Справа № 452/1676/23
У Х В А Л А

Іменем України

про призначення справи до судового розгляду

"20" червня 2023 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000087 від 27 січня 2023 року відносно ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 16 травня 2023 року на розгляд судді ОСОБА_1 надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 18 травня 2023 року у вказаному провадженні було призначено підготовче судове засідання.

У підготовче судове засідання прибули: прокурор, потерпіла, обвинувачений та його захисник.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 запропонував призначити провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. На думку прокурора, кримінальне провадження за територіальністю та інстанційністю підсудне саме Самбірському міськрайонному суду Львівської області, наданий до суду обвинувальний акт відповідає вимогам закону, підстави для закриття провадження у справі відсутні, угод між сторонами кримінального провадження укладено не було; судове засідання слід здійснювати за участі прокурора, потерпілих, обвинуваченого та його захисника адвоката.

Захисник ОСОБА_6 не заперечував проти призначення провадження до розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував проти призначення провадження до розгляду; клопотань про вчинення інших дій, необхідних для підготовки до судового розгляду, ним заявлено не було.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000087 від 27 січня 2023 оку відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, додатки до обвинувального акта, суд дійшов таких висновків.

Обвинувальний акт до суду надійшов відповідно до вимог ст. 314 КПУ України та за своїм змістом відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 293 КПК України, до обвинувального акта додана розписка обвинуваченого та захисника адвоката про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Кримінальне провадження підсудне Самбірському міськрайонному суду Львівської області.

Підстав для ухвалення процесуальних рішень, передбачених п. п. 1)-4) ч. 3 ст. 314 КПК України, суд не вбачає.

З метою всебічності та повноти розгляду питання про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, заявлене прокурором клопотання про призначення судового розгляду підлягає задоволенню.

Крім того, згідно з вимогами ч. 5 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених КПК, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 314-1 КПК України, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання, представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Нормами ч. 4 ст. 314-1 КПК України передбачені випадки, коли досудова доповідь не складається. Судом не встановлено передбачених законом підстав, які б виключали складання досудової доповіді щодо обвинуваченого.

Прокурор клопотання про складання досудової доповіді не заявляв.

Захисник та обвинувачений вважали складання досудової доповіді недоцільним.

Враховуючи положення ч. 5 ст. 314 КПК України, з метою забезпечення суду інформацією, яка характеризує обвинуваченого, слід доручити представнику органу з питань пробації скласти досудову доповідь стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Потерпілою ОСОБА_4 20 червня 2023 року через канцелярію суду був поданий цивільний позов в даному кримінальному провадженні про відшкодування майнової шкоди (позивач ОСОБА_4 , відповідач ОСОБА_5 ).

У підготовчому судовому засіданні потерпіла просила прийняти даний цивільний позов до розгляду в рамках даного кримінального провадження.

Інші учасники проти заявленого клопотання не заперечували.

Відповідно до ст. 61 КПК України, цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом пред`явила цивільний позов.

Згідно ч. 1 ст. 62 КПК України, цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінально протиправними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4, 5 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Враховуючи вищезазначене, дослідивши позовну заяву, суд вважає необхідним ОСОБА_4 визнати цивільним позивачем у справі, а обвинуваченого ОСОБА_5 - цивільним відповідачем по справі, та цивільний позов розглядати спільно з обвинувальним актом у даному кримінальному провадженні.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на час судового розгляду кримінального провадження. Посилаючись на достатність підстав підозрювати ОСОБА_5 у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення, оскільки наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, обвинувачений може: переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; та вчинити інше кримінальне правопорушення та не виконувати процесуальних обов`язків. Прокурор зазначив, що, на думку сторони обвинувачення, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти вказаним ризикам, тому необхідність обрання стосовно

ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованою.

Захисник просив не обирати такий запобіжний захід, оскільки обвинувачений має постійне місце проживання, з`являвся за першим викликом до слідчого, прокурора, суду. Отже ризики, зазначені прокурором не доведені.

Обвинувачений проти заявленого прокурором клопотання заперечував.

Суд вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та матеріали клопотання прокурора приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення, наведеного у п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява

№ 42310/04) від 21 квітня 2011 року, де зазначено, що обґрунтована підозра - це існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Факти та інформація, якими сторона обвинувачення обґрунтовує причетність

ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, в клопотанні прокурора відображені з достатньою мірою для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Щодо наявності ризиків, на які вказує прокурор, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Оцінюючи існування ризиків з боку ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування або суду та незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, суд звертає увагу на рішення Європейського суду з прав людини у справі «В. проти Швейцарії» (W. v. Switzerland), заява № 14379/88, від 26 січня 1993 року, п. 33. Суд з цього приводу вказав, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою При цьому треба враховувати характер обвинувачуваного, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом, і його міжнародні контакти.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, санкція якої передбачає покарання від п`яти до восьми років, тобто у вчиненні тяжкого злочину. Підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, не має офіційного джерела доходів, не одружений.

Отже, суд вважає, що прокурором доведені зазначені ризики.

Оцінюючи існування ризику з боку ОСОБА_5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, слід зазначити таке.

Європейський суд з прав людини вже неодноразово висловлював у своїй практиці позицію, згідно з якою «висновки про наявність небезпеки вчинення нових правопорушень мають бути підкріплені конкретними фактами» (п. 134 рішення Суду у справі «Александр Макаров проти Росії» (Aleksandr Makarov v. Russia), заява 15217/07, від 12 березня 2009 року), а «посилання на минуле особи» не може бути достатнім для обґрунтування існування ризику скоєння особою нових злочинів (п. 44 рішення Суду у справі «Мюллер проти Франції» (Muller v. France), заява № 21802/93, від 17 березня 1997 року).

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України (два епізоди), які він вчинив в січні, березні 2023 року. Крім того, проводиться досудове розслідування відносно нього у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000405 від 10 травня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Отже суд вважає, що в даному випадку прокурором доведено наявність вказаного ризику.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Оцінюючи в сукупності особу обвинуваченого, обставини вчинення кримінального правопорушення, необхідність забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти спробам вчинити інші кримінальні правопорушення, а також доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Суд вважає, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, позбавить його можливості переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. Запобігти ризикам, які зазначені в клопотанні прокурора, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо, оскільки будь-які більш м`які види запобіжного заходу не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти вказаним ризикам.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд одночасно визначає заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Нормами ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» визначено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб: з 1 січня 2023 року

2684 гривні.

Отже, в грошовому вираженні визначена судом сума застави становить 74430 гривень, адже така застава здатна забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, та не є завідомо непомірною для обвинуваченого із урахуванням викладеного вище. А також суд вважає, що при такому визначеному розмірі застави, перспектива її втрати буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави, слід покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 194, 314, 314-1, 315, 316 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, прийняти до провадження Самбірського міськрайонного суду Львівської області.

Прийняти цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди до розгляду в рамках даного кримінального провадження.

ОСОБА_4 визнати цивільним позивачем у справі, а обвинуваченого ОСОБА_5 - цивільним відповідачем по справі.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

Призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні цього суду на 10 серпня 2023 року 14 год. 30 хв.

Про дату, час та місце здійснення судового розгляду повідомити прокурора, потерпілих, обвинуваченого та його захисника адвоката.

Доручити Самбірському районному відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області в строк до 10 серпня 2023 року скласти досудову доповідь відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)».

Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу - шістдесят днів, який обчислюється з дня винесення ухвали, з 20 червня 2023 року; дія ухвали суду про застосування запобіжного заходу закінчується 18 серпня 2023 року.

Визначити для обвинуваченого заставу у розмірі 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в грошовому вираженні - 74430 (сімдесят чотири тисячі чотириста тридцять) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти, внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою; не залишати територію Самбірського району Львівської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання.

Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно.

Копію цієї ухвали направити для виконання до Самбірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення у частині обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в решті ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 23 червня 2023 року.

Суддя