Справа № 991/9336/23
Провадження 1-кс/991/9420/23
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Києві клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу, застосованого до підозрюваного ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001257 від 08.08.2019,

В С Т А Н О В И В:

До Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу, застосованого до підозрюваного ОСОБА_3 (далі - Клопотання) у кримінальному провадженні № 0001257 від 08.08.2019, зокрема, за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України (далі - Кримінальне провадження), в якому захисник просить:

- змінити підозрюваному у Кримінальному провадженні ОСОБА_3 застосований ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 24.03.2023 у справі № 991/2428/23 запобіжний захід у вигляді застави на особисте зобов`язання, з покладенням на нього передбачених ст. 194 КПК України обов`язків, а саме: (1) прибувати за кожною вимогою до слідчого (детектива), прокурора та суду; (2) повідомляти слідчого (детектива), прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; (3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_1 , інші документи, що дозволяють право на виїзд з України та в`їзд до України, а також перетин адміністративної межі з тимчасово окупованими територіями України; (4) утримуватися від спілкування безпосередньо із підозрюваними ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; (5) утримуватися від спілкування безпосередньо із ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 .

Клопотання мотивовано наступним: (1) з`явилися нові обставини, які свідчать про зменшення ризиків: додаткові процесуальні обов`язки, які були покладені на ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді, припинили дію з 25.05.2023; досудове розслідування Кримінального провадження завершено та стороні захисту надано доступ до матеріалів досудового розслідування у порядку ст. 290 КПК України; процесуальна поведінка ОСОБА_3 є виключно належною, жодних дій, спрямованих на перешкоджання досудовому розслідування, ним не вчинялось; в іншому кримінальному провадженні, де ОСОБА_3 є підозрюваним, до нього застосовано заставу у розмірі 2 147 200 грн, яка є достатнім стримуючим фактором; матеріальне становище родини Різник є задовільним, всі зароблені кошти не накопичуються, а використовуються для покриття поточних витрат та погашення боргових зобов`язань, на все майно двічі накладено арешт; ОСОБА_3 18.04.2023 був звільнений із державної служби та на цей час не працює; заставодавець ОСОБА_21 повідомив ОСОБА_3 про необхідність повернення частини застави для подальшого їх спрямування на підтримку Збройних Сил України; (2) відсутні ризики у поведінці ОСОБА_3 : майнове становище ОСОБА_3 характеризується як незадовільне; підозрюваний здав на зберігання до відповідних органів Державної міграційної служби України свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон; ОСОБА_3 не є заброньованим, не має можливості виїхати за кордон або на тимчасово окуповану територію; у іншому кримінальному провадженні до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 2 147 200 грн, що також є стримуючим засобом; підозрюваний не причетний до зникнення з АРМА оригіналів документів, про що свідчить закриття дисциплінарного провадження відносно ОСОБА_3 та акт про передачу справ і довіреного у зв`язку із виконанням обов`язків майна, складений 14.01.2020 на підставі наказу АРМА від 14.01.2020 № 20/9-03-ос у зв`язку зі звільненням ОСОБА_3 з посади; факт видалення ОСОБА_3 повідомлень зі свого телефону не доведений, а є лише безпідставним припущенням сторони обвинувачення; за весь час досудового розслідування підозрюваним не вчинялось жодних дій, спрямованих на вплив ним на свідків у кримінальному провадженні, хоча йому відомі особи свідків та зміст їх показань; спілкування між колишньою дружиною ОСОБА_3 - ОСОБА_22 та ОСОБА_20 припинилось у червні 2020 року та з того часу не відбувалось; обставини можливого використання дружиною підозрюваного логіну та паролю суддів Черкаського районного суду Черкаської області для відслідковування судових рішень у даному кримінальному провадженні досліджувались у рамках іншого кримінального провадження, яке закрито, та стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_3 причетний до вказаного; процесуальна поведінка ОСОБА_3 є виключно належною; у різника відсутні заощадження, наявні боргові зобов`язання, на утриманні малолітня дитина, батько похилого віку, який тяжко хворіє, на все майно накладено арешт; (3) більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання у повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 доводи Клопотання підтримав, просив задовольнити з викладених у ньому підстав.

Підозрюваний ОСОБА_3 підтримав позицію свого захисника.

Прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора (далі - САП) ОСОБА_5 заперечував проти доводів Клопотання, просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати та не зменшились, встановлений розмір збитків, завданих кримінальним правопорушенням, зріс зі 112 млн грн до 160 млн грн.

Дослідивши зміст Клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши доводи сторін, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що детективами Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) здійснювалося досудове розслідування, а прокурорами САП - процесуальне керівництво у Кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

За ч. 4 ст. 201 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Так, сторона захисту, посилаючись на наявність нових обставин, які свідчать про зменшення/відсутність ризиків, встановлених при застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу, що вказує на те, що більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, ставить питання щодо зміни застосованого до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання.

Таким чином, враховуючи доводи Клопотання, беручи до уваги положення ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчим суддею при розгляді поданого Клопотання, на підставі наданих доказів, встановлюється наявність/відсутність підстав вважати, що ризики, які були встановлені при застосуванні до ОСОБА_3 запобіжного заходу, зменшились/зникли, більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного у Кримінальному провадженні.

21.12.2022 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Відповідно до повідомленої ОСОБА_3 підозри, учасники організованої групи ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , реалізували спільно розроблений єдиний злочинний план, організувавши вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які за пособництва ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , зловживаючи своїм службовим становищем, вчинили дії, спрямовані на заволодіння чужим майном - правом вимоги за кредитним договором № 4804 від 27.08.2012 та кредитним договором № 4706 від 16.09.2010, зобов`язання щодо яких забезпечені іпотечними договорами та договорами поруки, на користь учасників організованої групи, шляхом реалізації вказаних прав вимоги за заниженою ціною, заподіявши майнової шкоди ПАТ «Укрінбанк» в особливо великому розмірі в загальній сумі 112 339 000 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах та організованою групою.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30.01.2023 (справа № 991/164/23 провадження 1-кс/991/166/23) до підозрюваного ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 30 березня 2023 року включно, але в межах строку досудового розслідування, та визначено заставу у розмірі 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 013 000, 00 грн, у випадку внесення якої на підозрюваного покладається ряд додаткових процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Строк дії ухвали в частині покладених обов`язків - два місяці, до 30 березня 2023 року включно, але в межах строку досудового розслідування.

Ухвалою колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 13.02.2023 (справа № 991/164/23 провадження № 11-сс/991/127/23) вказана ухвала слідчого судді залишена без змін.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 24.03.2023 (справа № 991/2428/23 провадження № 1-кс/991/2454/23) строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжено до 22.05.2023 включно, але в межах строку досудового розслідування. Визначено підозрюваному заставу у розмірі 1 476 200 грн, у випадку внесення якої на нього покладаються наступні обов`язки: (1) носити електронний засіб контролю; (2) прибувати за кожною вимогою до слідчого (детектива), прокурора, слідчого судді та суду; (3) не відлучатися за межі Київської області (крім міста Києва), без дозволу слідчого (детектива), прокурора або суду; (4) повідомляти слідчого (детектива), прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; (5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_1 , інші документи, що дозволяють право на виїзд з України та в`їзд до України, а також перетин адміністративної межі з тимчасово окупованими територіями України; (6) утримуватися від спілкування безпосередньо та опосередковано із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 ; (7) утримуватися від спілкування безпосередньо та опосередковано із ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_20 , діючими та колишніми службовими особами і працівниками ТОВ «ФК Горизонт», Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, Державного підприємства «СЕТАМ». Строк дії ухвали в частині покладених обов`язків - до 24.05.2023 включно, але в межах строку досудового розслідування.

29.03.2023 у Кримінальному провадженні за підозрюваного ОСОБА_3 внесено заставу у визначеному розмірі (1 476 200, 00 грн), а тому він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

10.10.2023 досудове розслідування Кримінального провадження завершено, зібрані під час досудового розслідування докази визнано достатніми для складання обвинувального акта, а стороні захисту надано доступ до матеріалів досудового розслідування у порядку ст. 290 КПК України.

Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 24.03.2023 (справа № 991/2428/23 провадження № 1-кс/991/2454/23), при її постановленні, з`ясовано всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до підозрюваного відповідного запобіжного заходу, а саме: (1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 інкримінованого кримінального правопорушення; (2) наявність наступних ризиків, заявлених стороною обвинувачення: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; (3) більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти встановленим ризикам; (4) застава в сумі 1 476 200, 000 грн зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не є непомірною для нього.

При цьому, під час вирішення питання про продовження застосованого до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею вже враховано майже усі доводи, наведені стороною захисту при зверненні до суду із даним Клопотанням про зміну застосованого до ОСОБА_3 запобіжного заходу.

Так, новими обставинами у Клопотанні є: (1) додаткові процесуальні обов`язки, які були покладені на ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді, припинили дію з 25.05.2023; (2) досудове розслідування Кримінального провадження завершено та стороні захисту надано доступ до матеріалів досудового розслідування у порядку ст. 290 КПК України; (3) ОСОБА_3 18.04.2023 був звільнений із державної служби та на цей час не працює; (4) заставодавець ОСОБА_21 повідомив ОСОБА_3 про необхідність повернення частини застави для подальшого їх спрямування на підтримку Збройних Сил України.

Частинами 1 та 2 статті 22 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Таким чином, тягар доказування обставин, на які посилається підозрюваний та захисник при зверненні до суду із даним Клопотанням, покладається саме на сторону захисту.

Так, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідчий суддя використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, у цьому кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_3 .

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 191 КК України, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_3 , передбачає виключно покарання у виді реального позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна). Покарання, зокрема, у вигляді позбавлення волі на значний строк, яке може бути призначене ОСОБА_3 , у випадку направлення обвинувального акту щодо нього до суду та визнання його винуватим у вчиненні злочину, який йому інкриміновано, особливо сильно підвищує ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

Слідчий суддя при встановленні даного ризику враховує існування інших факторів, які можуть свідчити про наявність у ОСОБА_3 можливості переховуватися від органу досудового розслідування та суду, зокрема, про відсутність перешкод для ОСОБА_3 покинути територію України свідчить також і наявність паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 (дійсний до 05.05.2026). Здача такого паспорта на зберігання не виключає можливості повторного його отримання з метою виїзду за кордон. При цьому, у ОСОБА_3 наявні достатні майнові ресурси для переховування від органу досудового розслідування та суду.

Як вбачається із копії трудової книжки ОСОБА_3 , останній 18.04.2023 був звільнений із державної служби, відомості про його подальше працевлаштування відсутні.

На думку слідчого судді, відсутність постійного офіційного місця роботи вказує на послаблення соціальних зв`язків ОСОБА_3 .

Разом з тим, слідчим суддею береться до уваги, що з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який діє і досі, та військовозобов`язаним чоловікам (віком від 18 до 60 років) заборонено покидати територію України. Відомостей, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 входить до переліку громадян України чоловічої статі, які відносяться до категорії військовозобов`язаних, що мають можливість виїхати за кордон під час дії воєнного стану, не встановлено.

На думку слідчого судді, із плином часу, вказаний ризик зменшився незначною мірою, але не настільки, щоб виключити вказаний ризик або звести його до малоймовірності. При цьому, завершення досудового розслідування та визнання зібраних під час досудового розслідування доказів достатніми для складання обвинувального акта, може спонукати підозрюваного до активних дій, у тому числі щодо переховування від органу досудового розслідування та суду.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

В свою чергу, частиною 11 ст. 615 КПК України визначено, що показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації. Показання, отримані під час допиту підозрюваного, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо у такому допиті брав участь захисник, а хід і результати проведення допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

Так, відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 7 КПК України, безпосередність дослідження показань є загальною засадою кримінального провадження та повинна застосовуватися за загальним правилом, можливість використання показань, зафіксованих за допомогою технічних засобів відеофіксації, передбачена ч. 11 ст. 615 КПК України, застосовується лише як виключення. При цьому, показання свідків, безпосередньо досліджені в суді, мають пріоритет над показаннями, отриманими у порядку ч. 11 ст. 615 КПК України.

За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Крім того, ОСОБА_3 працював у АРМА на посадах начальника Управління з питань управління активами центрального апарату АРМА, начальника Управління менеджменту активів АРМА, був членом тендерного комітету АРМА. Частина працівників АРМА, що працювали за час повноважень ОСОБА_3 , на даний час продовжують працювати в Національному агентстві. За такого, використовуючи свій авторитет, приязні стосунки з такими особами, інший незаконний вплив (шантаж, підкуп, погрози), підозрюваний безпосередньо або опосередковано через інших осіб може впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою зміни ними своїх показань.

Так, враховуючи, що існує взаємообумовленість дій між підозрюваним ОСОБА_3 та іншими особами, які можуть бути причетні до вчинення вказаних кримінальних правопорушень, існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_3 може безпосередньо або опосередковано впливати на свідків/інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні для дачі ними неправдивих показань/відмови від дачі показань та уникнення ним можливої кримінальної відповідальності.

Проте, враховуючи, що всіх свідків, яких сторона обвинувачення вважала за необхідне допитати, допитано і їх показання зафіксовані у відповідних протоколах допиту, ризик дачі такими свідками завідомо неправдивих показань під час судового розгляду внаслідок можливого впливу ОСОБА_3 , зменшився, з огляду на встановлену кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання свідка, надані органу, що здійснює досудове розслідування (ст. 384 КК України).

Таким чином, ризики, передбачені п. 1 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати, хоча й зменшились із плином часу.

Зважаючи, що прокурором у судовому засіданні зазначено надто абстрактні обставини щодо продовження існування ризиків перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які неможливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 у Кримінальному провадженні, та беручи до уваги, що досудове розслідування Кримінального провадження завершено, всі необхідні докази знаходяться у розпорядженні сторони обвинувачення, а сторона захисту здійснює ознайомлення із матеріалами досудового розслідування у порядку ст. 290 КПК України, такі ризики, на думку слідчого судді, можна вважати нівельованими.

Саме по собі закінчення строку дії покладених на ОСОБА_3 додаткових процесуальних обов`язків не вказує на відсутність/автоматичне припинення встановлених ризиків.

Так, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 176 КПК України, застава є одним із запобіжних заходів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Частиною 7 ст. 42 КПК України визначені загальні обов`язки, які покладаються на підозрюваного. Ці обов`язки покладаються на нього з моменту набуття процесуального статусу підозрюваного та діють незалежно від застосування запобіжного заходу.

Водночас, ч. 5 ст. 194 КПК України визначає перелік обов`язків, які можуть покладатися на підозрюваного при застосуванні запобіжного заходу, який не пов`язаний із триманням під вартою. Ці обов`язки не є окремим запобіжним заходом, а застосовуються додатково до застосованого запобіжного заходу за наявності умов, визначених у цій статті.

За ч. 7 ст. 194 КПК України, після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються. У зазначеній нормі йдеться про припинення дії ухвали про застосування запобіжного заходу виключно в частині покладення на підозрюваного, обвинуваченого відповідних обов`язків.

Наведене дає підстави зробити висновок, що застава застосовується з метою виконання підозрюваним, як обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на нього ухвалою слідчого судді при застосуванні запобіжного заходу, так і тих, що визначені у ч. 7 ст. 42 КПК України, оскільки у ст. 182 КПК України не вказано, що обов`язки повинні бути покладені на підозрюваного саме судом.

Таким чином, з моменту закінчення строку дії обов`язків, покладених судом, строк дії застосованого запобіжного заходу у вигляді застави, не припиняється.

Беручи до уваги, що строк додаткових процесуальних обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_3 судом, закінчився та обов`язки скасовано (ч. 7 ст. 194 КПК України), застава є єдиним стримуючим фактором для підозрюваного у Кримінальному провадженні, а за такого, застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж застава, у тому числі особистого зобов`язання, не здатне запобігти ризикам переховування ОСОБА_3 від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу підозрюваного на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.

При цьому, належна процесуальна поведінка підозрюваного ОСОБА_3 , на яку посилається сторона захисту, не свідчить про відсутність встановлених ризиків, а навпаки вказує на те, що застосований запобіжний захід у вигляді застави є таким, що достатньою мірою гарантує належну поведінку ОСОБА_3 у Кримінальному провадженні з урахуванням продовження існування встановлених ризиків.

Так, у Клопотанні зазначено, що заставодавець ОСОБА_21 повідомив ОСОБА_3 про необхідність повернення частини застави для подальшого їх спрямування на підтримку Збройних Сил України.

Згідно платіжної інструкції від 29.03.2023, ОСОБА_21 вніс заставу за підозрюваного ОСОБА_25 у Кримінальному провадженні у визначеному судом розмірі - 1 476 200, 00 грн.

За ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

За ч. 3 ст. 182 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави, заставодавцю роз`яснюються у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Відповідно до ч. 6 ст. 182 КПК України, з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Положення ч. 8 ст. 182 КПК України передбачають можливість звернення застави в дохід держави у разі невиконання обов`язків заставодавцем.

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, застава повертається заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу, якщо вона не була звернена у дохід держави.

Таким чином, заставодавцю роз`яснюються покладені на нього обов`язки та наслідки їх невиконання. Внесені заставодавцем кошти - застава залишаються на депозитному рахунку відповідного суду та, якщо застава не була звернена у дохід держави, - повертаються у повному обсязі заставодавцю у випадку припинення дії цього запобіжного заходу: закриття кримінального провадження, скасування запобіжного заходу, зміни одного виду запобіжного заходу на інший, ухвалення вироку суду.

За такого, доводи Клопотання щодо відсутності у підозрюваного ОСОБА_3 можливості повернути грошові кошти, які були внесені у якості застави за підозрюваного, слідчим суддею відхиляються, оскільки при внесенні зазначених коштів як застави за ОСОБА_3 , як сам підозрюваний ОСОБА_3 , так і заставодавець ОСОБА_21 усвідомлювали наслідки внесення таких грошових коштів у якості застави та можливість їх повернення лише у визначених законом випадках.

При розгляді Клопотання слідчим суддею також береться до уваги особиста ситуація підозрюваного ОСОБА_3 (раніше не судимий, не перебуває на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансерах, має постійне місце проживання, позитивно характеризується, на утриманні має неповнолітнього сина ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та батьків похилого віку (батько потребує лікування)), проте, такі обставини, в світлі наведених вище фактичних даних, не є настільки переконливими та вагомими, щоб знизити встановлені слідчим суддею ризики до малоймовірності чи до їх виключення.

Так, у Клопотанні сторона захисту, вказуючи на необхідність зміни застосованого до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу на більш м`який, фактично просить зменшити обсяг обмежень прав ОСОБА_3 у Кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, зважаючи на обґрунтованість повідомленої ОСОБА_3 підозри, продовження існування ризиків, передбачених п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, припинення (скасування) додаткових процесуальних обов`язків, покладених на підозрюваного судом, водночас беручи до уваги нівелювання ризиків нищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя вважає за можливе змінити застосований до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід у виді застави у розмірі 1 476 200 гривень в частині суми застави, а саме: зменшити підозрюваному ОСОБА_3 розмір застави до розміру що становить 1 200 000, 00 грн. Зазначене забезпечить дотримання принципу пропорційності, який є одним із елементів верховенства права, та не зашкодить завданням Кримінального провадження.

Керуючись статтями 201, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити частково.

Запобіжний захід у виді застави у розмірі 1 476 200 гривень, який застосований до підозрюваного та визначений ухвалою Вищого антикорупційного суду від 24.03.2023 (Справа № 991/2428/23, Провадження 1-кс/991/2454/23), змінити в частині суми застави, а саме: зменшити підозрюваному ОСОБА_3 розмір застави до розміру що становить 1200000 (один мільйон двісті тисяч) гривень 00 копійок.

В задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_1