Провадження №1-кс/127/8772/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

адвоката ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника УВП «№1» ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , в порядку ст. 206 КПК України, щодо незаконного утримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 в державній установі «Вінницька установа виконання покарань «№1», -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в порядку ст. 206 КПК України, щодо незаконного утримання під вартою ув`язненого ОСОБА_4 , в державній установі «Вінницька установа виконання покарань «№1». Скарга мотивована тим, що вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 04.05.2023 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України. В резолютивній частині вироку суд вирішив «до набрання вироком законної сили запобіжний захід засудженому залишити тримання під вартою», тобто без продовження строку дії запобіжного заходу та без зазначення конкретного періоду такого продовження. Адвокат ОСОБА_3 вважає, що за відсутності у вироку Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 04.05.2023 визначеного строку продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою (зазначено - до набрання вироком законної сили запобіжний захід залишити тримання під вартою) та не набрання ним законної сили, утримання ОСОБА_4 під вартою після закінчення строку, визначеного ухвалою даного суду від 25.04.2023, тобто після 23.06.2023, є незаконним.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив задовольнити за обставин викладених у ній.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку адвоката.

Представник ДУ «ВУВП № 1» ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги. Суду повідомив, що обвинувачений ОСОБА_4 , згідно особової справи, знаходиться в умовах ДУ «ВУВП № 1», на підставі вироку Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 04.05.2023, яким обвинуваченому ОСОБА_4 визначено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги та долучених до справи документів, матеріалів особової справи, встановив наступне.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно положень ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює і призначає покарання, звільняє від покарання чи від його відбування у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, або застосовує інші заходи, передбачені законом України про кримінальну відповідальність.

Вирок суду складається зі вступної, мотивувальної та резолютивної частин.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначаються, крім іншого, у разі визнання особи винуватою: прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

В судовому засіданні було оглянуто особо справу ОСОБА_4 , надану для огляду працівником установи в якій останній утримується, з якої встановлено, що вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 04.05.2023, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, злочинів, передбачених ч. 3 ст. 201-2 КК України і призначено покарання 6 (шість) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади та займатись діяльністю, пов`язаною з обігом, використанням і розповсюдженням гуманітарною допомогою, строком на 3 (три) роки, із конфіскацією всього майна, яке є його власністю. Також у вироці зазначено, що запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою.

Згідно з частиною 3 статті 377 КПК України, якщо обвинувачений, що тримається під вартою, засуджений до арешту чи позбавлення волі, суд у виняткових випадках з урахуванням особи та обставин, встановлених під час кримінального провадження, має право змінити йому запобіжний захід до набрання вироком законної сили на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою, та звільнити такого обвинуваченого з-під варти.

Таким чином, зі змісту вказаної норми випливає, що за загальним правилом до обвинуваченого, який тримається під вартою, засуджений до покарання у вигляді арешту або позбавлення волі, підлягає подальше застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жодних чітких обмежень строку тримання під вартою вказана норма не містить.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що викладені в скарзі адвоката обставини щодо незаконного утримання не відповідають дійсності, оскільки вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 04.05.2023 року, згідно вимог ст. 374 КПК України зазначено, що до набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 залишено без змін - утримання під вартою, а тому вимога про звільнення з-під варти задоволенню не підлягає.

Таким чином, доводи скарги адвоката ОСОБА_3 щодо незаконного утримання обвинуваченого ОСОБА_4 не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим, слідчий суддя приходить до переконання, що у задоволенні скарги необхідно відмовити, за безпідставністю та необґрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 206, 309, 369, 372, 374, 376, 392 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , в порядку ст. 206 КПК України, щодо незаконного утримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 в державній установі «Вінницька установа виконання покарань «№1» - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя