Провадження № 1-кс/204/2788/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 серпня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, українця, не працюючого, раніше судимого:

-вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2023 року за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 361 КК України, засуджений до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, та відповідно до ч. 2 ст. 75 КК України, був звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 3 роки,

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

7 серпня 2023 року до суду надійшло клопотання слідчої ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що Указом Президента України № 66/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, на всій території України введено військовий стан, та впроваджено визначені ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» заходи правового режиму воєнного стану. Крім цього, у зв`язку із веденням в Україні воєнного стану, Президентом України прийнято Закон України № 2117-IX від 03.03.2022 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство», відповідно до якого частину четверту статті 185 після слів «у великих розмірах» доповнити словами «чи в умовах воєнного або надзвичайного стану». Ігноруючи зазначені норми, ОСОБА_5 , 08.10.1999 року, 16.04.2023 року близько 22 год. 00 хв., в умовах воєнного стану, діючи повторно, маючи злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, що належить його знайомому потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи поблизу супермаркету «АТБ-Маркет», що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Новошкільна, 118, маючи злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна шляхом вільного доступу, що належить потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 розпочав конфлікт з потерпілим ОСОБА_7 , та в ході сварки зняв з нього куртку, в якій знаходився мобільний телефон торгової марки «Xiaomі» лінійки «Redmi Note 11» моделі «2201117TY», 4/128Gb, темно-синього кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , ринкова вартість якого відповідно до висновку експерта № СЕ-19/105-23/2428-ТВ від 20.07.2023 року становить 5133 грн. 00 коп. (п`ять тисяч сто тридцять три гривні 00 копійок), який визначив як об`єкт свого злочинного посягання. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи за вказаною вище адресою у вказаний вище час, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом вільного доступу, взяв з кишені куртки мобільний телефон торгової марки «Xiaomі» лінійки «Redmi Note 11» моделі «2201117TY», 4/128Gb, темно-синього кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , ринкова вартість якого відповідно до висновку експерта № СЕ-19/105-23/2428-ТВ від 20.07.2023 року становить 5133 грн. 00 коп. (п`ять тисяч сто тридцять три гривні 00 копійок). В наступному, ОСОБА_5 тримаючи при собі вищевказаний мобільний телефон залишив місце вчинення кримінального правопорушення та майном розпорядився на власний розсуд., чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/105-23/2428-ТВ від 20.07.2023 року становить 5133 грн. 00 коп. (п`ять тисяч сто тридцять три гривні 00 копійок). З урахуванням викладеного, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто злочині, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України. За вказаним фактом 01.07.2023 року СВ Відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області було розпочато досудове розслідування по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000735 від 01.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, 4 ст. 185 КК України, а саме: у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, вчиненому в умовах воєнного стану. 24.07.2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порядку ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, ч. 4 ст. 185 КК України. Підозра відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України підтверджується та обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: Заявою про вчинення кримінального правопорушення від 01.06.2023 року; Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; Протоколом огляду від 19.07.2023 року; Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_8 ; Протоколом огляду місця події від 18.07.2023 року; Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Іншими наявними в матеріалах доказами, зібраними під час проведення досудового розслідування. У ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: в ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає виключне покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до восьми років. В органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, підозрюваний ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, усвідомлює невідворотність покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, а тому з метою уникнення відповідальності, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Органом досудового розслідування із врахуванням того факту, що підозрюваний ОСОБА_5 , знає де працюють свідки кримінального правопорушення, крім цього, коло свідків та очевидців в даному кримінальному провадженні встановлюється, а тому є всі підстави вважати, що існує обґрунтований ризик незаконного впливу на свідків кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений тяжкий злочин шляхом їх залякування, умовляння, пропонування неправомірної вигоди. В ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення; крім того, підозрюваний не має офіційного місця роботи, що свідчить про відсутність законного достатнього джерела доходу, який здатний забезпечити достатній рівень життя підозрюваного, є всі підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, може вчинити інші кримінальні правопорушення. Також, в ході досудового розслідування було встановлено, що 18.07.2023 року він був засуджений Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 та ч. 2 ст. 361 КК України. 24.07.2023 року підозрюваному ОСОБА_5 було вручено клопотання про застосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також вручено повістки про виклик підозрюваного до слідчого на 09 годину 00 хвилин 25.07.2023 року та на 09 годину 00 хвилин 26.07.2023 року для забезпечення участі у допиті по кримінальному провадженні № 0000735. Однак, підозрюваний на зазначений час не з`явився, в подальшому на зв`язок не виходив та за місцем мешкання не з`являвся. До ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 не з`являвся. Причини неявки не повідомив, телефонний зв`язок з підозрюваним відсутній, місце його знаходження не відомо, що дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. 01 серпня 2023 року слідчим суддею було винесено ухвалу про затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. 07.08.2023 року підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 було затримано по ухвалі слідчого судді № 204/11063/23 від 01 серпня 2023 року. На підставі викладеного, вважаю, що з урахуванням реальної наявності вказаних ризиків, з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків, можливо лише при застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_5 враховуючи особу підозрюваного, запобігання вищезазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим. Таким чином, обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, надасть гарантії дотримання підозрюваним ОСОБА_5 належної процесуальної поведінки та покладеного обов`язку явки як до слідчого або прокурора так і до суду. Тому, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити, посилаючись на підстави та ризики зазначені у клопотання.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати інший запобіжний захід.

Захисник підозрюваного також заперечував проти задоволення клопотання, вважає ризики недоведеними, та просив обрати інший більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує положення ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, роботи.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Відповідно до приписів ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Так, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні зазначено, що існують ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також вчинити нове кримінальне правопорушення. Всі зазначені вище ризики знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 01 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Відповідно до конвенції та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії» та «Ігнатов проти України», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, враховую вимоги п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У судовому засідання прокурором було повністю обґрунтовано той факт, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти ризикам, наявність яких встановлена у судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання та реєстрації, відсутність постійного місця роботи та тісних соціальних зв`язків, а також враховуючи факт переховування підозрюваного від слідства та суду, у зв`язку з чим слідчим суддею було надано дозвіл на його затримання, а також враховуючи наявність ризиків, що підозрюваний і надалі з метою уникнення відповідальності за вчинення кримінального правопорушення в якому він підозрюється буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також може вчинити нове кримінальне правопорушення, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

З урахуванням цього слідчий суддя вважає, що достатньою сумою застави необхідно визначити 100 000 гривень, що буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 182-186, 193-197, 205 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 24 вересня 2023 року.

Визначити заставу у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали у національній грошовій одиниці на депозитний рахунок з наступними реквізитами: отримувач ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, код отримувача (ЄДРПОУ) 26239738, МФО 820172, р/р UA0017442 в ГУДКСУ у м. Київ.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до Відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області та до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвалу направити до СВ Відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області - для виконання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1