Справа №: 398/1842/23
провадження №: 1-кп/398/245/23
ВИРОК

Іменем України

"08" травня 2023 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 14.03.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000439, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Бандурівка, Олександрійського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, із базовою середньою освітою, не одруженого, який не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 02.06.2004 року вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч.2 ст.383, ч.2 ст.384 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 04.04.2005 року вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч. ч. 2, 3 ст.185, ст. ст. 70, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. 19.06.2007 року на підставі Крюковського районного суду міст Кременчук Полтавської області умовно-достроково звільнено з невідбутим строком 10 місяців 19 днів;

- 11.05.2011 року вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч. 2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 18.11.2011 року вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч. 3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі. На підставі постанови Ленінського районного суду міста Кіровограда від 31.08.2012 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 5 місяців 22 дні;

- 02.03.2018 року вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч. 2 ст.185 КК України до 3 років обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 20.06.2019 року вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч. 2 ст.185 КК України до 1 року 6 шести місяців позбавлення волі. На підставі ст. ст. 71, 72 КК України до покарання призначеним цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02.03.2018 року у вигляді 1 року обмеження волі, що відповідно до ч.1 ст.72 КК України складає 6 місяців позбавлення волі, та остаточно призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі. 23.12.2020 звільнений від відбуття покарання умовно-достроково строком на 5 місяців 28 днів,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28.02.2023 року близько 11 години точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, тобто в період дії воєнного стану, в який, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом Президента України від 14.03.2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 року №2119-ІХ, Указом Президента України від 18.04.2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 року №2212-ІХ, Указом Президента України від 17.05.2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 року №2263-ІХ, Указом Президента України від 12.08.2022 року №573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 року №2500-ІХта Указом Президента України від 07.11.2022 року №757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 року №2738-ІХ), ОСОБА_4 , будучи особою, яка має не зняті та непогашенні судимості за вчинення умисних та корисливих злочинів перебував в приміщенні житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де у нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи вказаний умисел, діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, ОСОБА_4 впевнившись в тому, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії не будуть помічені сторонніми особами та є таємними, перебуваючи у приміщенні житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_3 , а саме у коридорі таємно викрав з дерев`яного стільця радіоприймач марки «Golon», марки «RX9300», синього кольору, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1540 від 30.03.2023 року складає 274 гривні 48 копійки та 4 (чотири) батарейки марки «Panasonic», модель «General Purpuse», «D-R205», вартість яких, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1540 від 30.03.2023 року складає 236 гривень 68 копійок.

У подальшому, ОСОБА_4 разом з викраденим, з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 511 гривень16 копійок.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 до суду надійшов 10.04.2023 року.

В підготовчому судовому засіданні суду подано угоду про визнання винуватості, у зв`язку з чим відповідно до ч.2 та 3 ст.474 КПК України, розгляд угоди проведений судом під час підготовчого судового засідання.

08.05.2023 року між прокурором Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 якому на підставі ст.ст.36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у цьому кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст.ст.468, 469, 472 КПК України.

Згідно з даною угодою прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.4 ст.185 КК України, при цьому обвинувачений у повному обсязі висунутого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання.

Так, сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та звільнення ОСОБА_4 на підставі ст.75 КК України від призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, термін якого буде визначено судом,з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст.468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання. При цьому вказав, що обвинувачений щиро покаявся у скоєному злочині, активно сприяв його розкриттю, визнав вину у вчиненому злочині, спричинену потерпілій шкоду відшкодовано у повному обсязі на стадії досудового слідства.

Потерпіла ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Подала прокурору письмову згоду на укладення даної угоди про визнання винуватості, не заперечує проти її затвердження судом. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Обвинувачений ОСОБА_4 також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин. Йому зрозумілі наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 просила затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вона укладена в інтересах її підзахисного з дотриманням вимог чинного законодавства.

Таким чином, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Вислухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, яке буде до нього застосовано у разі затвердження угоди, цілком розуміє свої права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Укладена у цьому кримінальному провадженні угода про визнання винуватості відповідає вимогам п.2 ч.1 ст.468, ч.ч.2, 4, 5 ст.469, ст.472, ч.ч. 4, 6 ст.474 КПКУкраїни, невідповідність угоди вимогам ч. 7 ст.474 КПК України в суді не встановлена, зокрема:

- дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч.4 ст.185 КК України, як таємне, викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану;

- умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

- угода укладена добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні;

- міра покарання у виді 5 років позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, узгоджена сторонами, відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, особу винного, який за місцем меншання характеризується посередньо, на обліку в закладах з надання психіатричної допомоги не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності з 2002 року, має ряд тяжких захворювань, осудний, офіційно не працевлаштований,відсутність з боку потерпілої, якій повернуто майно, претензій матеріального та морального характеру, наявність обставин, що пом`якшують покарання, до яких відносяться щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставин, які обтяжують покарання, до яких відноситься рецидив злочину, а тому є необхідною і достатньою для досягнення мети виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів та є справедливою.

Суд вважає, за можливе застосувати ст.75 КК України, і звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк 1 рік та поклавши на нього обов`язки, відповідно до ч.1, 3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Отже, підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених п.п.1 - 6 ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає за можливе затвердити зазначену угоду про визнання винуватості.

Майнова шкода потерпілій особі відшкодована шляхом повернення викраденого майна працівниками поліції. Цивільний позов потерпілою не заявлено.

Долю речових доказів по справі необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ст.124 КПК України відсутні.

До обвинуваченого ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області №398/1821/23 від 07.04.2023 року застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, підстав для його зміни чи скасування суд не вбачає.

Керуючись ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 08.05.2023 року, укладену між прокурором Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання винуватості.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили - залишити без змін.

Речовий доказ по кримінальному провадженню, радіоприймач марки «Golon», марки «RX9300», синього кольору та 4 (чотири) батарейки марки «Panasonic», модель «General Purpuse», «D-R205», які згідно квитанції №252 від 15.03.2023 року зберігаються в камері зберігання речових доказів Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області залишити за належністю ОСОБА_6 .

Вирок суду може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1