Код суду 233 Справа № 233/4014/23
Вирок

Іменем України

02 серпня 2023 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000159 від 16.06.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецької області, є громадянкою України, має середню спеціальну освіту, заміжня, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працездатна, не працює, раніше не судима, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 310 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В кінці квітня 2023 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 за місцем свого мешкання на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на незаконне вирощування рослин роду коноплі (Cannabis), діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 22.12.2006 та «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого Постановою КМУ № 589 від 03.06.2009 з наступними змінами, на городі зазначеного домоволодіння посіяла насіння зазначених рослин.

В подальшому, після їх сходу, ОСОБА_5 , приблизно в період з травня по 16 червня 2023 року, з метою культивування нарковмісних рослин, проріджувала вищезазначені рослини, здійснювала їх полив та видаляла бур`ян в місцях їх зростання, з метою доведення їх до стадії дозрівання, тим самим ОСОБА_5 , діючи умисно, не маючи спеціального дозволу на вирощування рослин, що містять наркотичні засоби та психотропні речовини, незаконно вирощувала коноплю (Cannabis), без мети збуту, маючи намір в подальшому з рослин конопель, які виростуть, виготовляти наркотичний засіб для особистого вживання.

16 червня 2023 року, в період часу з 10 години 40 хвилин до 11 години 30 хвилин, в ході проведення в установленому законом порядку огляду місця події, а саме території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на городі вказаного домоволодіння були виявлені і вилучені 41 рослина, які є рослинами роду коноплі (Cannabis), що відносяться до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини.

Вказані рослини роду конопель (Cannabis) ОСОБА_5 діючи умисно, незаконно посіяла та виростила, чим порушила вимоги Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 22.12.2006 (зі змінами) та «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №589 від 03.06.2009 з наступними змінами.

Таким чином ОСОБА_5 скоїла незаконний посів та незаконне вирощування конопель у кількості 41 (сорок одна) рослина, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 310 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення за обставин, зазначених в обвинувальному акті, визнала у повному обсязі, щиро каялася.

Під час досудового розслідування між прокурором Костянтинівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною на той час ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 26 липня 2023 року була укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою обвинувачена ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 310 ч. 1 КК України, визнала повністю.

За умовами угоди обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язалася беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості обвинуваченій ОСОБА_5 буде призначено покарання за ч. 1 ст. 310 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 1700 грн.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 310 ч. 1 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, внаслідок якого шкода завдана лише суспільним інтересам.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Обвинувачена ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання у за ч. 1 ст. 310 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 1700 грн.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних проступків, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченої.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_5 суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , судом не встановлено.

При дослідженні особи обвинуваченої встановлено, що вона раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на медичних обліках за місцем проживання не перебуває, працездатна, але офіційно не працевлаштована, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який має статус дитини-інваліда, за місцем проживання характеризується позитивно.

Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченої у виді штрафу є достатньою для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.

На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченою відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченою.

Під час досудового розслідування в кримінальному провадженні проведено судову експертизу. Витрати, пов`язані з проведенням експертного дослідження в сумі 2151,00 грн. на підставі ст. 118 КПК України включаються судом у процесуальні витрати і підлягають стягненню з обвинуваченої згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України.

Цивільний позов не заявлений.

Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченої не застосований.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Костянтинівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 від 26 липня 2023 року.

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 310 ч. 1 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 2151 (дві тисячі сто п`ятдесят одну) грн 00 коп. процесуальних витрат.

Речові докази: 41 рослину коноплі, передані до КЗ ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області відповідно до квитанції №328 без дати - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1