Справа № 583/753/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2023 р. м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000362 від 04.08.2022 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Охтирського міськрайонного суду Сумської області перебуває зазначене кримінальне провадження.

Захисник заявив клопотання про заміну запобіжного заходу на домашній арешт. Захисник зазначив, що жодних прямих доказів винуватості ОСОБА_4 немає. Свідки, про яких зазначав прокурор допитані судом, тому зник ризик впливу на свідків, а тяжкість покарання не може бути єдиною підставою для тримання під вартою.

Обвинувачений підтримав думку захисника та повідомив, що він не причетний до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

У судовому засіданні прокурор заперечував проти клопотання захисника, просив продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину. Наявні ризики не зникли. Більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Як вбачається з ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14.06.2023 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13.08.2023. Зазначено про наявність ризиків переховуватися від суду та впливу на свідків.

Відповідно до ч.1, 3 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Твердження захисту що ОСОБА_4 до кримінального правопорушення не причетний, не може вважати підставою для зміни запобіжного заходу, так як суд продовжує досліджувати письмові докази і оцінку доказам кримінального провадження суд надає у нарадчій кімнаті при постановленні остаточного рішення по справі.

Щодо ризиків.

Захист своє клопотання обґрунтовує відсутністю ризику впливу на свідків у зв`язку з їх допитом.

Прокурор послався на існування ризиків того, що обвинувачений може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

При визначенні імовірності переховування ОСОБА_4 від суду, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 115 КК України, а саме: позбавлення волі на строк до 15 років.

Співставлення можливих негативних наслідків для обвинуваченого у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Однак, сама тільки тяжкість злочину і загрожуване покарання не може бути єдиною підставою для обрання виняткового запобіжного заходу.

Щодо ризику незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, то на даний час такий ризик відсутній у зв"зку з їх допитом.

Таким чином, суд вважає, що на даний час зменшилися ризики, які були наявні на початковому етапі судового розгляду.

Суд зазначає, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, одружений, має дітей, тобто має тісні соціальні зв`язки, є особою похилого віку, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Хоча існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманим злочину було умовою sine qua non для законності продовження строку тримання під вартою, зі спливом певного проміжку часу вже недостатньо.

Обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо сторона обвинувачення доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Оскільки наявні раніше ризики зменшилися, суд вважає, що з метою запобігти спробам переховуватися від суду, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень, обвинуваченому можливо змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

На даному етапі прокурор не довів, що інший, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризику переховування від суду.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт застосовується до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Суд вважає, що такий запобіжний захід зможе на даному етапі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та зможе запобігти доведеному ризику.

Таким чином суд приходить до висновку про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

При цьому, суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного декілька обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 183, 331 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника задовольнити.

В задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід та застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю, за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду, а також виконувати обов`язки:

1.Цілодобово не залишати без дозволу прокурора або суду місця постійного проживання, а саме домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

2.Повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

3.Носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали 2 місяці, тобто до 03 жовтня 2023 року.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України негайно доставити ОСОБА_4 до місця проживання і звільнити з-під варти.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним протягом п`яти днів з дня отримання ним копії ухвали.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1