Справа № 738/753/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/367/23
Категорія - ч.1 ст. 249 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника - адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові, одночасно в режимі відеоконференції з Менським районним судом, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000073 від 11 серпня 2022 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Менського районного суду Чернігівської області від 08 лютого 2023 року,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Макошине Менського району Чернігівської області, громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, одруженого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 249 КК України з призначенням покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави 232 118 грн. із зарахуванням до місцевого бюджету Менської міської ради в рахунок відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 2 265 грн. 36 коп. процесуальних витрат на залучення експерта

Питання про долю речових доказів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Як установив суд, 11 серпня 2022 року, близько 06 години 30 хвилин, знаходячись на затоці річки Десна, що неподалік вулиці Заводська смт. Макошине Корюківського району Чернігівської області, ОСОБА_6 , діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, з використанням заборонених засобів лову, а саме чотирьох зяберних сіток, виловив рибу загальною вагою 9,2 кг, а саме: карась сріблястий у кількості 7 штук, вартість якого складає 11 067 гривень, лин у кількості 1 штука, вартість якого складає 1 598 гривень, окунь у кількості 9 штук, вартість якого складає 28 458 гривень, щуку у кількості 1 штука, вартість якої складає 3 468 гривень, білизну у кількості 6 штук, вартість якої складає 9 894 гривень, йорж звичайний у кількості 8 штук, вартість якого складає 408 гривень, лящ, у кількості 18 штук, вартість якого складає 29 682 гривні, плітку у кількості 44 штуки, вартість якої складає 68 816 гривень, плоскирку у кількості 44 штуки, вартість якої складає 68 816 гривень, синець у кількості 4 штуки, вартість якого складає 6 324 гривні, судак у кількості 1 штука, вартість якого складає 3 587 гривень, чим грубо порушив вимоги ст. 521 Закону України «Про тваринний світ», п. 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999, займався незаконним рибним добувним промислом, чим відповідно до такс, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» (зі змінами), заподіяв істотну шкоду водним біоресурсам держави на загальну суму 232 118 гривень.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати, за результатами апеляційного розгляду виправдати ОСОБА_6 за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, а кримінальне провадження за відсутністю в його діях складу вказаного кримінального правопорушення.

Аргументує тим, що висновки суду та весь об`єм пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення ґрунтується виключно на показаннях працівників держрибохорони, які є зацікавленими особами, при цьому, з невідомих причин ними не здійснювалась фото та відеозйомка. Свідки повідомили суд про те, що ОСОБА_6 здійснював вилов риби, користуючись човном зеленого кольору, в той час, як у власності обвинуваченого є човен червоного кольору, який в той день був примкнутий та знаходився біля берега. Навіть весла у ОСОБА_6 із собою не було. Огляд човна в ході дізнання не проводився, як і питання наявності весла у обвинуваченого не з`ясовувалось.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні вказував про те, що 11 серпня 2022 року ОСОБА_6 лов риби не здійснював,на березі перебував у власних справах. При цьому свідок вказав, що ніколи не бачив, щоб обвинувачений здійснював вилов риби, що спростовує вказівку у вироку суду на те, що начебто вказаний свідок повідомив, що знає ОСОБА_6 як рибалку.

У вироку суд послався, як на докази, протоколи слідчих експериментів за участі працівників держрибохорони, однак ці докази не можуть вважатись належними та допустимими, оскільки сама процедура слідчої дії не містить ознак відтворення, а зводиться лише до дачі свідками викривальних показань, що суперечить положенням ст. 240 КПК України.

Суд у вироку не вказав, чому не прийняв до уваги доводи сторони захисту та надав перевагу одним доказам перед іншими.

З диспозиції інкримінованої ОСОБА_6 ч. 1 ст. 249 КК України видно, що кримінальна відповідальність за незаконне зайняття рибним промислом настає тільки у разі, якщо таке діяння заподіяло істотну шкоду. Якщо внаслідок вчинених дій істотна шкода не настала, винна особа за наявності до того підстав може нести відповідальність за ч. 3 або ч. 4 ст. 85 КУпАП.

Як доказ істотної шкоди стороною обвинувачення був наданий висновок інженерно-екологічної експертизи, який на думку захисника має бути визнаний судом не належним доказом та не може бути прийнятий до уваги при постановленні обвинувального вироку.

Захисник звертає увагу на те, що під час проведення експертного дослідження експертом приймались до уваги виключно вага та вартість риби,однак, не приймались до уваги поширеність видів риби на досліджуваній місцевості, віднесення їх до спеціальних категорій, в т.ч. до рідкісних чи зникаючих видів, екологічну цінність (занесення до Червоної книги України), значимість для конкретного місця перебування, а також не враховано особливості відтворення на досліджуваній місцевості.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 69 КПК України, не можуть бути експертами особи, які перебувають у службовій або іншій залежності від сторін кримінального провадження або потерпілого. У даному кримінальному провадженні експертиза призначена в системі МВС, що на переконання захисника свідчить про недопустимість експертизи як доказу з підстав відсутності незалежності експерта, який входить до одного й того самого відомства, що й слідчий, яким призначено експертизу, який очолює один керівник. Тому, в експерта та слідчого може бути одна зацікавленість у розкритті злочину в будь-який спосіб, а також наявний вплив на обох керівництва МВС. Отже, висновок експерта має бути визнаний судом не належним та не допустимим доказом у кримінальному провадженні.

З вказаних у клопотанні підстав захисник подав клопотання про призначення повторної судової інженерно-екологічної експертизи в якій просить її проведення доручити експертам Київського науково-дослідного інституту МЮ України та на вирішення поставити два питання: 1) який розмір екологічного збитку (шкоди завданої навколишньому природному середовищу), внаслідок незаконного вилову водних біоресурсів, а саме риби в кількості лящ- 14 шт., білизна - 6 шт., окунь - 9 шт., карась сріблястий - 7 шт., синець - 4 шт., йорж звичайний 8 шт., плітка 44 шт., судак - 1 шт., лин - 1 шт., щука - 1 шт., плоскирка - 44 шт., у затоці р. Десна в межах смт. Макошине Корюківського району; 2) чи є завдана шкода навколишньому природному середовищу (державі) істотною?

Заслухавши доповідача, думку захисника та обвинуваченого, які підтримали доводи апеляційної скарги, просили про закриття кримінального провадження з підстав недоведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого діяння, а також через відсутність доказів, які підтверджували факт завдання істотної шкоди інтересам держави, прокурора, який заперечив проти доводів сторони захисту, вважав вирок суду законним та обґрунтованим і просив залишити його без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, всупереч доводам апеляційної скарги захисника, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, і підтверджуються наведеними у вироку доказами, які суд всебічно, повно та об`єктивно дослідив, та дав їм належну правову оцінку.

Сам обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінально карного діяння не визнав, вказав на те, що 11 серпня 2022 року на берег річки прийшов щоб вичерпати воду зі свого човна червоного кольору, який був примкнутий та він ним не користувався, весла із собою у нього не було, лов риби, в тому числі і забороненим способом, він не здійснював, про що відразу повідомив працівникам рибоохорони. Зауважив, що перебуваючи на річці він побачив, як лов риби здійснює ОСОБА_10 . Коли він на велосипеді вже повертався додому, то його з велосипеда збив ОСОБА_11 , він злякався та почав тікати. Потім до нього принесли два мішки з рибою та сказали зізнаватись, що він її виловив.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні кримінального проступку, підтверджується дослідженими судом доказами та показаннями свідків, які були допитані в ході судового розгляду.

Підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стало повідомлення ОСОБА_12 на телефон служби «102» про те, що 11 серпня 2022року о 07 год. 40 хв. був затриманий ОСОБА_6 , який займався браконьєрством - виловом риби за допомогою сіток,чим завдав збитків державі. Просив запросити понятих та вислати СОГ.

Відповідно до Наказу №76-од від 01 серпня 2022 року було віддано наказ рейдовій групі у складі: старшого групи - відповідального за Дніпровську рибоохоронну дільницю - провідного державного інспектора ОСОБА_11 , старшого державного інспектора ОСОБА_13 та громадських інспекторів провести рибоохоронний рейд по рибогосподарських водоймах р. Дніпро від села Миси Чернігівського району вниз до північної околиці с. Дніпровське Чернігівського району та інші рибогосподарські водойми, санкціоновані та стихійні ринки Чернігівського району (територія Чернігівської міської територіальної громади, Любецької, Ріпкинської, Михайло-Коцюбинської селищних територіальних громад). Рибоохоронний рейд проводити у період з 01 по 31 серпня 2022 року.

Будучи допитаними в суді першої інстанції та попередженими про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показань, свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 підтвердили, що на виконання вищевказаного Наказу, 10 серпня 2022 року спільно перебували в рибоохоронному рейді. Близько 06 години ранку 11 серпня 2022 року, вони приїхали до затоки річки Десна, що в смт. Макошине Корюківського району т розділились. ОСОБА_11 залишився на березі зі боку селища, а ОСОБА_13 та ОСОБА_12 поїхали на інший берег затоки. Близько 06 години 30 хвилин вони помітили чоловіка, який виплив на човні на середину затоки, та почав витягувати сітки, які з рибою відразу складав у білі мішки. Після цього чоловік поплив до берега. У цей час ОСОБА_11 сховався у кущі, а ОСОБА_13 та ОСОБА_12 сіли в автомобіль та попрямували до того місця куди поплив даний чоловік.

Свідок ОСОБА_11 бачив, як припливши на берег, чоловік з човна витягнув два білі мішки та погрузив їх на велосипед. Коли чоловік ішов до селища, то ОСОБА_11 його затримав. Вказаним чоловіком виявився ОСОБА_6 , а в мішках були чотири сітки з рибою. Невдовзі приїхали ОСОБА_13 та ОСОБА_12 і вони почали оглядати сітки та рахувати рибу. Викликали слідчу групу.

Підстав не довіряти показанням вказаних осіб, стороною захисту, не наведено, як і не встановлено їх під час апеляційного перегляду. Так, свідки раніше з обвинуваченим знайомі не були, неприязних відносин між ними не має, отже, підстав обмовляти невинну особу свідки також не мають Більш того, свідки були допитані судом першої інстанції, приводились до присяги, та на відміну від ОСОБА_6 , попереджались про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показань. До того ж, показання свідків повністю узгоджуються з іншими наданими стороною обвинувачення та перевіреними судом першої інстанції доказами, які не містять суперечностей та неточностей.

Під час проведення слідчих експериментів з участі свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 останні підтвердили свої показання та на місці події на прибережній зоні затоки р. Десна показали місце куди прибули, як розділились, де залишився ОСОБА_11 , куди поїхали ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , на якій частині затоки був виявлений чоловік, який як потім з`ясувалось, виявився громадянином ОСОБА_6 , що саме він робив, як саме діставав сітки, куди їх складав, вказали на місце, де він вийшов на берег та місце де його було затримано.

ОСОБА_11 вказав на те, що в рейд вони вийшли 10 серпня 2022 року, вночі їм надійшла оперативна інформація про те,що невідомий чоловік вистави сітки, тому під ранок вони прибули на берег затоки. На місці показав, де він залишився, а також вказав, що його напарник з представником водної поліції на автомобілі поїхали на інший берег затоки, потім по рації напарник йому повідомив, що чоловік вийшов на воду, він спустився до берега (на відео видно, що берег крутий, під берегом примкнені човни, в тому числі і човен червоного кольору, в якому накопичилась вода), на середині затоки побачив чоловіка в човні,який діставав сітки та прямо з рибо складав їх до мішків білого кольору. Потім чоловік став рухатись в бік берега, тому він відійшов та сховався в кущах неподалік стежки (іншої дороги там не має). Потім по рації напарник йому передав, що чоловік причалив та вийшов з човна, в руках несе два білих мішки. Він стояв за кущем,а коли із-за паркану вийшов обвинувачений з велосипедом на багажнику якого були прив`язані два білих мішки, він його затримав. Потім приїхали його напарник з іншим працівником, вони перерахували рибу, сітки, встановили суму збитків, дочекалися приїзду СОГ. Вказав, що сітки були на порожніх пластикових пляшках, а до деяких були прив`язані поплавки. Окрім цього, свідок вказав, що на місце події приїжджала дружина затриманого, яка пояснила, що чоловік ловить рибу виключно для себе та ніколи її не продає. Просила не складати матеріали.

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_12 показали місце, де залишився ОСОБА_11 , а також пройшли на ту частину берега затоки річки, куди причалив ОСОБА_6 , звідки показали, де саме вони перебували на протилежному березі, вказали, що обвинувачений перебував в човні майже на середині затоки, але ближче до протилежного берегу, чоловік був в сіро-червоній куртці, волосся повністю сиве (відповідає зовнішнім ознакам особи ОСОБА_6 ). Сітки він доставав та відразу складав до мішків, коли причалив на берег, то дістав мішки та пішов вверх від берега. Коли вони переїхали знову на цей берег, то ОСОБА_11 вже затримав обвинуваченого, встановили його особу, потім прийшла його дружина та підтвердила його анкетні дані, ним виявився ОСОБА_6 , дружина просила не складати матеріали на нього. Вони дочекалися СОГ, провели огляд місця події, порахували рибу, сітки, збитки.

Під час проведення слідчих експериментів на відеозаписах знайшло своє відображення місце розташування затоки річки Десна в цьому місці, було зафіксоване місце розташування всіх учасників події 11 серпня 2022 року, а також видно, що човен червоного кольору з водою примкнутий не біля того берега, куди причалив ОСОБА_6 , а з іншої сторони. До того ж, там було чотири човни. На березі, куди причалив ОСОБА_6 було примкнутих три човни, один з яких мав весла.

Сам ОСОБА_6 під час судового розгляду пояснював, що в його володінні перебувають два човни, лише один з них червоного кольору. Отже, показання ОСОБА_12 про те, що обвинувачений здійснював вилов риби перебуваючи на дерев`яному човні зеленого кольору не спростовуються викладеними стороною захисту фактичними даними, адже майже всі човни, які перебували на березі під час проведення слідчих експериментів були дерев`яні та зеленого кольору, при цьому, не можливо ідентифікувати в чиєму володінні вони знаходяться.

До того ж, твердження сторони захисту про те, що органом дізнання не було встановлено наявність весла у ОСОБА_6 є безпідставним та не виправдовує винного, як переконує захисник, оскільки весла були в наявності в інших човнах, які обвинувачений міг використовувати, він міг весла сховати в кущах на березі, тощо.

Крім того, свідки не вказували на те, що на водоймі перебували інші особи, окрім ОСОБА_6 , чим спростовуються показання обвинуваченого про те, що вилов риби ранком 11 серпня 2022року здійснював не він, а ОСОБА_10 .

На думку колегії суддів, з врахуванням відсутності неприязних відносин між обвинуваченим та працівниками держрибохорони та водної поліції, невірогідною виглядає версія сторони захисту про те, що рибоохоронним патрулем була затримана безневинна особа, яка навіть не виходила на воду (за версію захисника це ОСОБА_6 ), в той час, як на водоймі перебувала особа, яка саме займалась виловом риби (за версію сторони захисту це ОСОБА_10 ), адже працівникам рибоохорони не важливим було затримання якоїсь конкретної особи.

У ході огляду місця події 11 серпня 2022 року були оглянуті мішки, сітки та риба, яка була виявлена і вилучена на велосипеді, який вів ОСОБА_6 . При цьому, працівники рибоохоронного патруля вказували, що сітки були мокрі, а риба свіжо виловлена ,що підтверджує, як показання свідків, так і вказує на доведеність обсягу обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_6 .

Більш того, відеозаписи слідчих експериментів встановлено особливості місцевості на затоці р. Десна в тому місці, де був виявлений та затриманий ОСОБА_6 , виявлено відсутність інших прилеглих до берега доріг, що виключає можливість того, щоб інші особи, яки здійснювали незаконний вилов риби пройшли непоміченими повз працівників рибоохорони та мали можливість сховати мішки з рибою, тобто вчинили кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_6 ..

Отже, доводи захисника в частині незгоди з рішенням суду про визнання належними і допустимими доказами протоколів слідчих експериментів за участі свідків, які на його думку є фіксацією показань та не містять ознак відтворення подій, не заслуговують на увагу.

Нормативна модель слідчого експерименту передбачає безпосередню участь, у даному випадку свідка, у проведенні дій, спрямованих на досягнення легітимної мети цієї слідчої дії, а саме у відтворенні дій, обстановки, обставин певної події, проведенні необхідних дослідів чи випробувань.

Шляхами досягнення мети слідчого експерименту відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК є проведення дізнавачем, слідчим, прокурором відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. Отримання від свідка відомостей під час проведення слідчого експерименту (з дотриманням встановленого законом порядку) є складовою належної правової процедури цієї процесуальної дії, що разом з іншими її сутнісними компонентами дозволяє досягнути її мети і вирішити поставлені завдання. При цьому відомості, які надаються під час слідчого експерименту, не є самостійним процесуальним джерелом доказів, оскільки таким джерелом виступає протокол цієї слідчої (розшукової) дії, що в розумінні ч. 2 ст. 84 та п. 3 ч. 2 ст. 99 КПК України є документом.

У даному кримінальному провадженні слідчі експерименти були проведені з дотриманням вищевказаних вимог кримінального процесуального закону, повністю узгоджуються з показаннями свідків, які вони надавали під час допиту в судовому засіданні в суді першої інстанції, а тому вірно визнані судом належним і допустимим доказом вини ОСОБА_6 за пред`явленим обсягом обвинувачення.

Під час проведення судової інженерно-екологічної експертизи № СЕ-19/125-22/6577-ЕЛ від 20 вересня 2022 року експертом було визначено, що внаслідок незаконного вилову водних біоресурсів, а саме видів риб в кількості 143 шт., а саме лящ - 10 шт., білизна - 6 шт., окунь - 9 шт., карась сріблястий - 7 шт., синець - 4 шт., йорж звичайний - 8 шт., плітка - 44 шт., судак 1 шт., лин 1 шт., щука - 1 шт., плоскирка 44 шт., за допомогою заборонених знарядь лову, було спричинено екологічні збитку (шкоди, завданої навколишньому природному середовищу) на суму 232 118 гривень, що є істотною шкодою.

Проведення судової експертизи було доручено судовому експерту сектору земельних та екологічних досліджень відділу будівельних, земельних, екологічних досліджень та оціночної діяльності Чернігівського НДЕКЦ ВМС ОСОБА_15 , який має вищу освіту за спеціальністю «Екологія», кваліфікацію судового експерта з правом проведення інженерно-екологічної експертизи за експертною спеціалізацією 10.19 «Дослідження обставин та організаційно-технічних причин і наслідків впливу техногенних джерел на об`єкти довкілля. Крім того, експерт був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків за ст.ст. 384, 385 КК України.

Згідно ч.ч. 1, 2, 4 ст. 69 КПК України експертом у кримінальному провадженні є особа, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями, має право відповідно до Закону України «Про судову експертизу» на проведення експертизи і якій доручено провести дослідження об`єктів, явищ і процесів, що містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, та дати висновок з питань, які виникають під час кримінального провадження і стосуються сфери її знань.

Не можуть бути експертами особи, які перебувають у службовій або іншій залежності від сторін кримінального провадження або потерпілого. Експерт не має права за власною ініціативою збирати матеріали для проведення експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 7, ч. 5 ст. 10 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом. До фахівця у відповідній галузі знань, який проводить судову експертизу, застосовуються положення цього Закону щодо гарантій, прав, обов`язків, відповідальності судового експерта, крім відповідальності за відмову від проведення експертизи та положень розділу III цього Закону.

Експертна служба Міністерства внутрішніх справ України (далі - Експертна служба МВС) є системою державних спеціалізованих установ, які належать до сфери управління МВС

Експертна служба МВС безпосередньо підпорядковується Міністру внутрішніх справ України.

Експертна служба МВС у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства України, нормативними документами у сфері стандартизації, наказами МВС та цим Положенням.

Організація науково-методичного забезпечення судово-експертної діяльності та організаційно-управлінські засади діяльності Експертної служби МВС установлюються Міністерством внутрішніх справ України та здійснюються через ДНДЕКЦ МВС. Директор ДНДЕКЦ МВС є керівником Експертної служби МВС. ДНДЕКЦ МВС і НДЕКЦ МВС діють на підставі положень, що затверджуються Міністром внутрішніх справ України. Директори ДНДЕКЦ МВС і НДЕКЦ МВС призначаються на посаду та звільняються з посади Міністром внутрішніх справ України.

Вказані положення виключають можливість будь-якого впливу на висновки експертів системи експертних установ МВС, як про це безпідставно стверджує захисник в своїй апеляційній скарзі. Експерти є незалежними у своїх висновках, оскільки несуть кримінальну відповідальність за його правдивість та об`єктивність.

Під час проведення експертного дослідження експертом приймались до уваги Такси для обчислення розміру шкоди,заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських об`єктах України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів»

Колегія суддів вважає, що згадані Такси є інтегрованим вираженням шкоди, що завдається незаконним видобування водних біоресурсів. Ця шкода вирахувана для кожного виду біоресурсів в перерахунку на визначену його кількість. Ці норми чітко і ясно сформульовані, нормативний акт, яким затверджено ці такси, і самі Такси опубліковані і доступні кожній особі. Їх чіткість і доступність дозволяє будь-якій особі передбачати юридичні наслідки незаконного вилову риби, у тому числі і розмір істотної шкоди довкіллю.

Критерій визначення істотності шкоди у даному випадку методичним чином формується в «Біологічному обґрунтуванні уточнення кількісних показників визначення істотності шкоди,завданої водним біоресурсам внаслідок зайняття незаконним рибним добувним промислом внаслідок зміни законодавчої бази щодо відшкодування збитків за незаконне вилучення водних біоресурсів (на період 2021-2022 рр.)»

З біологічного підходу велика кількість вилученої риби відповідає кількості, яка перевищує середній показник природної смертності. Якщо розглядати один акт незаконного добування риби, слід використовувати показник денної природної смертності, розрахунок якого проводиться на підставі величини річної природної смертності, з урахуванням,що загибель організмів внаслідок різноманітних біотичних та абіотичних факторів зовнішнього середовища відбувається рівномірно протягом року.

Посилаючись на вищевказане Біологічне обґрунтування, на період 2021-2022 років, розробленого Інститутом рибного господарства НААН України, визначено, що на р. Десна в межах Чернігівської області, істотність шкоди виникає коли збитки складають 2 429 неоподатковуваних мінімумів громадян або 41 293 грн.

Сума - 232 118 грн. збитків, завданих незаконним виловом риби у даному кримінальному провадженні, кількісно перевищує встановлений мінімальний поріг шкоди, що свідчить про істотність шкоди довкіллю, завданої незаконними діями ОСОБА_6 .

Таким чином, розмір заподіяної шкоди було встановлено за допомогою проведення простих арифметичних розрахунків, в основу яких покладені визначені нормативними актами числові вираження, встановлена кількість незаконно виловленої риби, регіон в якому вона була виловлена.

Згідно п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 10 грудня 2004 року №17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля», вирішуючи питання про те, чи є шкода істотною (ч.1 ст. 244, ст. 246, ч. 1 ст. 248, ч. 1 ст. 249 КК України), суди повинні враховувати не тільки кількісні та вартісні критерії, а й інші обставини, що мають значення для вирішення цього питання.

Приписами п.12 даної постанови визначено, що відповідальність за злочин, передбачений ст. 249 КК України, настає лише за умови, якщо діями винної особи заподіяно істотну шкоду. На те, що шкода є істотною, можуть вказувати, зокрема, такі дані: знищення нерестовищ риби; вилов риби в період нересту, нечисленних її видів або тих, у відтворенні яких є труднощі; добування великої кількості риби, водних тварин чи рослин або риби чи тварин, вилов яких заборонено; тощо.

З листа начальника Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства в Чернігівській області від 16 серпня 2022 року №49.4-29/483-22 убачається, що істотність шкоди була визначені, окрім іншого, терміном для відновлення незаконно виловлених видів риб. Так, статевозрілого віку карась сріблястий, плітка та йорж звичайний досягають за 2-3 роки, лин, лящ, плоскирка, судак за 3-4 роки, білизна, синець за 4-5 років, окунь за 2-4 роки, щука за 3-5 років, в залежності від кормової бази.

До того ж, відповідно до п. 4.6 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15.02.199, одній особі дозволяється вилов за одну добу перебування на водоймі загального користування 3 кг риби, за умови її вилову дозволеними знаряддями лову.

Таким чином, істотність завданої злочинними діями ОСОБА_6 шкоди визначена належними і допустимими доказами у кримінальному провадженні, які повністю узгоджуються між собою, зібрані в рамках кримінального процесуального законодавства на суперечать один одному.

Дії ОСОБА_6 не підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, як помилково вважає захисник, адже суд передав матеріали адміністративного провадження про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КУпАП керівнику Корюківської окружної прокуратури для вирішення питання про наявність чи відсутність ознак кримінального правопорушення в діях особи, через істотність завданої незаконними діями шкоди.

При наданні оцінки доводам захисника колегія суддів приймає до уваги відсутність належного обґрунтування висловленої позиції, яка суперечить наявним у матеріалах провадження доказам. Критикуючи зміст вироку суду, стороною захисту не наведено, які саме докази з боку захисника суд не прийняв до уваги, адже таких доказів на доведення невинуватості ОСОБА_6 та спростування пред`явленого обсягу обвинувачення, захисником не надавалось.

Висловлення незгоди захисника та обвинуваченого з пред`явленим обвинуваченням, заперечення ОСОБА_6 своєї вини та критика дій працівників рибоохорони, висловлення недовіри з приводу вчинених ними дій та звинувачення у фальсифікації матеріалів кримінального провадження та створення штучних доказів у кримінальному провадженні (уявна змова патруля проти ОСОБА_6 , той факт, що вони підкинули обвинуваченому рибу, якої він не ловив, розмова зі свідком ОСОБА_10 , яка на думку обвинуваченого свідчила про упереджене до нього ставлення) є лише їх незгодою з пред`явленим обвинуваченням, не підтверджуються жодним доказом та розцінюються судом виключно, як намагання ОСОБА_6 уникнути відповідальності за вчинені незаконні дії та сплати значної суми шкоди, яких зазнало довкілля в результаті вилову такої значної кількості риби цінних порід.

За таких обставин, коли вирок суду першої інстанції є обґрунтованим та відповідає вимогам кримінального та кримінального процесуального законів, призначене особі покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, підстав для його зміни чи скасування, колегія суддів не вбачає.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Менського районного суду Чернігівської області від 08лютого 2023 року щодо ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_1