Справа № 932/6509/23
Провадження № 1-кс/932/2723/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000874 від 07.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000874 від 07.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, в якому слідчий просить накласти арешт на майно, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000874, а саме причіп марки ПГА д.н.з. НОМЕР_1 сірого кольору № шассі НОМЕР_2 , який було вкрадено за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ним; розглянути вказане клопотання без виклику особи, якій майно належить.

В обґрунтування свого клопотання слідчий зазначає, що 06.07.2023 р. до ЧЧ ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає: АДРЕСА_2 , про те, що 08.06.2023 р., невстановлені особи ЗС РФ, за адресою: АДРЕСА_1 , заволоділи правом користування на квартиру, та причепом від автомобілю, що порушує застосування засобів ведення війни, а також заборонених міжнародним правом порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами (Женевські конвенції про захист жертв війни від 12.08.1949 р., додаткові протоколи до них (від 08.06.1977 р. та 08.12.2005 р.), правовий акт, який підтверджує, що Україна є учасницею такого міжнародного договору - ЗУ «Про міжнародні договори України» від 29.06.1994 №1906-ІУ.(ЖЄО 21890).

До матеріалів провадження були долучені відомості про зниклий причіп, а саме: причіп марки ПГА, д.н.з. НОМЕР_1 сірого кольору № шассі НОМЕР_2 .

Вищевказаний транспортний засіб, належний ОСОБА_5 , згідно ст. 98 КПК України визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000874.

На підставі викладеного, слідчий звернувся до суду з цим клопотанням.

У судове засідання слідчий не з`явився. В матеріалах клопотання мається заява, в якій останній просить суд розглянути клопотання за його відсутності.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, через канцелярію суду від власника ОСОБА_5 надійшло клопотання, в якому останній просив клопотання задовольнити повністю.

Відповідно до ст. 172 КПК України, вважаю можливим розглянути клопотання за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 27 КПК України під час судового розгляду та у випадках, передбачених цим Кодексом, під час досудового розслідування забезпечується повне фіксування судового засідання та процесуальних дій за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Положеннями ч. 1 ст. 107 КПК України визначено, що рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію.

Враховуючи вищевказані положення КПК України, слідчий суддя вважає за можливо розглянути клопотання за відсутності прокурора, власника або/та представника власника майна та без фіксування судового засідання за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що дане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Судом встановлено, що СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000874, відомості про яке внесено до ЄРДР 07 липня 2023 року.

Постановою слідчого СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000874 від 07.07.2023 року - причіп марки ПГА, д.н.з. НОМЕР_1 сірого кольору № шассі НОМЕР_2 .

Правова кваліфікація даного кримінального правопорушення ч. 1 ст. 438 КК України.

Слідчий суддя враховує наявність правових підстав для накладання арешту, можливість використання вказаного речового доказу у кримінальному провадженні. Приймаючи до уваги, що вищевказаний причіп марки ПГА, д.н.з. НОМЕР_1 сірого кольору № шассі НОМЕР_2 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_5 може бути використаний, як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, тому з метою збереження цього речового доказу та досягнення дієвості кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання, тому воно підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Оскільки вилучене майно необхідно зберігати в тому вигляді, в якому вони були вилучені, а також для забезпечення проведення відповідних експертиз, вважаю, що існують підстави для заборони відчуження, розпорядження та користування майном.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 131, 170-173, 309, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000874 від 07.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000874, а саме причіп марки ПГА, д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору № шассі НОМЕР_2 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_5 , який було вкрадено за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Копію ухвали направити прокурору, власнику майна.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Копія ухвали надсилається слідчому, прокурору, підозрюваному, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ