Житомирський апеляційний суд
Справа №293/1812/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року Житомирський апеляційний суд

в складі : головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю : секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Житомирі клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на більш м`який та клопотання прокурора Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_9 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000343 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Черняхівського районного суду Житомирської області від 02 серпня 2023 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Черняхів Житомирської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, не працюючого, розлученого, на утриманні має неповнолітнього сина, військовозобов`язаного, раніше не судимого відповідно ст.89 КК України,-

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч.2 ст.121 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Житомирського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження №0000343 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Черняхівського районного суду Житомирської області від 02 серпня 2023 року щодо ОСОБА_7 , яким ОСОБА_7 визнано винним за ч.2 ст.121 КК України та призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою, але не довше ніж на два місяця з дня ухвалення вироку.

20 вересня 2023 року до Житомирського апеляційного суду надійшло клопотання від прокурора ОСОБА_9 про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб без визначення розміру застави. В обґрунтування клопотання прокурор послався на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та наявні ризики, передбачені п.1 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість його переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, які не зменшилися, а тому інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_8 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 з тримання під вартою на більш м`який, посилаючись на відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, оскільки останній раніше не судимий, має постійне місце проживання.

Заслухавши пояснення прокурора ОСОБА_6 в підтримання клопотання прокурора та заперечення клопотання захисника, пояснення захисника та обвинуваченого в підтримання клопотання захисника та заперечення клопотання прокурора, перевіривши доводи клопотань сторін, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про : наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, дані про його особу, стан його здоров`я, майновий стан, міцність соціальних зв`язків, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема те, що перебуваючи на волі, під загрозою можливого покарання, обвинувачений може переховуватися від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки відносно нього на розгляді в місцевому суді перебуває інше кримінальне провадження за ч.1 ст.115 КК України. Вказані ризики не зменшилися, що свідчить про неможливість їх запобіганню застосуванням більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого, ніж тримання під вартою.

Таким чином, колегія суддів вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.1 та п.5 ч. 1 ст.177 КПК України та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_7 ніж тримання під вартою.

Отже доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених законом, колегія суддів вважає безпідставними.

Відповідно до п. 1 ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для визначення розміру застави.

Посилання захисника на те, що обвинувачений раніше не судимий, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказане не свідчить про зменшення ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Також колегія суддів враховує, що апеляційному суду потрібен певний час для розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Черняхівського районного суду Житомирської області від 02 серпня 2023 року, а тому вважає необхідним продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 18 листопада 2023 року включно без визначення розміру застави.

Таким чином, клопотання захисника слід залишити без задоволення, а клопотання прокурора задовольнити.

Керуючись ст. ст. 331, 405 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 на більш м`який залишити без задоволення.

Клопотання прокурора Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 18 листопада 2023 року без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали до 18 листопада 2023 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: