У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/3460/19

№ 1-кп/183/216/23

06 грудня 2023 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000161 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого та мешкаючого за адресою АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

в с т а н о в и в:

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 174 (по стройовій частині) від 23 серпня 2017 року, сержанта ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

В подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 4 (по стройовій частині) від 5 січня 2018 року сержанта ОСОБА_3 призначено на посаду заступника командира бойової машини-навідника-оператора 3 парашутно-десантного взводу 2 парашутно-десантної роти 1 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Сержант ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст. ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Оборону України» особливий період - період, що настає з Моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, та відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України про часткову мобілізацію», з 20 січня 2015 року в Україні діє особливий період.

У відповідності до нової редакції статті 407 КК України внесеної Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі військові злочини», який опубліковано у журналі Голос України від 04 березня 2015 року № 39 зазначено, що до ст. 407 КК України внесені зміни та її доповнено ч. 4, яка передбачає відповідальність, за самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду. Зазначені зміни набирають законної сили на наступний день після опублікування, тобто 05 березня 2015 року. Таким чином, сержант ОСОБА_3 вчинив злочин в умовах особливого періоду.

17 квітня 2019 року сержант ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , без поважних причин, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини НОМЕР_1 , про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.

6 травня 2019 року сержант ОСОБА_3 прибув до військової частини НОМЕР_1 та приступив до виконання своїх службових обов`язків, внаслідок чого кримінальне правопорушення було припинено.

Таким чином, 17 квітня 2019 року сержант ОСОБА_3 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану та незаконно перебував за її межами до 6 травня 2019 року.

За викладених вище обставин, дії сержанта ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 4 ст. 407 КК України, - самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчиненого військовослужбовцем (крім строкової служби).

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Суд, вислухавши думку прокурора, дійшов наступних висновків.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Абзацом 2 частини 7 статті 284 КПК України передбачено, якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 9-1 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Так, відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 6 від 03.11.2023 року смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована 02.04.2022 року, що дає суду підстави для закриття кримінального провадження у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись п. 5 ч. 1 ст. 284, абз. 2 ч. 7 ст. 284 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України - закрити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1