Справа №:755/7812/23
Провадження №: 1-кс/755/1815/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" червня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Головного управління СБ України в АР Крим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001326 від 27.09.2022 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Кропивницький, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 258-5, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2, ч. 3 ст. 209 КК Україн,-

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

21 червня 2023 року слідчий Головного управління СБ України в АР Крим ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Клопотання погоджено з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтоване тим, що 22.07.2009 року громадяни України ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у порядку передбаченому законодавством України, спільно заснували та очолили юридичну особу - товариство з обмеженою відповідальністю «ІСТ.НЕТ» (далі ТОВ «ІСТ.НЕТ»), юридична адреса: вул. Щетиніна, буд. 7, кв. 103, м. Донецьк, 83119, орган державної реєстрації: Ворошиловське районне управління юстиції м. Донецьк, основний вид діяльності: діяльність у сфері проводового електрозв`язку.

У березні - квітні 2014 року в м. Донецьку та інших населених пунктах Донецької області розпочалася збройна агресія рф шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств рф, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на окупацію Донецької області та порушення територіальної цілісності України.

В окремих містах та районах Донецької області, всупереч законодавству України, 07.04.2014 року оголошено «Декларацію про суверенітет Донецької народної республіки» та 11.05.2014 року проведено незаконний референдум з питання «Про підтримку акта про проголошення державної самостійності Донецької народної республіки», за результатами якого проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «Донецька народна республіка» (далі - «ДНР»).

Точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, але з початку окупації частини території Донецької області до 22.10.2014 року громадянин України ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 , маючи достатній рівень освіти і життєвого досвіду для надання критичної оцінки своїм діям, сформували стійкий умисел, направлений на сприяння діяльності терористичної організації.

Зокрема, усвідомлюючи, що діяльність терористичної організації - «Донецька народна республіка» та терористичних груп, які входять до її складу, є незаконною, спрямована на зміну меж території України, призводить до загибелі людей, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, діючи умисно, з власної ініціативи, керуючись корисливим мотивом, пов`язаним із отриманням прибутку та особистим збагаченням від діяльності підконтрольного їм ТОВ «ІСТ.НЕТ» у м. Донецьку, збереженням власних активів та майна товариства, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи з єдиним злочинним планом, відомим усім учасникам, добровільно вирішили сприяти діяльності зазначеній терористичній організації шляхом інформаційного забезпечення - ретрансляції телеканалів терористичної організації «ДНР» та російської федерації, що є обмежені та заборонені для ретрансляції на території України, у багатоканальній телемережі з використанням технології IPTV, надання доступу до мережі «Інтернет», через провайдерів, підконтрольних терористичній організації «ДНР» та спецслужбам російської федерації, а також надання фінансової допомоги внаслідок сплати податків, ліцензійних зборів, під безпосереднім контролем учасників терористичних організацій.

З цією метою, вказані особи спільно поетапно розробили єдиний злочинний план із розподілом ролей кожного з учасників організованої групи, для чого залучили в різні періоди часу інших осіб, у тому числі з числа своїх родичів, співробітників ТОВ «ІСТ.НЕТ», який передбачав перереєстрацію у псевдоогранах товариства, відкриття банківських рахунків, ведення фінансово-господарської діяльності та податкової звітності за законодавством «ДНР», припинення трансляції українських телеканалів, розповсюдження «проросійських» телеканалів, надання послуг доступу до мережі «Інтернет» псевдоорганам «ДНР», забезпечення необхідним обладнанням, отримання прихованих прибутків як особисто, так і через родичів та підконтрольних осіб, в тому числі, вжиття ряду конспіративних заходів щодо приховання протиправної діяльності на окупованій території.

Так, згідно спільно розробленого злочинного плану в основні обов`язки ОСОБА_7 входили організаційно-розпорядчі функції, право підпису від імені товариства та представництво інтересів, в т.ч. із невстановленими досудовим розслідуванням представниками рф та псевдоорганів «ДНР», матеріально-технічне забезпечення діяльності товариства.

У свою чергу, ОСОБА_8 , відповідав за технічну складову, організацію робіт по підключенню абонентів, адміністрування сайту, білінг (автоматизована система розрахунків), узгоджував вартість та тарифи по наданню послуг абонентам доступу до інтернет, налаштування ІР-адрес сайту і iptv-телебачення ТОВ « ІСТ.НЕТ », маючи у розпорядженні права доступу та паролі на вхід до локальної (внутрішньої) мережі east.net.ua, в тому числі, здійснював контроль за таким доступом співробітників, які находяться на окупованій території.

Крім того, до вказаної протиправної діяльності ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залучили діючого головного бухгалтера ТОВ «ІСТ.НЕТ» - ОСОБА_9 , яка 01.04.2013 року наказом товариства № 5к призначена на вказану посаду.

ОСОБА_10 , постійно перебуваючи на тимчасово окупованій території у м. Донецьку, за погодженням із ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , на виконання спільного злочинного плану, повністю усвідомлюючи таку протиправну діяльність, діючи у складі цієї організованої злочинної групи, з відома всіх її учасників, забезпечувала ведення податкової звітності, сплати податків та зборів як за законодавством «ДНР», так і в Україні, приховуючи від українських податкових органів фінансово-господарську діяльність товариства на окупованій території. При цьому встановлено, що ОСОБА_10 також вживала заходів щодо мінімізації податкового навантаження товариства, вказуючи в офіційній податковій звітності ТОВ «ІСТ.НЕТ» мінімальні заробітні плати працівників товариства, та, як наслідок, учасниками вказаної організованої злочинної групи неофіційно отримувались надприбутки, які у подальшому легалізовувались шляхом придбання транспортних засобів, нерухомого майна та ін. Крім того, ОСОБА_10 , забезпечувала сплату податків та зборів для терористичної організації «ДНР» від діяльності товариства на окупованій території.

При цьому, у невстановлену слідством дату та час, але не пізніше 02.11.2020 року реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 , бажаючи приймати активну участь та забезпечувати дієвий контроль за поточною господарською діяльністю ТОВ «ІСТ.НЕТ», залучили до вчинення кримінального правопорушення громадянку України ОСОБА_4 , яку призначили директором товариства (рос. ООО «ИСТ.НЭТ» (ИКЮЛ 36560875).

Згідно з розробленим спільним злочинним планом, ОСОБА_4 , постійно перебуваючи на тимчасово окупованій території у м. Донецьку, будучи наділеною обмеженими адміністративно-господарськими функціями та повноваженнями передбаченими статутом товариства, за погодженням і під контролем ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , організувала поточну фінансово-господарську діяльність ТОВ «ІСТ.НЕТ» відповідно до т.зв. «законодавства «ДНР», представляючи інтереси товариства у псевдоорганах «ДНР».

При цьому, у період з 2014 року до теперішнього часу ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , сприяючи діяльності терористичної організації «ДНР», заблокувавши ретрансляцію українських каналів телебачення, включили до пакету каналів ТОВ «ІСТ.НЕТ», що поширюються невизначеному колу осіб, телеканали «Россия 1», «RT News», «Первый канал», «5 канал», «ТВ центр», «Звезда», «Первый республиканский», «Оплот», «Новороссия», «Россия 24», «РБК», «НТВ», «REN-TV» та інші, які відповідно до ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.03.2014 року у справі № 826/3456/14, рішень Національної ради з питань телебачення і радіомовлення програми вищевказаних телеканалів від 17.07.2014 № 297, від 24.07.2014 № 490, від 07.08.2014 № 663, від 11.07.2018 № 883 не відповідають вимогам Європейської конвенції про транскордонне телебачення та чинному законодавству України, а також рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 28.04.2017 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», введеного в дію Указом Президента України від 15.05.2017 року № 133/2017, в інтересах інформаційної безпеки обмежені та заборонені для розповсюдження на території України.

Крім того, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , керуючи поточною фінансово-господарською діяльністю ТОВ «ІСТ.НЕТ», окрім надання доступу до мережі «Інтернет» фізичним особам, організували надання послуг із доступу до мережі Інтернет, а також ретрансляції телеканалів у багатоканальній телемережі з використанням технології IPTV т.зв. «органам влади ДНР», а фактично структурним підрозділам терористичної організації «ДНР», які у свою чергу підконтрольні спецслужбам російської федерації, серед яких: адміністрації Будьонівського району м. Донецька (рос. ул. Октября, 17 ); Державним виконавчим службам в Будьоннівському, Пролетарському, Калінінському районах м. Донецька (рос. ул. Октября, 25, ул. Раздольная, 27-Б, проспект Ілліча, 89); Пролетарському відділу поліції т.зв. «ДНР» (вул. Камишинська, 19), а також мистецькому фонду «Ізоляція» (вул. Світлий шлях, 3), який з червня 2014 року використовується т.зв. «міністерством держбезпеки днр» в якості в`язниці, РБОУ школа № 4 - кадетський корпус ім. О.В. Захарченка (вул. Таврична. 4В, м. Донецьк), КУ Центральна бібліотечна система для дорослих м. Донецька (вул. Челюскінців, 123, м. Донецьк).

Отриману частину прибутку підприємства ТОВ «ІСТ. НЕТ» ОСОБА_4 через ОСОБА_10 , під контролем та за погодженням з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , направляла у вигляді податків та зборів до «казначейства донецької народної республіки», таким чином сприяючи утриманню політичного та силового блоку вказаної терористичної організації, в т.ч. здійснювала прямі платежі «управлению службы вневедомственной охраны МВД ДНР» за надані послуги охорони згідно угоди від 06.08.2019 № 9325/Д/КА.

Зокрема, лише за період з 01.05.2021 року до 30.04.2022 року (рахунок ТОВ «ІСТ.НЕТ» № НОМЕР_1 , відкритий у т.зв. «Центральному республіканському банку ДНР» (рос. «р/с в ЦРБ ДНР г. Донецка»)) ОСОБА_10 виконано фінансування терористичній організації «ДНР», а саме: на рахунок № НОМЕР_2 з рахунку № НОМЕР_1 податок на прибуток з юридичних осіб, на загальну суму - 1 559 861 російських рублів; прибутковий податок від заробітних плат крім виплат по контрактах і договорах, відпускні, на загальну суму - 17563,8 російських рублів; прибутковий податок від заробітних плат, крім виплат по контрактах і договорах, на загальну суму - 505121,82 російських рублів; податок з обороту з юридичних осіб на загальну суму - 344268 російських рублів; прибутковий податок з виплат по контрактах на загальну суму - 3900 російських рублів; за охорону «мвд» на загальну суму - 51955,16 російських рублів.

Разом з тим, діючи за вказівками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ОСОБА_4 забезпечила через підконтрольних осіб перерахування останнім прибутку отриманого ТОВ «ІСТ.НЕТ» від сприяння терористичній організації «ДНР», у вигляді грошових коштів, як готівкою так і шляхом зарахування на їх та близьких родичів рахунки у банківських установах України.

24.02.2022 року президент рф путін в.в. публічно оголосив про рішення розпочати повномасштабну військову агресію проти України.

Того ж дня, військовослужбовці ЗС рф, з метою зміни меж території та державного кордону України, на порушення порядку, встановленого Конституцією України, шляхом збройної агресії, із застосуванням ракетної, стрілецької, артилерійської, авіаційної та інших видів зброї незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій, Київській, Донецькій та Луганській областях, здійснивши збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення для держави і у такий спосіб здійснили тимчасову окупацію частини території України.

З метою протидії збройній агресії Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан з 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб, який у подальшому Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023 неодноразово продовжувався, востаннє до 18.08.2023.

Таким чином, у період з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року по теперішній час на всій території України введено та діє правовий режим воєнного стану, що пов`язано із розв`язанням рф військової агресії проти України та веденням повномасштабних бойових дій на території України.

Так, незважаючи на незаконність організованих та проведених представниками влади рф на окупованих частинах територій вказаних областей «референдуму» у період 23-27.09.2022, нелегітимність органів окупаційної влади, всупереч міжнародним зобов`язанням рф стосовно України, 30.09.2022 року в м. Москва рф президентом рф путіним в.в. та самопроголошеними представниками так званої «влади» «ДНР», «ЛНР», Запорізької та Херсонської областей - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 відповідно, підписано договори про прийняття до рф та утворення у складі рф нових суб`єктів.

Після цього, 03-04.10.2022 року Державною Думою Федеральних зборів рф, розглянуто на засіданні законопроекти президента рф путіна в.в. та ратифіковано їх, шляхом прийняття відповідних федеральних законів.

04.10.2022 року Рада Федерації Федеральних зборів рф погодила прийняття відповідних Федеральних конституційних законів від 04.10.2022 року.

05.10.2022 року вказані Федеральні закони від 04.10.2022 року та Федеральні конституційні закони від 04.10.2022 року підписані президентом рф путіним в.в., офіційно оприлюднені та набули чинності.

Зі своєї сторони, засновники та учасники ТОВ «ІСТ.НЕТ» ОСОБА_7 , ОСОБА_8 спільно з директором товариства ОСОБА_4 та головним бухгалтером ОСОБА_10 , будучи громадянами України, вчинили у складі організованої групи умисні дії спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво) з метою завдання шкоди Україні шляхом підтримки рішень держави агресора.

Всупереч законодавству України на тимчасово окупованій території Донецької області в повному обсязі почало діяти законодавство рф у сфері надання послуг зв`язку, у тому числі положення Федерального закону № 126-ФЗ від 07.07.2003 «О связи», Наказу Міністерства інформаційних технологій та зв`язку рф № 6 від 16.01.2008 «Об утверждении Требований к сетям электросвязи для проведення оперативно-розыскных мероприятий», Наказу Міністерства зв`язку та масових комунікацій рф №73 від 27.05.2010 «Об утверждении Требований к сетям электросвязи для проведення оперативно-розыскных мероприятий», а також Наказу Міністерства зв`язку та масових комунікацій рф № 83 від 16.04.2014 «Об утверждении Правил применения оборудования систем коммутации, включая программное обеспечение, обеспечивающего выполнение установленных действий при проведении оперативно-розыскных мероприятий».

Зазначені нормативно-правові акти рф, незаконно впроваджені окупаційною владою на тимчасово окупованій території м. Донецька та частини Донецької області, серед іншого, передбачають обов`язок операторів зв`язку розміщувати технічні засоби для проведення оперативно-розшукових заходів (АПК «СОРЗ») російськими правоохоронними органами та органами державної безпеки, а також передавати на вказані технічні засоби інформацію, що передається в належних їм мережах електрозв`язку.

Вказані вимоги законодавства рф як країни, що окупувала м. Донецьк та частину Донецької області, суперечать вимогам законодавства України щодо охорони інформації, що передається каналами зв`язку, та порушують базове право осіб, у тому числі громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території Донецької області, на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, гарантоване статтею 31 Конституції України.

Крім того, згідно постанови уряду рф № 538 від 27.08.2005 органом, уповноваженим на взаємодію з операторами зв`язку в рамках проведення оперативно-розшукової діяльності, у тому числі в інтересах інших уповноважених органів, є Федеральна служба безпеки рф.

Таким чином, внаслідок окупації м. Донецька та частини Донецької області рф, надання телекомунікаційних послуг на вказаній території стало можливим виключно за умови отримання відповідним оператором зв`язку ліцензії на провадження господарської діяльності у сфері послуг зв`язку, а також виконання вимог законодавства рф, зокрема, щодо встановлення апаратно-програмних комплексів «СОРЗ» та «Ревізор», шляхом взаємодії (заключення договору) відповідного оператора зв`язку з ФСБ рф та підключення обладнання (АПК «СОРЗ») в інтересах останньої.

У період листопада 2022 року, враховуючи розповсюдження на тимчасово окупованих територіях України норм законодавства країни-агресора, умисно підтримуючи це рішення, а також рішення про фактичну анексію м. Донецька та Донецької області та «приєднання» регіону до російської федерації ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 за участі інших невстановлених осіб приймали безпосередню участь, погоджували ряд документів, вирішували організаційні та технічні питання, вартість обладнання та робіт щодо встановлення АПК «СОРЗ» у ТОВ «ІСТ.НЕТ».

Зокрема, з метою узгодження пунктів плану по АПК «СОРЗ», ТОВ «ІСТ.НЕТ» повинно було скерувати листа на наступну адресу: «101000, м. Москва, Центр ФСБ росії, начальник Центру ОСОБА_16 », при цьому вказано точки доступу:

А) «ГУП ДНР «УГЛЕТЕЛЕКОМ», ДНР, г. Донецк, Ворошиловский р-н, ул. Постышева, 60» (найбільший псевдодержавний інтернетпровайдер днр);

Б) «если имеется возможность, то Министерство государственной безопасности ДНР, г. Донецк, Ворошиловский р-н, ул. Щорса, 62)».

У той же період часу, ОСОБА_8 , маючи відповідні навики, особисто здійснював переналаштовування технічного обладнання товариства, а саме налаштовував білінгові системи, пов`язані з проблемами розрахунків через різницю часу в Україні та «днр» (часовий пояс України (UTC+2 - Східноєвропейський час) та російський (UTC+3 - московський час росії, який застосовано на окупованій території), що не давало змоги учасникам організованої групи здійснювати у цьому проміжку часу платежі через російську банківську систему.

У подальшому, зазначені особи не заперечили 29.11.2022 року щодо внесення відомостей до єдиного державного реєстру юридичних осіб російської федерації ТОВ «ІСТ.НЕТ» (рос. ООО «ИСТ.НЕТ») за № 195, вказавши адресу реєстрації: «Донецька народна республіка», м. Донецьк, вул. 230 Стрілкової дивизії, б. 9, та постановки на облік у міжрайонній федеральній податковій службі № 8 по «Донецькій народній республіці».

Надалі, вказана група осіб, у період грудня 2022 року до лютого 2023 року вчинили умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво) з метою завдання шкоди Україні (її суверенітету, територіальній цілісності та незалежності) шляхом підтримки рішень держави агресора щодо застосування на тимчасово окупованій території російського законодавства, і з цією метою склали, узгодили між собою 03.02.2023 «рос. Протокол общего собрания участников общества с ограниченной ответственностью «ИСТ.НЕТ», яким вирішено привести статут ТОВ «ІСТ.НЕТ» у відповідність з діючим законодавством російської федерації. Відповідальним за реєстрацію змін у статутні документи в «Едином государственном реестре юридических лиц российской федерации» визначили ОСОБА_4 . Цього ж дня затверджено статут ТОВ «ІСТ.НЕТ» (рос ООО «ИСТ.НЕТ»).

Крім того, ОСОБА_4 , за погодженням з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , розпочала консультації зі спеціалістами федеральної служби безпеки російської федерації про встановлення апаратно-програмних комплексів «СОРЗ» та «Ревізор» у мережі ТОВ «ІСТ.НЕТ», а також укладення відповідного договору з фсб рф.

У свою чергу, ОСОБА_10 відповідно до розподілу обов`язків організованої групи продовжила здійснювали сплату податків до бюджету «ДНР» у «складі рф».

Також, досудовим розслідуванням здобуто достатньо доказів про те, що засновники та учасники ТОВ «ІСТ.НЕТ» ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи у складі організованої групи зі ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , будучи громадянами України, упродовж 2014-2023 років, вчиняли злочини, пов`язані зі сприянням та фінансуванням діяльності терористичної організації - т.зв. «ДНР» та умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), з метою завдання шкоди України шляхом: реалізації та підтримки рішень держави агресора, тобто кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 258-5, ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Отриману частину неофіційного прибутку підприємства ТОВ «ІСТ.НЕТ» від вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 258-5, ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, під контролем та за погодженням з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , директор зазначеного підприємства ОСОБА_4 та головний бухгалтер ОСОБА_10 , через спеціально залучених осіб, з числа мешканців м. Донецька та інших невстановлених осіб, яким не було доведено злочинний умисел вказаних осіб, перераховували (передавали) ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та членам їх родин та довіреним особам, у вигляді готівкових грошових коштів та шляхом зарахування на їх рахунки у банківських установах України.

Одночасно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 вжили ряд заходів, направлених на приховування своєї злочинної діяльності, скориставшись положеннями Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», у 2016 році здійснили перереєстрацію підприємства до Маріупольської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Донецький області (Східно-Донецьке відділення (Пролетарський район, м. Донецьк), продовжили сплату податків та зборів до державного бюджету України від начебто законної діяльності ТОВ «ІСТ.НЕТ» у відповідності до законодавства України, одночасно сприяючи терористичній організації «ДНР» у м. Донецьку.

12.11.2020 року ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , з метою приховати реальне походження своїх статків від сприяння терористичній організації «ДНР», та створити хибне уявлення, що ведуть свою фінансово-господарську діяльність відповідно до вимог діючого законодавства України, перереєстрували ТОВ «ІСТ.НЕТ» у м. Києві, за адресою проживання ОСОБА_7 : кв. АДРЕСА_3 , та стали на облік у ДПІ в Оболонському районі ГУ ДПС у м. Києві.

Однак, фактично вказане підприємство не здійснює активної господарської діяльності на території України, та активно сприяло діяльності терористичної організації «ДНР».

При цьому, за період з 24.04.2014 року по 02.07.2021 року, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідування місці, ОСОБА_7 достовірно знаючи, що грошові кошти одержані від незаконної діяльності ТОВ «ІСТ.НЕТ» на тимчасово окупованій території, всупереч діючому законодавству України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, маючи на меті надання вигляду правомірності володіння, користування та розпорядження цими коштами, вчинив дії, спрямовані на приховання та маскування незаконного походження грошових коштів, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, володіння ними, отримав 22820910 грн (у тому числі 398000 доларів США (еквівалент 10954210 грн), 18090 євро (еквівалент 593720 грн).

Як вбачається з банківських виписок щодо руху коштів за період 2017-2022 на банківські рахунки, відкриті на ім`я ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , систематично здійснювалося зарахування коштів в сумі, у переважній більшості, біля 5000 грн (є випадки надходження більших і менших сум), як з ідентифікацією відправника коштів, так і без такої.

Зазначені факти підтверджують уникнення ОСОБА_8 та ОСОБА_7 фінансового моніторингу щодо походження отриманих коштів, а також приховання отриманого прибутку від діяльності ТОВ «ІСТ.НЕТ» на тимчасово окупованих територіях України, зокрема т.зв. «ДНР».

Зокрема, на банківські рахунки, відкриті на ім`я ОСОБА_7 у ПАТ «Уксоцбанк», АТ КБ «Приватбанк», АТ «Акцент-Банк», АТ «Укргазбанк», АТ «Універсалбанк», АТ «РСВ Банк», АТ «Правекс Банк» зараховано готівкою 11846810 грн. Також, ОСОБА_7 , у цей же період часу проведено операцій з придбання автомобілів та нерухомості без відкриття рахунків, з використанням готівкових коштів, на загальну суму 6350540 грн.

У свою чергу ОСОБА_8 за період з 24.04.2014 року по 20.02.2023 року, достовірно знаючи, що грошові кошти одержані від незаконної діяльності ТОВ «ІСТ.НЕТ» на тимчасово окупованій території, всупереч діючому законодавству України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, маючи на меті надання вигляду правомірності володіння, користування та розпорядження цими коштами, вчинив дії, спрямовані на приховання та маскування незаконного походження грошових коштів, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, володіння ними, отримав 790820 грн, та провів операцій з придбання автомобіля без відкриття рахунків, з використанням готівкових коштів, на загальну суму 550000 грн.

Зазначені операції з готівковими коштами є такими, що спрямовані на легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом (приховування чи маскування джерела походження вказаних коштів).

З огляду на викладене, 06.06.2023 року у вказаному кримінальному провадженні складено письмове повідомлення про підозру громадянці України ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 258-5, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2, ч. 3 ст. 209 КК України.

08.06.2023 року в зв`язку з тим, що ОСОБА_4 перебуває за межами України, письмове повідомлення про підозру було їй вручено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, тобто шляхом опублікування повідомлення про підозру в газеті «Урядовий кур`єр», яка являється друкованим засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження №114 (7512) від 08.06.2023 року та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Крім того, цього ж дня, фотозображення повістки про виклик підозрюваної ОСОБА_4 та повідомлення їй про підозру, за допомогою програм-месенджерів «WatsApp» та «Viber» було надіслано абоненту мобільного номеру НОМЕР_3 , яким користується ОСОБА_4 , а також воно було доставлено, відкрито й переглянуто, про що свідчить наявність двох «галочок» у нижньому правому куті біля кожного з надісланих фотозображень у програмі «Viber» та переписка з нею у програмі «WatsApp».

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих їй кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами оглядів від 20.10.2022 року, 16.11.2022 року, 12.12.2022 року, 14.12.2022 року, 02.01.2023 року, 28.02.2023 року, 14.04.2023 року, 26.04.2023 року, 25.05.2023 року, 10.05.2023 року, 11.05.2023 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 17.11.2022 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 21.11.2022 року, протоколом огляду від 03.11.2022 року, повідомленням ДКІБ СБУ від 16.12.2022 року № 30/1/1-11418 щодо обставин протиправної діяльності ТОВ «ІСТ.НЕТ», протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 22.02.2023 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 21.02.2023 року, протоколами допиту свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_21 від 21.02.2023 року, висновком експерта ІСТЕ СБУ від 09.05.2023 року № 205/2, виписками руху коштів щодо рахунків ОСОБА_8 , його близьких родичів, ОСОБА_7 у відповідних банківських установах, якими підтверджуються факти незаконної легалізації коштів, іншими матеріалами кримінального провадження.

15.06.2023 року у зв`язку з тим, що підозрювана переховується від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності і її місцезнаходження невідоме, ОСОБА_4 оголошено у розшук.

На виконання вимог ст. 135 КПК України у зв`язку з тим, що підозрювана ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території Донецької області, повістки про її виклик до слідчого управління ГУ СБУ в АР Крим опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр», яка являється друкованим засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження №114 (7512) від 08.06.2023, також повістки про виклик підозрюваної ОСОБА_4 опубліковані на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, однак на виклики слідчого підозрювана ОСОБА_4 не з`явилася.

Крім того, в клопотанні слідчого зазначено про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 і 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрювана переховується від органів досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків чи продовжувати вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється, а також іншим чином перешкоджати розслідуванню даного кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, вивчивши надані матеріали, вислухавши доводи прокурора, який підтримав клопотання та зазначив обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, захисника, який заперечував проти задоволення клопотання, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки останні підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана, могла вчинити ці правопорушення.

Зазначене прямо узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення в КПК передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У теоретичному аспекті «належна правова процедура» - це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя. До гарантій, які у своїй сукупності формують належну правову процедуру, у тому числі відносяться право на судовий захист та право на оскарження.

Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція)права на справедливий суд.

Статтею 5 Конвенції гарантовано кожному право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «c» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Пунктом 4 цієї статті гарантовано право кожному, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Згідно з ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20 вказує, що рішення слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу, прийняте в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, за своїм правовими наслідками підпадає під поняття «постанова про утримання під вартою» в розумінні ст. 25 Європейської конвенції про видачу правопорушників.

За загальним правилом розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, що відповідає зазначеним вимогам Конвенції та іншим міжнародно-правовим актам.

Процедура, передбачена ч. 6 ст. 193 КПК, є випадком, який дозволяє суду розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

При аналізі питання наявності зазначених прокурором ризиків, слідчий суддя прийшов до висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_4 , яка добровільно погодилась на співпрацю з представниками окупаційної влади, має стійкі зв`язки з представниками окупаційної адміністрації, в той же час перебуває на тимчасово окупованій території України, не виїхала з неї до теперішнього часу, та не з`явилась на виклики слідчого, що є достатньою підставою вважати, що ОСОБА_4 переховується на вказаній території від органів досудового розслідування та суду, підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які, зокрема, передбачено покарання до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої, яке може бути призначене підозрюваній у разі визнання її винною, а усвідомлення підозрюваною цієї обставини переконливо дає підстави вважати про існування наступних ризиків, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, спотворити або сховати будь-яку із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу учасників провадження, що у даному випадку обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, хоча й не призводить до негайного взяття особи під варту, однак виступає правовою підставою для затримання і доставки цієї особи до місця кримінального провадження.

Так, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є одним із обов`язкових документів, на підставі якого уповноважений орган запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну (Інструкція про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затверджена спільним наказом МВС України, ОГП, НАБ України, СБ України, ДБР, Мінфіну України, Мін`юсту України від 17 серпня2020 року № 613/380/93/228/414/510/2801/5). Після затримання особи за межами України, слідчий, прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, або суд, який розглядає справу чи яким ухвалено вирок, готує клопотання про видачу особи в Україну, до якого серед інших документів обов`язково додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності (ч. 1,п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК). Тобто, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є документом, на підставі якого здійснюється затримання особи за межами України, ухвалюється рішення про застосування екстрадиційного арешту для забезпечення видачі особи з метою притягнення до кримінальної відповідальності та здійснюється доставка особи на території України до місця кримінального провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу, строк дії такої ухвали не зазначається.

При цьому, час затримання такої особи фактично може перевищувати 30 діб - тримання під вартою за ст. 59 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, 40 діб - тимчасовий арешт заст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників та 60 діб - строк дії ухвали про тримання під вартою за ч. 1 ст. 197 КПК.

Тобто, затримана особа на підставі ухвали слідчого судді, суду, постановленої в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, може бути затриманою і утримуватись під вартою протягом усього часу, необхідного для екстрадиції та доставки її до місця кримінального провадження. Таку ж позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20.

Відповідно до абзацу 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, відносно підозрюваної ОСОБА_4 .

При цьому слідчий суддя роз`яснює, що ч. 6 ст. 193 КПК України передбачено, що після затримання особи на підставі ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановленої в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177,178,183,186,193,197 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання слідчого Головного управління СБ України в АР Крим ОСОБА_3 - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Кропивницький, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: