Справа № 165/2522/22
Провадження № 1-кп/931/19/23
У Х В А Л А
25 травня 2023 року смт. Локачі
Локачинський районний суд Волинської області
у складі:головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого - ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),
У провадженні суду перебувають матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 307 КК України.
25 травня 2023 року на адресу суду від прокурора ОСОБА_3 надійшло клопотання про ініціювання проведення розслідування заяви обвинуваченого про здійснення на нього незаконних методів впливу з боку працівників поліції, в якому зазначає, що під час розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 в судових засіданнях неодноразово повідомляв, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні працівниками поліції на нього чинився психологічний тиск. Допитаний судом 18.04.2023 свідок ОСОБА_6 також повідомив про нетактовне поводження з ними працівників поліції, які після проведення обшуку за місцем проживання його та брата ОСОБА_4 , утримували їх у відділенні поліції близько двох годин в різних кабінетах та згодом повідомили, що брат зізнався у вчиненні злочину, а після цього ще кілька разів викликали до відділення поліції. Вважає, що його брат ОСОБА_4 боїться працівників поліції. Зокрема, восени 2022 року на вулиці до нього і брата ОСОБА_4 під`їхав автомобіль без розпізнавальних знаків органів Національної поліції, з якого вискочив мужчина та, шарпаючи за одяг, почав затримувати ОСОБА_7 для доставлення у відділення поліції, однак брат втік. Після цього ОСОБА_6 звернувся в поліцію та написав скаргу на неправомірні дії працівника поліції, що намагався затримати його брата. Однак, в подальшому подав заяву про відмову від розгляду даної скарги.
Для з`ясування обставин, які б свідчили, що ОСОБА_4 під час досудового розслідування піддавався поганому поводженню з метою отримання від нього зізнання у вчиненні злочинів, а саме - написав заяви про зізнання у вчиненні злочинів, вимушено давав визнавальні показання під час допиту та під час проведення слідчого експерименту, внаслідок незаконних дій з боку працівників правоохоронних органів, просить доручити керівнику Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Львові, яке поширює свою діяльність на Волинську, Закарпатську, Івано-Франківську, Львівську, Тернопільську області провести перевірку заяви обвинуваченого ОСОБА_4 щодо застосування до нього методів психологічного впливу.
У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив задовольнити.
Обвинувачений та його захисник не заперечували щодо задоволення клопотання та проведення перевірки за цим фактом.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисника, дослідивши матеріали провадження та доводи клопотання, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 КПК України під час кримінального провадження повинна бути забезпечена повага до людської гідності, прав і свобод кожної особи. Забороняється під час кримінального провадження піддавати особу катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, вдаватися до погроз застосування такого поводження, утримувати особу у принизливих умовах, примушувати до дій, що принижують її гідність.
Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини у випадках, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з боку представників держави, що порушує статтю 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, обов`язком національних органів є проведення «ефективного офіційного розслідування», спроможного встановити факти та виявити і покарати винних. В іншому випадку загальна юридична заборона катувань та нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження та покарання була б, незважаючи на основоположну важливість, неефективною на практиці, та у деяких випадках представникам держави було б можливо фактично безкарно порушувати права тих, хто знаходиться під їхнім контролем ( рішення ЄСПЛ «Ассенов та інші проти Болгарії», рішення ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», рішення ЄСПЛ «Коробов проти України»).
Поряд із тим, для того, щоб у компетентних органів виник обов`язок провести розслідування за заявою про застосування методів, які порушують статтю 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, така заява має бути «небезпідставною». Тобто особа, яка заявляє про погане поводження з нею, має навести конкретні обставини такого поводження і надати певне підтвердження цим обставинам або, якщо це не можливо з об`єктивних причин, повідомити інформацію, яка дає можливість перевірити, чи має заява певні підстави. Хоча доведення обґрунтованості заяви про погане поводження не може покладати на заявника настільки надмірний тягар доведення, однак за відсутності інформації, яка дає можливість її перевірити, заява про погане поводження не може бути визнана «небезпідставною» і не створює обов`язку проведення розслідування такої заяви (постанова Верховного Суду від 29.10.2019 у справі № 515/2020/16-к).
Частиною 6 ст.206 КПК України встановлено, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та:
1)забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи;
2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи;
3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.
Положеннями статті 206 КПК України передбачені обов`язки щодо захисту прав людини лише слідчого судді, однак, частина 6 статті 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Підсумовуючи наведене, суд вважає за можливе застосувати в даному випадку загальні засади кримінального провадження, зокрема, засаду законності, яка закріплена ст. 9 КПК України, відповідно до ч. 1 якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно суд вважає за необхідне застосувати за аналогією закону положення п. 2 ч. 6 ст. 206 КПК України та доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в клопотанні прокурора, стосовно дій працівників поліції щодо обвинуваченого ОСОБА_4 під час проведення слідчих дій.
Відповідно до ч. 3 ст. 333 КПК України у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження і вони не можуть бути перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі дії.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 216 КПК України слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, вчинених, серед іншого, працівником правоохоронного органу.
Враховуючи клопотання прокурора та те, що в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_6 заявляли про психологічний тиск на них працівниками поліції Нововолинського ВП ГУНП у Волинській області під час досудового розслідування, суд вважає, що для повного і неупередженого судового розгляду кримінального провадження доводи цих заяв мають бути перевірені задля усунення будь-яких сумнівів у їх «небезпідставності».
Окрім того, суд вважає необхідним доручити керівнику Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Львові, яке поширює свою діяльність на Волинську, Закарпатську, Івано-Франківську, Львівську, Тернопільську області провести дослідження та перевірку факту застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування у даному кримінальному проваджені психологічного тиску, встановлення осіб, які, зі слів обвинуваченого, вчиняли на нього психологічний вплив.
При цьому, враховуючи вимоги кримінального процесуального закону щодо розумності строків розгляду кримінального провадження, суд вважає за необхідне зобов`язати ТУ ДБР, розташованому у м. Львові надати суду копію прийнятого за результатами розгляду заяви процесуального рішення.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 7, 9, 206, 216, 333 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.
Про результати перевірки повідомити Локачинський районний суд Волинської області.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Локачинського районного суду ОСОБА_1