Справа №:755/5145/20
Провадження №: 1-кп/755/357/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва (далі - Суд) клегіально судом у складі трьох суддів: ОСОБА_1 (головуючий суддя), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 та сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Києві клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в обранні/застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим у межах кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 грудня 2017 року за № 0001609 за обвинуваченням ОСОБА_7 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , кожного окремо, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу (далі КК) України, установив:

Історія провадження

07 квітня 2020 року в провадження суду надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР 22 грудня 2017 року за № 0001609 за обвинуваченням ОСОБА_7 ( ОСОБА_7 ), ОСОБА_10 ( ОСОБА_10 ), ОСОБА_12 ( ОСОБА_12 ) та ОСОБА_13 ( ОСОБА_13 ), у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК.

Ухвалою суду від 10 листопада 2022 року це кримінальне провадження відносно ОСОБА_13 ( ОСОБА_13 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , закрито на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК (у зв`язку зі смертю).

Короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікацію за законом України про кримінальну відповідальність

Згідно даних обвинувального акта обвинувачені обвинувачуються за ч. 3 ст. 307 КК, як такі, що входячи до складу організованої злочинної групи, яка має стійкі транснаціональні зв`язки, виконуючи покладені на них обов`язки у відповідності до розробленого плану вчинення злочину, відповідно до розподілу злочинних ролей, перебуваючи на території України, в продовж 2019 року вчиняли дії, пов`язані з незаконним придбанням, зберіганням та перевезенням з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - героїн в особливо великих розмірах.

Суть питання, що вирішується ухвалою

Прокурор у кримінальному провадженні - прокурор першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_15 , у порядку ст. 315 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України заявив окремі клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в обранні/застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 ( ОСОБА_7 ), ОСОБА_10 ( ОСОБА_10 ), ОСОБА_12 ( ОСОБА_12 ), позаяк вважав дійсними обставини регламентовані ст. 188, 189 КПК.

Клопотання прокурора вмотивовані в т.ч. тим, що до суду обвинувачені системно не прибувають, обов`язки регламентовані ст. 42 КПК не виконують.

Ба більше, згідно інформації від Державної прикордонної служби України кожен з обвинувачених залишили територію України, а саме:

- ОСОБА_10 ( ОСОБА_10 ) та ОСОБА_12 ( ОСОБА_12 ) перетнули 20 червня 2020 року державний кордон України у пункті пропуску Рава-Руська;

- ОСОБА_7 ( ОСОБА_7 ) перетнув 06 березня 2022 року державний кордон України у пункті пропуску Рава-Руська.

Дані про їх повернення до України у базі ДПС відсутні.

Зазначене свідчить, про те, що

(1) обвинувачені усвідомлюючи можливість загрози покарання в цій справі за ч. 3 ст. 307 КК, з метою уникнення кримінальної відповідальності змінили своє місце знаходження, тим самим переховуючись з метою уникнення явки до суду;

(2) обвинувачені можуть знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, адже, на даний час, особи співвиконавців одного із кримінальних правопорушень не встановлено, останні мають можливість доступу до речей та документів, які стосуються даного кримінального провадження;

(3) обвинувачені можуть незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, позаяк вони отримали відомості про свідків їх особисті дані, що містяться у копіях матеріалів наданих захисту, містять анкетні відомості з зазначенням телефонів та адресами проживання свідків, що надає можливість вчиняти як психологічний так і фізичний вплив на них з метою дачі ними показань на свою користь;

(4) можуть вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи дані про кожного з них з числа передбачених ст. 178 КПК.

Відповідно дійсними є обставини регламентовані ст. 177, 188, 189, п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК.

Позиція сторін

Відповідно до ч. 3 ст. 190 КПК розгляд клопотань здійснюється лише за участю прокурора ОСОБА_15 , котрий клопотання підтримав з передумов вказаних в них.

Кримінальне процесуальне законодавство

Кримінальний процесуальний кодекс України

Стаття 188. Клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу

1. Прокурор […] має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання […] обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

2. Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під […];

3. Прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у п. 1, 2 ч. 4 ст. 189 цього Кодексу обставини.

Стаття 189. Розгляд клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу

4. […] суд відмовляє у наданні дозволу на затримання […] обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) […] обвинувачений переховується від […] суду .

Мотиви суду

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Порядок встановлений КПК України (процесуальний порядок, форма, процедура), як певна послідовність (кроки) прийняття кримінальних процесуальних рішень і здійснення кримінальних процесуальних дій (Верховний суд України постанова від 16.03.2017 у справі № 671/463/15-к).

У даному випадку, на думку суду, враховуючи вищенаведені обставини та норми кримінального процесуального законодавства, яке регламентують порядок вирішення питання порушеного заявником, це клопотання подано у відповідності до положень ч. 2 ст. 188 КПК, у зв`язку з наявністю передумов вказаних у п. 1 цієї частини статті Кодексу.

Посилання на обставини, які дають підстави для:

(і) обґрунтованої підозри про вчинення кримінального правопорушення

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, однак кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК), а відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04)).

Обвинувальний акт стосовно обвинувачених перебуває на розгляді в суді.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведеного достатньо для висновку, не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду клопотань, що підозра відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

(іі) висновку про існування ризиків, зазначених у клопотанні про застосування запобіжного заходу

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) Суд використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, у цьому кримінальному провадженні.

З його (стандарту) урахуванням Суд погоджується з доводами клопотань про наявність ризиків (1) переховування, (2) впливу; (3) вчинення іншого кримінального правопорушення; (4) знищення, схову або спотворення.

Дійсність вказаних ризиків судом оцінено у світлі факторів, пов`язаних з характером осіб обвинувачених, їх моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, та того, що вони належним чином вмотивовані прокурором та підтверджуються наявними матеріалами , зокрема,

а) ризик переховування витікає з факту залишення території України без інформування про нове місце перебування та втратою всіх засобів зв`язку;

b) ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом;

с) ризик знищення, схову або спотворення витікає з фабули діяння (див. розділ «короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікацію за законом України про кримінальну відповідальність» цієї ухвали), позаяк йдеться про організовану злочинну групу, усі члени котрої нині не встановлені та триває слідство, яка має стійкі транснаціональні зв`язки в ЄС та країнах Азії. Йдеться також про налагодження каналу надходження (транспортування) наркотичних засобів з країн Азії до ЄС, а саме придбання героїну в Ісламській Республіці Іран у його виробників - наркокартелів, перевезення героїну до ЄС транзитом через територію України наземним транспортом у вантажі із фруктами;

d) ризик вчинення іншого кримінальне правопорушення слідує з відомостей про кожного з них з числа передбачених ст. 178 КПК та даних встановлених у підпункті с) цього блоку ухвали.

(ііі) висновку щодо існування обставин, зазначених у п. 1 ч. 4 ст. 189 КПК, для прийняття рішення про надання дозволу на затримання

Відповідаючи на питання того, чи дійсним є факт переховування Суд враховує те, що Верховний суд України у справі № 5-1кс15 в постанові від 19 березня 2015 року указав, що при з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально-процесуальний статус особи, яка вчинила злочин, а саме це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку. Разом з тим на особу, яка вчинила злочин, законодавством не покладається обов`язок самовикриття, а тому, якщо вона до моменту виникнення вказаного обов`язку, в порядку реалізації конституційного права на свободу пересування, змінила місце свого проживання (навіть і з метою уникнення кримінальної відповідальності), про юридично значуще ухилення від слідства говорити не можна.

За таких умов та виходячи з того, що обвинувачені на час виїзду за межу України знали про це провадження та свій статус у ньому, з дати виїзду по дату розгляду цих клопотань не виконують обов`язки, визначені ст. 42 КПК, щодо інформування суду про змінену адресу, або ж місце перебування, в ключі чого, на думку суду, в цій ситуації, ідеться про юридично значуще ухилення від суду, адже особи в установленому порядку визнані підозрюваними та обвинуваченими, були зобов`язані з`являтись за викликом, перебувати в межах досяжності.

Зазначені особи усвідомлювали, що в них вже виник юридичний обов`язок постати перед судом, однак вони ухиляються від виконання такого обов`язку.

Отже, зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою обвинувачених, оскільки встановлено наявність обставин передбачених п. 1-2 ч. 1 ст. 194 КПК, а також є достатні підстави вважати, що вони переховується від суду в інших країнах.

Відповідно, Суд дослідивши матеріали клопотань в поєднанні з матеріалами самого судового провадження, у порядку ст. 94 КПК, вважає, що ці клопотання про надання дозволу на затримання підлягають задоволенню.

Питання визначене п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК на предмет потреби Суд вивчатиме під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом

Позаяк, Суд констатував, що є достатні підстави вважати, що обвинувачені переховується від суду до моменту прибуття їх прибуття розгляд провадження не можливий в силу положень ст. 318 КПК.

Водночас, ст. 335 КПК регламентує, що у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку.

Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

При цьому, згідно позиції судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ сформованої у порядку аналізу та узагальнення судової практику, яка ураховується судом у світлі норм Закону України «Про судоустрій і статус суддів» слідує, що у ній, з метою однакового застосування всіма судами загальної юрисдикції кримінального процесуального законодавства та уникнення неоднозначного тлумачення норм права, звертається увага суддів місцевих та апеляційних судів України на те, що у підготовчому судовому засіданні суд, згідно зі ст. 335 КПК, вправі зупинити підготовче провадження, якщо обвинувачений ухилився від явки до суду до його розшуку (лист ВССУ від 03 жовтня 2012 року № 223-1430/0/4-12 «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України»).

Відповідно Суд уважає за слушне оголосити обвинувачених в розшук.

Водночас, щодо розшуку, з огляду на наявність інформації про перетин обвинуваченими кордону, Суд зазначає таке.

Кримінальний процесуальний кодекс України не містить визначення розшуку, тож з метою визначення вказаного поняття, слід звернутися до Академічного тлумачного словника Української мови, де вказано, що розшук (юр.) - це система слідчих та оперативних заходів щодо виявлення злочинця, який зник і т. ін.

Таким чином, аналіз положень КПК України в сукупності із зазначеним визначенням поняття «розшук» дає підстави зробити висновок, що розшук - це система слідчих (розшукових), негласних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на виявлення зниклої особи, що власне і має місце в цій справі, що, як наслідок, указує на слушність потреби оголошення особи в розшук у порядку ст. 335 КПК.

Водночас, КПК України не регламентовано поняття «міжнародний розшук» та не розкрито зміст зазначеного терміну. Проте, термін «міжнародний розшук» використовується в цьому кодексі як обов`язкова підстава для здійснення спеціального досудового розслідування чи провадження (in absentia) (ч. 5 ст.139, 297-1, 297-4, 323 КПК України).

Установлення місця перебування обвинуваченого та доставлення його до суду є необхідною умовою для розгляду кримінального провадження в розумні строки. З цією метою відповідними суб`єктами здійснюється розшук особи, яка ухиляється від суду.

Розшук є родовим поняттям, він може здійснюватися на території України, бути міждержавним та/або міжнародним. Метою для усіх видів розшуку є отримання інформації про місцезнаходження розшукуваної особи та подальшого доставлення її до суду, правоохоронного органу.

Отже, аналіз норм чинного законодавства дає підстави для висновку, що розшук є комплексом слідчих, оперативно-розшукових, розшукових, інформаційно-довідкових, сигнальних та інших заходів, які здійснюються правоохоронними органами в місцях можливого перебування розшукуваних осіб, а міжнародним розшуком є комплекс зазначених заходів, що заснований на нормах національного і міжнародного права та здійснюються поза межами держави-ініціатора за запитами спеціально уповноважених органів держав, силами правоохоронних органів запитуваних країн з використанням в т.ч., при наявності підстав, можливостей Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол.

Ураховуючи вищевикладене, Суд уважає, що існують достатні підстави для оголошення обвинувачених в міжнародний розшук, з огляду на їх ухилення від явки до суду та залишення території України.

Організацію виконання розшуку слід доручити, з огляду на положення ст. 335 КПК, Головному СУ Національної поліції України та прокурору першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_16 .

Судове провадження на час розшуку, відповідно до ст. 335 КПК, слід зупинити.

З цих підстав Суд, керуючись ст. 188-189, 315, 335, 350, 369-372, 376 КПК України, постановив:

клопотання прокурора - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання громадянина Республіки Туречинна ОСОБА_7 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Північна Македонія ОСОБА_10 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина Республіки Північна Македонія ОСОБА_12 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо кожного з них.

В силу ч. 2 ст. 190 КПК України, вказати адресу прокурора Р.Шматка - м. Київ, вул. Різницька, буд. 13/15, тел.: НОМЕР_1 .

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу щодо кожного з обвинувачених окремо з моменту : 1) приводу до суду; 2) добровільного з`явлення до суду; 3) відкликання ухвали прокурором.

Оголосити у міжнародний розшук громадянина Республіки Туречинна ОСОБА_7 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Північна Македонія ОСОБА_10 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина Республіки Північна Македонія ОСОБА_12 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Організацію розшуку доручити Головному СУ Національної поліції України та прокурору першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_16 .

Судове провадження - зупинити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального Кодексу України.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 09:00 год. 23 травня 2023 року.

С у д д і

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3