовільним будівництвом, викликав на місце працівників поліції.

По приїзду працівників поліції, ОСОБА_7 розуміючи загальноприйняті норми поведінки в суспільстві, вирішив у будь який спосіб завадити вищезазначеним особам проводити роботи по відновленню дорожнього покриття на прибудинковій території. У зв`язку з чим, ОСОБА_7 приблизно об 19 годині 00 хвилин знаходячись поблизу другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , розуміючи, що знаходиться у громадському місці, почав голосно висловлюватися на ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 грубою, нецензурною лайкою, тобто показувати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, не реагуючи на зауваження присутніх, діючи із винятковим цинізмом та хуліганських спонукань, в присутності працівників поліції й інших мешканців вказаного під`їзду, у тому числі неповнолітніх, спустивши штани із нижньою білизною продемонстрував свої статеві органи, тобто із грубою непристойністю здійснив публічне оголення.

Після залишення місця виклику співробітниками поліції, ОСОБА_9 продовжив хуліганські дій, а саме з балкону своєї квартири АДРЕСА_3 , у період часу з 19:30 до 19:50 із відра поливав водою осіб, які у той час перебували поблизу будинку, супроводжуючи таку демонстрацію зневаги до норм моральності голосним висловлюванням нецензурної лайки.

Наступним, ОСОБА_7 приблизно у 20:00 годин, вийшов зі свого місця мешкання утримуючи при собі заздалегідь заготовлені предмети для спричинення тілесних ушкоджень, а саме балончик із сумішшю сльозоточивої та дратівливої дії та лопату та направився до місця проведення робіт ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , після чого, скориставшись відсутністю останніх, почав руйнувати та розкидати вищевказаною лопатою саморобну бетонну суміш із вибоїн.

В цей час, ОСОБА_4 знаходячись за своїм місцем мешкання з вікна квартири АДРЕСА_4 побачивши хуліганські дії ОСОБА_7 вийшов зі свого місця мешкання та направився до прибудинкової території для припинення зухвалих дій останнього. Надалі ОСОБА_10 підійшов до ОСОБА_7 та останній в свою чергу продовжуючи реалізувати свій умисел, демонструючи байдуже ставлення до існуючих суспільних відносин та загальноприйнятих правил поведінки, перебуваючи у громадському місці, за допомогою заздалегідь заготовленої лопати набрав саморобну бетонну суміш та кинув в обличчя ОСОБА_4 , та в цей же час дістав зі своєї кишені штанів заздалегідь заготовлений балончик із сумішшю сльозоточивої та дратівливої дії та розпилив його вміст в напрямку обличчя ОСОБА_4 .

В цей момент із під`їзду будинку 10 вийшов ОСОБА_5 , з метою припинення хуліганських дії ОСОБА_7 підійшов до останнього, після чого ОСОБА_7 розпилив із заздалегідь заготовленого балончика суміш сльозоточивої та дратівливої дії в напрямку обличчя ОСОБА_5 , та демонстративно розмахуючи заздалегідь заготовленою лопатою наніс один удар в область голови ОСОБА_5 , один удар в область правої кисті ОСОБА_4 , чим проявив особливу зухвалість до останніх. Після чого, ОСОБА_7 відходячи назад спіткнувся та впав, внаслідок чого, ОСОБА_4 ОСОБА_5 та ОСОБА_8 затримали останнього, чим припинили його хуліганські дії.

У результаті хуліганських дій ОСОБА_7 , які тривали на протязі близько 1 години 40 хвилин, було спричинено тілесні ушкодження ОСОБА_4 у вигляді забою м`яких тканин правої кисті, хімічного опіку кон`юктиви та рогівки 1,2-го ступеню обох очей, та спричинено тілесні ушкодження ОСОБА_5 у вигляді синця в правій надбрівній області, хімічного опіку. 1,2-го ступеню кон`юнктиви правого ока.

14 липня 2023 року за погодженням з процесуальним керівником прокурором Новомосковської окружної прокуратури у кримінальному провадженні № 0000123 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

11 липня 2023 року приблизно о 11 годині 00 хвилин ОСОБА_7 перебував неподалік будинку №10 по вул. Шевченко м. Новомосковська Дніпропетровської області, де останній побачив потерпілого ОСОБА_4 який на той момент знаходився біля приміщення гаражу розташованого навпроти вищевказаного будинку. В цей час у ОСОБА_7 виник прямий умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій прямий умисел, 11 липня 2023 року приблизно о 11 годині 02 хвилини ОСОБА_7 діючи умисно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, наблизився до ОСОБА_4 та завдав одного удару лобною частиною голови в область підборіддя останнього. Від завданого удару ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у виді синця на підборідді.

В цей же час ОСОБА_7 не припиняючи свій злочинний намір на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 завдав останньому одного удару правою рукою по тулубу, від якого ОСОБА_4 втратив рівновагу та впав на тверду поверхню.

Таким чином внаслідок умисних противоправних дій, ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у виді синця на підборідді та тілесні ушкодження які були не безпосереднім наслідком заподіяного удару, а результатом падіння останнього на тверду поверхню, а саме у вигляді саден в області ліктьових суглобів, на кистях в області лівого колінного суглобу та лівого гомілково-ступневого суглобів, які у своїй сукупності та кожне окремо, відносяться до легкого ступеня тяжкості.

04 вересня 2023 року за погодженням з процесуальним керівником прокурором Новомосковської окружної прокуратури у кримінальному провадженні № 0000123 ОСОБА_11 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 125 КК України.

02 листопада 2023 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_11 направлено до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Достатність доказів для обвинувачення ОСОБА_7 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами.

На теперішній час також встановлено наявність ризиків, передбачених п.1, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_7 є особою, яка на даний час обвинувачується у вчинений злочину. який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого ОСОБА_7 розуміє, що у разі визнання його судом винним у вчиненні вказаного тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України його може буде засуджено судом до реального позбавлення полі на строк від 4 до 7 років. Крім цього в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_12 після повідомлення про підозру та вручення останньому клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, (які останній відмовився отримувати) почав переховуватись від органів досудового розслідування та суду, про вказані факти свідчить те, що останній на неодноразові виклики слідчого не з`являється та за місцем свого мешкання відсутній. У зв`язку із вищевикладеним, ОСОБА_7 розуміючі тяжкість покарання, яке може бути призначене судом, існує реальна можливість переховування останнього від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від покарання.

Про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України свідчить те, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_8 , які мешкають в одному будинку з підозрюваним ОСОБА_12 та які ще не допитані безпосередньо судом в ході судового розгляду. Крім цього під час допиту потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 встановлено той факт, що ОСОБА_12 неодноразово словесно погрожував останнім з приводу попереднього кримінального провадження, де останні проходили по ньому в якості свідків, та за яке ОСОБА_7 засуджений до умовного терміну строком на 3 роки. Також вказаний факт підтверджуються написаною власноруч заявою ОСОБА_7 від 09.05.2023 року. Враховуючи викладене та розуміючи тяжкість покарання, яке може бути призначене судом у разі визнання ОСОБА_7 винуватим у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, підозрюваний перебуваючи на свободі матиме реальну можливість незаконно впливати на потерпілих та свідків, змусити їх змінити свої показання з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_7 , раніше судимий за вчинення злочинів, а саме 08 червня 2022 року засуджений Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 186, ч.1 ст.263 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 3 роки та на даний час перебуває на обліку Новомосковського міськрайонного відділу філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, як особа засуджена до випробувального терміну. Отже останній на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, продовжив злочинну діяльність та перебуваючи на випробувальному терміні вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 296 КК України, в якому на даний час підозрюється. Таким чином вказані обставини свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_7 маючи можливість вільного пересування, надалі може продовжити злочинну діяльність, а саме вчиняти інші кримінальні правопорушення.

На цих підставах заявник клопотання просить застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав, викладених в ньому.

В судовому засіданні потерпілі підтримали клопотання прокурора.

В судовому засіданні обвинувачений та захисник не висловили своєї думки з приводу заявленого клопотання.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані до суду матеріали та докази в їх сукупності, суд доходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті (ч. 3 ст. 194 КПК України).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 125 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання прокурор в підготовчому судовому засіданні пояснив, що маються ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; може здійснити спробу незаконного впливу на потерпілих та свідків; вчинити інші кримінальні правопорушення.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку та тяжкого кримінального правопорушення.

Обґрунтовуючи наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватись від суду, прокурор посилався лише на тяжкість покарання, яке може бути призначене обвинуваченому у разі визнання його винним у інкримінованому злочині.

На підтвердження наявності вказаного ризику, окрім усних пояснень, прокурором не надано жодного доказу.

У зв`язку з цим суд вважає, що саме по собі тяжкість покарання не є беззаперечною підставою, яка доводить наявність вказаного ризику. Отже, існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором не доведено.

Щодо ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливості обвинуваченого ОСОБА_7 незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, суд звертає увагу на наступне.

Дане кримінальне провадження перебуває в провадженні суду з 02 листопада 2023 р. Обвинувачений ОСОБА_7 обізнаний про адреси мешкання потерпілих та свідків, але прокурором не надано доказів того, що обвинувачений вчиняв спроби незаконного впливу на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні.

Отже, існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором не доведено.

Також прокурор наголошував на наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення.

В обґрунтування наявності вказаного ризику прокурор зазначав, що обвинувачений ОСОБА_7 засуджений Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 186, ч.1 ст.263 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 3 роки. Однак, на підтвердження вказаного ризику прокурором не надана копія вказаного вироку суду.

Отже, існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором не доведено.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 125 КК України, відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд дійшов висновку що у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити та зобов`язати обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду.

Враховуючи викладене суд вважає клопотання прокурора таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 197, 314-316, 331, 369, 372, 376, 392 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання прокурора Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 відмовити.

Зобов`язати ОСОБА_7 прибувати за кожною вимогою до суду.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 20 лютого 2024 р. о 08 год. 45 хв.

Суддя ОСОБА_1