печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_3 про накладення арешту, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_3 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження № 0000912 від 08.07.2022.

Вказане клопотання обґрунтовує тим, що Головним слідчим управлінням НП України здійснюється розслідування кримінального правопорушення, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000912 від 08.07.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України та за фактом вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

В ході досудового розслідування, серед іншого, встановлено, що ОСОБА_5 у період із осені 2022 року по 21.03.2023, точну дату та час наразі досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в межах адміністративно-територіальної одиниці м. Ізмаїл Одеської області, одержав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду для себе в розмірі 12 200 доларів США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на дату отримання неправомірної вигоди становить 446 136,92 грн, за вплив на прийняття службовими особами ДУ «Одеська обласна фітосанітарна лабораторія» та ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області, рішень щодо видачі фітосанітарних сертифікатів на експортовану ПП «Центрагроекспорт» кукурудзу, поєднану з вимаганням такої вигоди.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

21.03.2023 об 11 год 12 хв, в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

22.03.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

За вчинення зазначеного кримінального правопорушення передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.

В судове засідання прокурор не з`явився, про причини своєї неявки не повідомили, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність та зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя розглянув клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у зв`язку з наявною можливістю вчинення дій, спрямованих на відчуження та розтрату вказаного майна.

Фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України не здійснювалась.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України, випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Частиною 10 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Дослідивши надані матеріали, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369-2 КК України, наявність даних про належність майна, на яке слідчий просить накласти арешт, з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання, накласти арешт на майно, оскільки вважає наявні передбачені ст. 170 КПК України підстави для його накладення, та заборонити розпоряджатися та використовувати зазначене майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_3 про накладення арешту задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , а саме:

- нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 33965735);

- об`єкт житлової нерухомості квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна 01);

- 1/4 частки будинку АДРЕСА_3 (реєстраційний номер майна 26623503;

- земельну ділянку, кадастровий номер :01:003:1649 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 220);

- земельну ділянку, кадастровий номер :01:003:1365 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 220);

- земельну ділянку, кадастровий номер :01:003:1613 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 220);

- земельну ділянку, кадастровий номер :01:003:1361 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 220);

- земельну ділянку, кадастровий номер :01:003:1355 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 220);

- земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0588 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 14);

- земельну ділянку, кадастровий номер :01:003:0539 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 220);

- земельну ділянку, кадастровий номер :01:003:0538 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 220);

- земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0512 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 220);

- земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0511 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 220);

- земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0462 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080);

- земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0461 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080);

- земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0433 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080);

- земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0432 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080);

- земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0355 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 220);

- земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0341 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 20);

- земельну ділянку, кадастровий номер :01:003:0169 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 220) та заборонити ОСОБА_5 відчужувати вказане майно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1