Справа № 643/4636/23
Провадження № 1-кс/643/692/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2023 року Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Московського районного суду м.Харкова ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Московського районного суду м.Харкова зі скаргою на бездіяльність службових осіб Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Московського районного суду м.Харкова ОСОБА_4 передана судді ОСОБА_1 .

Заява мотивована тим, що ОСОБА_3 висловлює недовіру слідчому судді ОСОБА_4 , оскільки останній є відповідачем у цивільній справі №643/5842/16.

Заявник у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про час та дату розгляду заяви повідомлений належним чином.

Слідчий суддя ОСОБА_4 повідомлений про розгляд заяви про відвід, у судове засідання не прибув, що не є перешкодою для розгляду заяви про його відвід. Будь яких пояснень щодо заяви про відвід не надав.

Суд, виконавши вимоги ч.3 ст.81 КПК України, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.75 КПК України, встановлені обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Так, пунктами 4, 5 ст.75 КПК України визначено, що такими обставинами є: наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді та у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст.80 КПК України, заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Відвід повинен бути мотивованим (ч. 5 ст. 80 КПК України).

Згідно з ч.1 ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ч.1 ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Найважливішою ознакою суду є його незалежність та безсторонність.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності (неупередженості) має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або небезсторонність у даній справі. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (див. рішення у справі «Мироненко і Мартенко проти України», заява №4785/02, рішення від 10 грудня 2009 року, п. 66, 67). Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

При тлумаченні змісту поняття «інші підстави, які викликають сумніви у неупередженості суду» необхідно дотримуватися балансу між виправданою необхідністю застосування широкого тлумачення цієї категорії та недопустимістю зловживання наявністю такого права.

Вимогами п.1.1 Бангалорських принципів поведінки судді передбачено, що суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Враховуючи викладені вище вимоги діючого національного та міжнародного законодавства, практику Європейського Суду з прав людини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 в своїй заяві про відвід слідчого судді ОСОБА_4 навів обставини, які свідчать про те, що заявник має сумніви в неупередженості слідчого судді з урахуванням суб`єктивного критерію, а саме - факти, які не залежать від поведінки судді, але, на думку заявника, можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

При розгляді даної заяви про відвід слідчого судді, слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, то практика Європейського суду з прав людини (справи «Пуллар проти Сполученого Королівства» і «Томанн проти Швейцарії», а також «Екедемі Трейдинг ЛТД та інші проти Греції» і «Дактарас проти Литви») наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.

Суд установив, що сама по собі вказана підстава ОСОБА_3 з відводу слідчого судді ОСОБА_4 не свідчить про недотримання слідчим суддею ОСОБА_4 принципу неупередженості під час розгляду скарги у кримінальному провадженні. У заяві заявник вказав лише на свої припущення, щодо можливої неупередженості слідчого судді, які ґрунтуються на його особистому сприйнятті.

Водночас суд вважає, що з метою недопущення сумнівів у ОСОБА_3 , стороннього спостерігача в неупередженості слідчого судді при розгляді його скарги, недопущення у подальшому сумнівів у ОСОБА_3 щодо неупередженості слідчого судді та забезпечення довіри до судової влади України, заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 доцільно задовольнити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 75,76,80,81,371,372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Московського районного суду м.Харкова ОСОБА_4 - задовольнити.

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань передати до канцелярії Московського районного суду м. Харкова для повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1