Справа № 756/5107/23
Номер провадження № 1-кп/756/1175/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 Оболонського районного суду міста Києва судове провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який має неповну загальну середню освіту, не працевлаштований, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , раніше засуджений:

- 13.12.2005 вироком Вишгородського районного суду Київської області за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75, 76 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік та 6 місяців;

- 29.10.2007 вироком Голосіївського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75, 76 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 19.03.2010 вироком Подільського районного суду м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки;

- 23.08.2013 вироком Бориспільського районного суду Київської області за ч. 1, ст.. 309 КК України, до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн;

- 08.06.2018 вироком Подільського районного суду м. Києва за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та 1 місяць;

- 11.04.2023 вироком Подільського районного суду м. Києва за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років та 2 місяці;

- 08.06.2023 вироком Святошинського районного суду міста Києва, зміненого вироком Київського апеляційного суду від 07.11.2023, за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років та 6 місяців,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

1.1. 11.01.2023, близько 16:00 год., ОСОБА_5 перебував у районі будинку АДРЕСА_2 , де в останнього в умовах воєнного стану, виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням до іншого приміщення.

Реалізуючи вказаний умисел та діючи повторно, ОСОБА_5 того ж дня, зайшов до другого під`їзду вказаного будинку та піднявся до технічного поверху. За допомогою лому ОСОБА_5 збив замок вхідних дверей до технічного поверху та проникнув до технічного приміщення. При цьому, ОСОБА_5 впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, за допомогою викрутки зняв котушку електромагнітного гальма, вартістю 1860 грн 00 коп. (без урахування ПДВ), реле станції керування у кількості 2 шт. вартістю 6600 грн 00 коп. (без урахування ПДВ), які належать КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва».

Продовжуючи реалізовувати наведений умисел ОСОБА_5 , тримаючи при собі вказане викрадене майно, вийшовши із технічного приміщення та попрямував з місця вчинення кримінального правопорушення у невідомому напрямку, маючи можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

Унаслідок вчинення злочину, ОСОБА_5 спричинив КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» майнову шкоду на загальну суму 8460 грн 00 коп. (без урахування ПДВ).

1.2. Отже, ОСОБА_5 учинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням до іншого приміщення, учинене повторно, в умовах воєнного стану.

1.3. Крім того, у ОСОБА_5 близько 00:10 год. 14.01.2023, який перебував за адресою: АДРЕСА_3 , в умовах воєнного стану, виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням до іншого приміщення. Зокрема, ОСОБА_5 зайшов до першого під`їзду вказаного будинку та піднявся до технічного поверху де за допомогою лому збив замок вхідних дверей до технічного приміщення.

Потрапивши всередину наведеного приміщення та використовуючи викрутку, зняв котушку електромагнітного гальма, вартістю 2140 грн 00 коп. (без урахування ПДВ), яка належить КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» Тримаючи при собі вказане викрадене майно, вийшов із технічного приміщення та попрямував з місця вчинення кримінального правопорушення у невідомому напрямку, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Унаслідок вчинення злочину, ОСОБА_5 спричинив КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» майнову шкоду на загальну суму 2140 грн 00 коп. (без урахування ПДВ).

1.4. Отже, ОСОБА_5 учинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням до іншого приміщення, учинене повторно, в умовах воєнного стану.

1.5. Крім того, у ОСОБА_5 близько 00:40 год. 14.01.2023, який перебував за адресою: АДРЕСА_3 , в умовах воєнного стану, виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням до іншого приміщення. Зокрема, ОСОБА_5 зайшов до другого під`їзду вказаного будинку та піднявся до технічного поверху де за допомогою лому збив замок вхідних дверей до технічного приміщення.

Потрапивши всередину вказаного приміщення та використовуючи викрутку зняв котушку електромагнітного гальма, вартістю 2140 грн 00 коп. та реле станції керування у кількості 2 штуки вартістю 6600 грн 00 коп., загальна вартість який становить 8740 грн 00 коп. (без урахування ПДВ), які належать КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва». Тримаючи при собі вказане викрадене майно, вийшов із технічного приміщення та попрямував з місця вчинення кримінального правопорушення у невідомому напрямку, викраденим майном розпорядився на власний розсуд;

Унаслідок вчинення злочину, ОСОБА_5 спричинив КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» майнову шкоду на загальну суму 8740 грн 00 коп. (без урахування ПДВ).

1.6. Отже, ОСОБА_5 учинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням до іншого приміщення, учинене повторно, в умовах воєнного стану.

1.7. Крім того, у ОСОБА_5 близько 01:10 год. 14.01.2023, який перебував за адресою: АДРЕСА_3 , в умовах воєнного стану, виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням до іншого приміщення. Зокрема, ОСОБА_5 зайшов до третього під`їзду вказаного будинку та піднявся до технічного поверху де за допомогою лому збив замок вхідних дверей до технічного приміщення.

Потрапивши всередину зазначеного приміщення, використовуючи викрутку зняв котушку електромагнітного гальма, вартістю 2140 грн 00 коп. та реле станції керування у кількості 2 штуки вартістю 6600 грн 00 коп., загальна вартість який становить 8740 грн 00 коп. (без урахування ПДВ), які належать КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва». Тримаючи при собі вказане викрадене майно, вийшов із технічного приміщення та попрямував з місця вчинення кримінального правопорушення у невідомому напрямку, викраденим майном розпорядився на власний розсуд;

Унаслідок вчинення злочину, ОСОБА_5 спричинив КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» майнову шкоду на загальну суму 8740 грн 00 коп. (без урахування ПДВ).

1.8. Отже, ОСОБА_5 учинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням до іншого приміщення, учинене повторно, в умовах воєнного стану.

1.9. Крім того, у ОСОБА_5 близько 01:40 год. 14.01.2023, який перебував за адресою: АДРЕСА_3 , в умовах воєнного стану, виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням до іншого приміщення. Зокрема, ОСОБА_5 зайшов до четвертого під`їзду вказаного будинку та піднявся до технічного поверху де за допомогою лому збив замок вхідних дверей до технічного приміщення.

Потрапивши всередину вказаного приміщення та використовуючи викрутку зняв котушку електромагнітного гальма, вартістю 2140 грн 00 коп. та реле станції керування у кількості 2 штуки вартістю 6600 грн 00 коп., загальна вартість який становить 8740 грн 00 коп. (без урахування ПДВ), які належать КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва». Тримаючи при собі вказане викрадене майно, вийшов із технічного приміщення та попрямував з місця вчинення кримінального правопорушення у невідомому напрямку, викраденим майном розпорядився на власний розсуд;

Унаслідок вчинення злочину, ОСОБА_5 спричинив КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» майнову шкоду на загальну суму 8740 грн 00 коп. (без урахування ПДВ).

1.10. Отже, ОСОБА_5 учинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням до іншого приміщення, учинене повторно, в умовах воєнного стану.

1.11. Крім того, у ОСОБА_5 близько 02:10 год. 14.01.2023, який перебував за адресою: АДРЕСА_3 , в умовах воєнного стану, виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням до іншого приміщення. Зокрема, ОСОБА_5 зайшов до шостого під`їзду вказаного будинку та піднявся до технічного поверху де за допомогою лому збив замок вхідних дверей до технічного приміщення.

Потрапивши всередину вказаного приміщення та використовуючи викрутку зняв котушку електромагнітного гальма, вартістю 2140 грн 00 коп. та реле станції керування у кількості 2 штуки вартістю 6600 грн 00 коп., загальна вартість який становить 8740 грн 00 коп. (без урахування ПДВ), які належать КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва». Тримаючи при собі вказане викрадене майно, вийшов із технічного приміщення та попрямував з місця вчинення кримінального правопорушення у невідомому напрямку, викраденим майном розпорядився на власний розсуд;

Унаслідок вчинення злочину, ОСОБА_5 спричинив КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» майнову шкоду на загальну суму 8740 грн 00 коп. (без урахування ПДВ).

1.12. Отже, ОСОБА_5 учинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням до іншого приміщення, учинене повторно, в умовах воєнного стану.

1.13. Крім того, у ОСОБА_5 близько 02:40 год. 14.01.2023, який перебував за адресою: АДРЕСА_3 , в умовах воєнного стану, виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням до іншого приміщення. Зокрема, ОСОБА_5 зайшов до сьомого під`їзду вказаного будинку та піднявся до технічного поверху де за допомогою лому збив замок вхідних дверей до технічного приміщення.

Потрапивши всередину вказаного приміщення та використовуючи викрутку зняв котушку електромагнітного гальма, вартістю 2140 грн 00 коп. та реле станції керування у кількості 2 штуки вартістю 6600 грн 00 коп., загальна вартість який становить 8740 грн 00 коп. (без урахування ПДВ), які належать КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва». Тримаючи при собі вказане викрадене майно, вийшов із технічного приміщення та попрямував з місця вчинення кримінального правопорушення у невідомому напрямку, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Унаслідок вчинення злочину, ОСОБА_5 спричинив КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» майнову шкоду на загальну суму 8740 грн 00 коп. (без урахування ПДВ).

1.14. Отже, ОСОБА_5 учинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням до іншого приміщення, учинене повторно, в умовах воєнного стану.

1.15. Крім того, у ОСОБА_5 близько 03:10 год. 14.01.2023, який перебував за адресою: АДРЕСА_3 , в умовах воєнного стану, виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням до іншого приміщення. Зокрема, ОСОБА_5 зайшов до дев`ятого під`їзду вказаного будинку та піднявся до технічного поверху де за допомогою лому збив замок вхідних дверей до технічного приміщення.

Потрапивши всередину вказаного приміщення та використовуючи викрутку зняв котушку електромагнітного гальма, вартістю 2140 грн 00 коп. та реле станції керування у кількості 2 штуки вартістю 6600 грн 00 коп., загальна вартість який становить 8740 грн 00 коп. (без урахування ПДВ), які належать КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва». Тримаючи при собі вказане викрадене майно, вийшов із технічного приміщення та попрямував з місця вчинення кримінального правопорушення у невідомому напрямку, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Унаслідок вчинення злочину, ОСОБА_5 спричинив КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» майнову шкоду на загальну суму 8740 грн 00 коп. (без урахування ПДВ).

1.16. Отже, ОСОБА_5 учинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням до іншого приміщення, учинене повторно, в умовах воєнного стану.

1.17. Крім того, у ОСОБА_5 близько 03:40 год. 14.01.2023, який перебував за адресою: АДРЕСА_3 , в умовах воєнного стану, виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням до іншого приміщення. Зокрема, ОСОБА_5 зайшов до десятого під`їзду вказаного будинку та піднявся до технічного поверху де за допомогою лому збив замок вхідних дверей до технічного приміщення.

Потрапивши всередину вказаного приміщення та використовуючи викрутку зняв котушку електромагнітного гальма, вартістю 2140 грн 00 коп. та реле станції керування у кількості 2 штуки вартістю 6600 грн 00 коп., загальна вартість який становить 8740 грн 00 коп. (без урахування ПДВ), які належать КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва». Тримаючи при собі вказане викрадене майно, вийшов із технічного приміщення та попрямував з місця вчинення кримінального правопорушення у невідомому напрямку, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Унаслідок вчинення злочину, ОСОБА_5 спричинив КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» майнову шкоду на загальну суму 8740 грн 00 коп. (без урахування ПДВ).

1.18. Отже, ОСОБА_5 учинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням до іншого приміщення, учинене повторно, в умовах воєнного стану.

1.19. Крім того, у ОСОБА_5 близько 05:00 год. 20.01.2023, який перебував за адресою: АДРЕСА_4 , в умовах воєнного стану, виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням до іншого приміщення. Зокрема, ОСОБА_5 зайшов до першого під`їзду вказаного будинку та піднявся до технічного поверху де за допомогою лому збив замок вхідних дверей до технічного приміщення.

Потрапивши всередину вказаного приміщення та використовуючи викрутку зняв котушку електромагнітного гальма, вартістю 2140 грн 00 коп. та реле станції керування у кількості 2 штуки вартістю 6600 грн 00 коп., загальна вартість який становить 8740 грн 00 коп. (без урахування ПДВ), які належать КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва». Тримаючи при собі вказане викрадене майно, вийшов із технічного приміщення та попрямував з місця вчинення кримінального правопорушення у невідомому напрямку, викраденим майном розпорядився на власний розсуд;

Унаслідок вчинення злочину, ОСОБА_5 спричинив КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» майнову шкоду на загальну суму 8740 грн 00 коп. (без урахування ПДВ).

1.20. Отже, ОСОБА_5 учинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), учинена повторно, в умовах воєнного стану.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. Позиція сторони захисту та сторони обвинувачення.

2.1.1. Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив, що у судовому засіданні достеменно було встановлено, що інкриміновані злочини вчинені обвинуваченим. При цьому прокурор просив урахувати як обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття. Тому прокурор просив визнати ОСОБА_5 винуватим та призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 років. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань просив призначити покарання в виді позбавлення волі строком на 8 років.

2.1.2. У судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердив обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованих органом досудового розслідування злочинах, викладених в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, пояснив, що 11.01.2023, 14.01.2023, а також 20.01.2023 перебував у м. Київ за адресами АДРЕСА_2 , АДРЕСА_5 , де проник до ліфтових приміщень з яких здійснив крадіжку реле електромагнітного гальма та реле станції керування. Учинив так як потрібні були гроші. Викрадене майно продав, гроші витратив на власні потреби. У вчиненому кається. Після затримання розповів про усі факти вчинених ним крадіжок в різних районах міста Києва, зокрема Оболонському, Подільському та Святошинському.

Позовні вимоги КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» у сумі 80 520 грн ОСОБА_5 визнав повністю, обставини, зокрема наведену помилку в довідці, яку надано до позовної заяви - не оспорював.

2.1.3. Захисник ОСОБА_4 не заперечував щодо доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 , але просив призначати покарання менше, ніж просить прокурор, шляхом поглинання більш суворого менш суворим зокрема 7 років та 6 місяців. Щодо задоволення позовних вимог, не заперечував з урахуванням наданих пояснень представником потерпілого в судовому засіданні щодо помилки в вартості майна відповідно до наданої до позовної заяви довідки.

2.1.4. Представник потерпілого ОСОБА_6 у судовому засіданні просила призначити покарання на розсуд суду, вважала доведеним обвинувачення поза розумним сумнімов. При цьому просила поданий КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» позов задовольнити та стягнути з обвинуваченого на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» завдану матеріальну шкоду в розмірі 80 520 грн 00 коп.

Також представник потерпілого просила урахувати, що до позовної заяви надано довідку про вартість майна за подією, яка мала місце 11.01.2023, близько 16:00 год., за адресою м. Київ, вул. Озерна, буд. 20, в якій вказано не правильно суму, зокрема 1186 грн, замість 1860 грн, що підтверджується наданим до позовної заяви документами (видатковою накладною № 23 від 02.07.2023), але вартість позовних вимог при цьому не змінюється.

2.2. Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також уважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.

2.2.1. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Тож, беручи до уваги, що прокурор, захисник та представник потерпілого не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, у тому числі обвинувачений ОСОБА_5 правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні сумніви і в суду щодо добровільності позиції обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

2.2.2. Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що він себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

2.2.3 Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості поза розумним сумнівом ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 України, а саме повторне, таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

3.1. У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, у вчиненому кається, засудив свою протиправну поведінку. На думку суду, визнання винуватості обвинуваченим та його щире каяття не пов`язане саме з бажанням отримати мінімальне покарання, а також наявності беззаперечних доказів учинення злочину в справі. Крім того, ніким не оспорювався факт того, що обвинувачений після затримання сам повідомив про усі вчиненні ним кримінальні правопорушення не лише в Оболонському, а й інших районах міста Києва. Саме тому обвинувачений просив суд не досліджувати докази через повне та беззаперечне визнання винуватості. Аналогічну позицію було висловлено прокурором та захисником у судовому засіданні. У зв`язку з чим, на думку суду, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття.

3.2. При цьому судом не було встановлено обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України. Тим більше, сторона обвинувачення і не посилалась на наявність будь-яких обставин, що обтяжують покарання.

4. Мотиви призначення покарання.

4.1. Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину. Індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром якої є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

4.2. Отже, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд, на підставі ст. 65 КК України, ураховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, їх вид, кількість, суспільна небезпечність, стан суспільства та держави - воєнний стан внаслідок нападу росії. Наслідки учинення злочину, а саме, що викрадене майно не було повернуто власникові, а також вид майна та його вартість, що метою заволодіння були технічні пристрої ліфтового забезпечення, та унаслідок вчинених крадіжок населення Оболонського району певний період часу не могли користуватися ліфтами. Також суд ураховує особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання, раніше неодноразово засуджений за однотипні злочини.

4.3. Суд уважає, що підстави застосування статей 69, 69-1, 75 КК України при призначенні покарання - відсутні, як і підстави для застосування покарання з іспитовим строком.

4.4. З урахуванням викладених обставин, відповідно до вимог ст. 50 КК України, виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити йому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 років.

4.5. Між тим судом ураховано, що ОСОБА_5 засуджений 08.06.2023 вироком Святошинським районним судом міста Києва, який змінено 07.11.2023 вироком Київського апеляційного суду до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років та 6 місяців, а тому в порядку ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, слід призначити ОСОБА_5 покарання, шляхом часткового складання призначених покарань та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років та 8 місяців.

4.6. Призначення ОСОБА_5 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду». Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

5. Підстави для задоволення цивільного позову, відмови у ньому, залишення його без розгляду.

5.1. У рамках кримінального провадження потерпілим КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» подано цивільний позов до відповідача - обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, зокрема про стягнення з ОСОБА_5 шкоди завданої крадіжкою майна (наведено в розділі 1 вироку).

5.2. В обґрунтування вимог позивач посилається на положення статей 1166, 1192 ЦК України, а саме з підстав понесення витрат на придбання викраденого майна, а саме котушок електромагнітного гальма та реле станції керування, які належали КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва».

5.3. Відзив на позову заяву не подавався.

5.4. Вирішуючи питання цивільного позову, поданого в рамках кримінального провадження, суд надає оцінку висунутому обвинуваченню, а саме повинен встановити винуватість поза розумним сумнівом, а в частині вирішення цивільного позову, виходить з загальних принципів цивільного судочинства - змагальності сторін.

5.5. У даному кримінальному провадженні було достеменно встановлено, що ОСОБА_5 вчинив певну кількість злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднане із проникненням в інше приміщення, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, унаслідок чого 11.01.2023, 14.01.2023 та 20.01.2023 було викрадено ліфтове обладнання, вартість якого складає 80 520 грн 00 коп. та належало КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва».

5.6. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

5.7. Оцінюючи вимоги позивача щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, слід виходити з того, що в судовому засіданні було встановлено факт заподіяння обвинуваченим потерпілому - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» збитків. При цьому, ці збитки не лише підтверджені наданими доказами позивачем, але й визнані в повному обсязі і відповідачем - стороною захисту в цілому.

5.8. За таких обставин цивільний позов КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» до відповідача - обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди - слід задовольнити, та стягнути з ОСОБА_5 на користь позивача 80 520 грн 00 коп.

6. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

6.1. Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

6.2. Між тим, діючи відповідно до вимог речення 2 ч. 4 ст. 70 КК України, слід зарахувати в якості відбутого покарання за цим вироком, відбуте покарання за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 08.06.2023 (з урахуванням вироку Київського апеляційного суду від 07.11.2023), а саме відбуте покарання в виді позбавлення волі з 20.01.2023 до набуття цим вироком законної сили.

6.3. Речові докази в провадженні відсутні. Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертиз: № СЕ-19/111-23/3477-ТР від 23.01.2023 в розмірі 755 грн 12 коп., № СЕ-19/111-23/3423-ТР від 27.01.2023 в розмірі 4153 грн 16 коп., № СЕ-19/111-23/5482-ТР від 06.02.2023 в розмірі 1887 грн 80 коп., № СЕ-19/111-23/7380-ТР від 13.02.2023 в розмірі 1132 грн 68 коп., у загальній сумі 7928 грн 76 коп. відповідно до ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Керуючись статтями 7, 100, 124, 128, 368-370, 373, 374, 376, 392-395, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначених цим вироком та вироком Святошинського районного суду міста Києва від 08.06.2023, з урахуванням змін, внесених вироком Київського апеляційного судом від 07.11.2023, у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років та 6 (шість) місяців, остаточне слід призначити покарання ОСОБА_5 в виді позбавлення волі строком на строк 7 (сім) років та 8 (вісім) місяців.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 - рахувати з дня набуття вироком законної сили.

Відповідно до речення 2 ч. 4 ст. 70 КК України зарахувати в якості відбутого покарання за цим вироком, відбуте ОСОБА_5 покарання за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 08.06.2023, з урахуванням змін, внесених вироком Київського апеляційного судом від 07.11.2023, починаючи з 20.01.2023 до набуття цим вироком законної сили.

Цивільний позов КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» () в якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - 80 520 (вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять) грн 00 коп.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Строк апеляційного оскарження для осіб, які не були під час оголошення вироку обчислюється з дня отримання ними його копії.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному статтями 376, 615 КПК України, а особам, які не були присутніми під час його проголошення - спрямувати не пізніше наступного дня.

Суддя ОСОБА_1