Дата документу 19.07.2023 Справа № 317/3290/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 317/3290/21 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. №11-кп/807/1034/23 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 в режимі відеоконференції за допомогою онлайн-сервісу відеозв`язку EASYCON,

адвоката ОСОБА_7 в режимі відеоконференції за допомогою онлайн-сервісу відеозв`язку EASYCON,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянула 19 липня 2023року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали судового провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 2 червня 2023 року, якою застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Біленьке Запорізького району Запорізької області, громадянки України, маючої вищу освіту, працевлаштованої, маючої на утриманні двох дітей, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4, 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 200, ч. 1 ст. 209 КК України.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, в провадженні Запорізького районного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4, 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 200, ч. 1 ст. 209 КК України.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування до обвинуваченої ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту строком на два місяці, у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме - переховування від суду, незаконний вплив на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 2 червня 2023 року клопотання прокурора задоволено, до обвинуваченої ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 31 липня 2023 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Приймаючи таке рішення, суд послався на тяжкість інкримінованого обвинувачення, дані про особу обвинуваченої, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що унеможливлює застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт.

Адвокат ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити запобіжний захід, застосований до його підзахисної з домашнього арешту на особисте зобов`язання. Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, виходячи з наступного.

Так, адвокат зазначає, що суд першої інстанції в ухвалі невірно вказав статті, за якими обвинувачується ОСОБА_8 та залишив поза увагою клопотання представника потерпілого про застосування до обвинуваченої запобіжного заходу, яке наявне в матеріалах провадження.

Сторона захисту вказує на невідповідність клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_8 вимогам ст. 184 КПК України.

Апелянт вважає, що ризики, встановлені ст. 177 КПК України, щодо ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні відсутні, а застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту є занадто суворим.

Позиції учасників судового провадження.

Адвокат ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити та змінити застосований до обвинуваченої ОСОБА_8 запобіжний захід з домашнього арешту на особисте зобов`язання.

Обвинувачена ОСОБА_8 підтримала свого захисника.

Прокурор ОСОБА_6 заперечувала доводам апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави судді, суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд, крім наявності зазначених у ст. 177 КПК України ризиків, зобов`язаний оцінити та врахувати й передбачені ст.178 цього Кодексу обставини, зокрема тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, міцність його соціальних зв`язків, наявність у обвинуваченого постійного місця роботи та дані, які його характеризують.

Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Положеннями ст.ст. 193, 194 КПК України встановлено порядок застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Розглядаючи клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу.

Судова колегія відмічає, що зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, суд першої інстанції встановив, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які в судовому засіданні прокурором встановлені та доведені.

Так, ОСОБА_8 бвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4, 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 200, ч. 1 ст. 209 КК України, які, згідно ст. 12 КК України, відносяться до категорії нетяжкого, тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за вчинення найтяжчого з яких, у разі визнання останньої винною, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Судом встановлено ухилення обвинуваченої від суду протягом тривалого часу та застосування відносно ОСОБА_8 передбаченого ст. 140 КПК України примусового супроводження до суду.

Отже існує висока ймовірність того, що обвинувачена з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих їй злочинів, може вдатися до втечі. З огляду на встановлені обставини, цей ризик є очевидним та реальним.

Тяжкість висунутої підозри за інкримінованим звинуваченням поряд із очікуваним покаранням, в сукупності з поведінкою обвинуваченої після надходження кримінального провадження до суду та з урахуванням того, що ОСОБА_8 відноситься до категорії осіб, що мають право безперешкодного перетину кордону України, збільшує ризик втечі та підтверджує продовження існування ризику, встановленого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів враховує обізнаність обвинуваченої про анкетні дані, адреси представника потерпілого та свідків, які володіють інформацією про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також стадію розгляду, на якій перебуває кримінальне провадження на даний час, що свідчить про можливість незаконного впливу на вказаних осіб, у випадку перебування ОСОБА_8 на свободі, та доводить наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Доводи апеляційного скарги адвоката ОСОБА_7 щодо необґрунтованості доказів і обставин, які свідчать про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, колегія вважає неспроможними.

Апеляційний суд погоджується з міркуваннями місцевого суду про відсутність підстав та вагомих аргументів на користь застосування альтернативного запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 . Не вбачається жодної обставини, яка б виправдовувала застосування до обвинуваченої іншого запобіжного заходу.

Отже, наведені вище обставини в сукупності з тривалим ухиленням обвинуваченої від суду схиляє суд до висновку, що задля забезпечення виконання ОСОБА_8 покладених на неї процесуальних обов`язків та уникнення встановлених судом ризиків, не вирішуючи питання доказовості вини обвинуваченої, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доцільність застосування відносно останньої запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Окремо слід відмітити, що застосований спосіб запобіжного заходу, який полягає у забороні покидати житло з 22 год. до 06 год., тобто у нічний час доби, з урахуванням дії комендантської години, вочевидь надмірно не впливає на права обвинуваченої.

Залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, колегія суддів виходила також з підстав та мети застосування запобіжного заходу на стадії судового розгляду, де вирішальним є попередження небажаних з точки зору права дій з метою забезпечення нормального руху кримінального судочинства.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою безумовне скасування ухвали суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, оскаржуване рішення суду є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми доказами, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга адвоката задоволенню не підлягає.

Слід відмітити, що суд першої інстанції дійсно припустився помилки та не в повному об`ємі вказав статті, за якими обвинувачується ОСОБА_8 , однак зазначене не впливає на суть вирішеного питання про застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 2 червня 2023 року, якою застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту до ОСОБА_8 до 31 липня 2023 року включно, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4