Справа № 298/1285/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

30.05.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 11-сс/4806/21/22 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 12.01.2022 про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного за ч.2 ст.121 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Великий Березний Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 .

Слідчий СВ ВП № 2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області звернувся до слідчого судді Великоберезнянського районного суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 під час досудового розслідування кримінашльного провадження № 0000194 від 15.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України

Клопотання слідчого обґрунтовано наступним.

14.11.2021 у невстановлений досудовим розслідуванням вечірній час, в АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 у кімнаті кухні за місцем свого проживання на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, затіяв сварку зі своєю співмешканкою - ОСОБА_8 , яка знаходилася на ліжку, схопив її руками за одяг, підняв та кинув потерпілу на підлогу, наніс їй декілька ударів руками по голові, тулубу та верхніх кінцівках, в результаті чого останній спричинено тілесні ушкодження у вигляді: поєднаної тупої травми голови та грудної клітки, субдуральної гематоми зліва, субарахноїдального крововиливу, забою головного мозку, множинних переломів ребер з обох сторін по кількох анатомічних лініях з порушенням каркасності грудної клітки, множинних розривів костальної плеври на рівні переломів ребер, травматичного шоку.

ОСОБА_5 підозрюється в тому, що своїми діями він спричинив потерпілій ОСОБА_9 умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило її смерть.

15.11.2021, о 00 год. 55 хв., ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України, цієї ж добивручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

16.11.2021 слідчим суддею Великоберезнянського районного суду підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном до 00 год. 55 хв. 13 січня 2022 року.

На даний час існує необхідність в продовженні строку обраного відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки це обумовлено наявністю наступних ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшилися:

- підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, переховуватися від органів досудового розслідування та, або суду,

- може знищити, сховати або спотворити будь-які з речей або документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від семи до десяти років, тому існують ризики, що він не буде виконувати покладені на нього обов`язки та зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винним.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, тому існують ризики в тому, що він особисто чи шляхом використання інших методів може незаконно впливати на свідків з метою схилити їх до зміни чи відмови від показань.

Існування зазначених ризиків обґрунтовується встановленими фактичними обставинами кримінального правопорушення зокрема, з матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину проти життя та здоров`я особи.

Крім цього, постановою виконувача обов`язків керівника Ужгородської окружної прокуратури строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000194 від 15.11.2021 за підозрою ОСОБА_5 за ч.2 ст.121 КК України продовжено до трьох місяців, тобто до 15.02.2022.

Таким чином, з урахуванням характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується підозрюваному ОСОБА_5 , обставин вчинення кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, сторона обвинувачення вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає меті, з якою він застосовується.

Даний запобіжний захід позбавляє можливості підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню, ухилятися від органів досудового розслідування та суду, а також мати можливість незаконно впливати на учасників провадження як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду.

Вказані обставини свідчать про неможливість застосування домашнього арешту, особистого зобов`язання та особистої поруки, застави стосовно підозрюваного, оскільки такі ним дотримані не будуть, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Враховуючи вищенаведене, слідчий просив клопотання задовольнити.

Ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 12.01.2022 вказане клопотання слідчого задоволено.

Продовжено підозрюваному ОСОБА_5 строк тримання під вартою до 00 год. 55 хв. 15 лютого 2022 року, без визначення розміру застави.

Дата закінчення дії ухвали 00 год. 55 хв. 15.02.2022.

Слідчим суддею встановлено, що по даному кримінальному провадженні до ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 00 год. 55 хв. 13 січня 2022 року, про що свідчить ухвала слідчого судді Великоберезнянського районного суду від 16 листопада 2021 року.

Підставою обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слугувало те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від семи до десяти років, у зв`язку з чим він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та експерта, вчинити інші злочини.

Постановою виконуючого обов`язки керівника Ужгородської окружної прокуратури від 10 січня 2022 року строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000194 щодо підозрюваного за ч.2 ст.121 КК України ОСОБА_5 продовжено до трьох місяців, а саме до 15.02.2022.

Зазначені ризики станом на 12.01.2022 фактично на даний момент не відпали, а всі обставини, враховані при постановленні попередньої ухвали слідчого судді про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу, продовжують існувати і на даний час. Досудове розслідування не завершено.

Крім цього, за допомогою застосування до ОСОБА_5 такого заходу забезпечення кримінального провадження як запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, відображених згори.

Постановами слідчого СВ ВП № 2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області від 16.12.2021, 28.12.2021 призначено додаткову судово-медичну експертизу, проведення якої доручено експертам Ужгородського міжрайонного відділення СМЕ та судово-психологічну експертизу, проведення якої доручено експерту-фахівцю психологу ОСОБА_10 , які ще не проведені.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 просить скасувати вказану ухвалу слідчого судді від 12.01.2022 та у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 відмовити з таких підстав.

Слідчий суддя місцевого суду, на думку захисника, не послався на жодний доказ (процесуальне джерело доказу), який підтверджує продовження існування хоча б одного ризику, який було встановлено під час застосування запобіжного заходу (стосовно підозрюваного ОСОБА_5 ); не оцінено кожний поданий слідчим документ окремо на предмет того, що саме він доводить, в сукупності та взаємозв`язку; не оцінено поданого захисником відповідного заперечення з додатками, проігнорувавши їх.

Підозрюваний не притягався до юридичної відповідальності, саме він був заявником, який викликав екстрену медичну допомогу і поліцію, має позитивні характеристики, на утриманні малолітню дитину, непрацездатну матір пенсіонера, яка отримує менше 2000 грн пенсії.

Батьки померлої цивільної дружини підозрюваного вже отримали повне відшкодування матеріальної і моральної шкоди, претензій не мають, просять не застосовувати до підозрюваного тримання під вартою,

Підозрюваний виїзджає на заробітки за кордон, що стверджується відмітками у його закордонному паспорті про перетин кордону, а вказані обставини вказують на активну соціальну позицію підозрюваного і утримання його сім?ї,

Також на думку захисника слідчий суддя місцевого суду, прийнявши усі документи слідчого і уникнувши оцінки поданих захисником доказів, допустив дискримінацію та упередженість до сторони захисту.

У провадженні щодо підозрюваного не встановлено ні відповідного алкогольного сп`яніння, ні застосування предметів з метою нанесення тілесних ушкоджень, ні нанесення ушкоджень ногами, ні удари по голові предметами чи ногами.

Отже, застосовано подвійні стандарти, оскільки слідчим суддею місцевого суду у інших справах обрано менш суворий запобіжний захід у виді домашнього арешту щодо підозрюваних, а у даній справі щодо підозрюваного обрано більш суворий - тримання під вартою, проявлено ініціативу і визначено строк тримання під вартою в 60 днів, хоча прокурор про це не зазначив у поданому ним слідчому судді наведеному вище клопотанні, а також чи слід визначати розмір застави як альтернативу тримання під вартою.

Слідчий суддя, на думку захисника, незаконно відмовила у клопотанні про приєднання судових рішень до справи як рішень в аналогічних справах цього ж слідчого судді.

Ризик знищення, схову, спотворення речей або документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення не існує, оскільки підозрюваний має зареєстроване місце проживання у смт. В.Березиний і цілодобовий домашній арешт може нівелювати вказаний ризик. Всі докази були вилучені під час огляду місця події, про що вказано у рапорті, хоча суддя в ухвалі протиправно вказав про те, що як видно з протоколу огляду місця події ніякі речі і документи нібито не вилучалися.

Захисник заявив усно відвід секретарю судового засідання, однак слідчий суддя відмовила у його розгляді.

Водночас слідчим суддею не роз?яснено до початку розгляду клопотання слідчого право на відвід секретарю судового засідання і не запитано, чи є відвід секретарю судового засідання.

Також захисник вважає, що слідчим суддею місцевого суду незаконно відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про допит свідків, в тому числі тих, які з`явилися в місцевий суд, жодним чином не пояснюючи таке своє рішення, що обмежило право підозрюваного на ефективну правову допомогу і право на захист і справедливий суд, хоча допит свідків під час вирішення питання стосовно запобіжного заходу передбачено Законом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об?єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «К.Г. проти Німеччини»).

Відповідно до практики ЄСПЛ недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемттбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»).

У справі «Мамедова проти Росії» ЕСПЛ зазначив, що розглядаючи законність і обґрунтованість подальшого тримання заявниці під вартою, районний і обласний суди увесь час посилалися на серйозність висунутого обвинувачення як на головний чинник для оцінки можливості того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме відправленню правосуддя або вчинятиме нові злочинні дії.

Однак, як не раз зазначав Суд, хоч суворість покарання, що загрожує заявникові, має значення для оцінки небезпеки його зникнення або вчинення нових злочинів, потребу подовжити строк тримання під вартою не можна оцінювати з чисто абстрактної точки погляду, зважаючи лише на тяжкість злочину.

Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа, не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення ЄСПЛ у справі «Ніколова проти Болгарії»).

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Ноймайстер проти Австрії» позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

При розгляді клопотання суд має ретельно перевіряти дані про особу, щодо якої застосовується запобіжний захід у виді тримання під вартого (вік, здоров?я, сімейний стан, соціальна занятість особи, вид діяльності, місце проживання п.п. 3-10 ч.1 ст.178 КПК).

Стан здоров?я підозрюваного (обвинуваченого) може вказувати на меншу вірогідність того, що він може ухилятися від слідства і суду, перешкоджати встановленню істини у справі.

При обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно переконатися, що його застосування не призведе до погіршення стану здоров?я особи.

Коли підозрюваний, обвинувачений тяжко хворий і в умовах слідчого ізолятора не має можливості здійснювати необхідне лікування, до нього не варто застосовувати такий запобіжний захід.

Також захисник ОСОБА_6 просить врахувати апеляційний суд практику ЄСПЛ, а саме у справах:

1) «Клішин проти України» - підстави для тримання, під вартою мають бути підтверджені фактами. Небажання особи зізнатися чи дати «потрібні показання» не можуть бути підставами для взяття під варту». Наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами;

2) «Белевитський проти Росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п.4 ст.5 Конвенції;

3) «Олєксандр Макаров проти Російської Федерації» - суд зобов?язаний проаналізувати особисті обставини заявника докладніше та навести на користь тримання його під вартою конкретні підстави, підкріплені доказами». Національні органи влади зобов?язані проаналізувати особисті обставини особи докладніше та навести на користь тримання її під вартою конкретні підстави, підкріплені встановленими в судовому засіданні доказами;

4) «Бойченко проти Молдови» - не тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказання підстав, з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що нібито заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися або вчиняти нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про тримання заявника під вартою;

5) «Луценко проти України» - інші підстави для взяття заявника під варту, а саме відмова від надання показань та визнання своєї вини за своїм характером суперечать такому важливому елементу концепції справедливого суду як право не свідчити проти себе та презумпції невинуватості. В контексті вибору, чи застосовувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, чи ні, наведення таких підстав видається таким, що викликає особливе занепокоєння, оскільки вони вказують на те, що особу може бути піддано покаранню за користування своїми основними правами на справедливий суд;

6) «Кобець проти України» - суд відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (також рішення у справі «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

З практики ЄСПЛ також вбачається, що засадничий принцип полягає в тому, що ніяке свавільне взяття під варту не може відповідати вимогам п.1 ст.5 Конвенцій, а поняття «свавілля», що міститься в п.1 ст.5 Конвенцій, не обмежується недотриманням норм національного права, внаслідок чого позбавлення волі може бути правомірним у рамках національного законодавства, але при цьому є свавільним і, отже, суперечити вимогам Конвенції.

Одним загальним принципом, встановленим в прецедентной практиці, є те, що тримання під вартою є «свавільним», якщо, не зважаючи на дотримання національного законодавства, присутній елемент недобросовісності або обман з боку органів влади.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Чеботарі проти Молдови» вимога, що підозра має ґрунтуватися на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою.

За відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри».

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «К.Ф. проти Німеччини» обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Лабіта проти Італії» обґрунтування наявності ризиків лише тяжкістю інкримінованого кримінального правопорушення є неправомірним.

Звертає увагу на обов?язковість доказування існування ризиків, а не лише зазначення їх стандартного переліку.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Белевитський проти Росії» суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п.4 ст.5 Конвенції.

Суд також зобов?язаний перевірити можливість застосування більш м?якого запобіжного заходу.

Слідчий суддя не врахував практику ЄСПЛ, наведену захисником у запереченні проти клопотання про застосувння запобіжного заходу та немотивовано відкинув її, натомість незаконно не слався на практику ЄСПЛ для обґрунтування тримання підозрюваного під вартою.

Також захисник вважає, що слідчий суддя місцевого суду невірно застосував положення ч.3 ст.132, ст.ст. 176-178, 183,184,194 КПК України, не врахував роз?яснення, що містяться у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою» № 14 від 19.12.2014, відповідного листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 № 511-550/0/4-13, що призвело до неправильного вирішення слідчим суддею даної справи за клопотанням слідчого, яке мало бути відхилено з відмовою у його задоволенні.

Апеляційний розгляд проведено за відсутності прокурора, підозрюваного та його захисника, неявка яких з огляду на положення ст.ст. 405,422 КПК України не перешкоджає цьому. При цьому береться до уваги, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги та від захисника ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд даного кримінального провадження без його участі та підозрюваного ОСОБА_5 , апеляційну скаргу та клопотання у її прохальній частині підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Вивчивши матеріали даної справи, зокрема заперечення захисника ОСОБА_6 проти клопотання слідчого про продовження тримання під вартою підозрюваного за ч.2 ст.121 КК України ОСОБА_5 (а.с. 48-59), надавши оцінку доводам сторін, апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Продовжуючи підозрюваному за ч.2 ст.121 КК України ОСОБА_5 строк тримання під вартою, слідчий суддя Великоберезнянського районного суду дала обґрунтовану оцінку фактичним обставинам даного кримінального провадження, враховано особу підозрюваного, зокрема даних, що його характеризують, його сімейний стан.

Згідно довідки УІАЗ ГУНП в Закарпатській області про судимість, довідки Пенсійного фонду України, довідки про склад сім?ї та характеристики, виданих Великоберезнянською селищною радою 16.11.2021 №№ 2364, 969 ОСОБА_5 постійно проживає в АДРЕСА_1 з донькою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходиться на його повному утриманні та вихованні, допомагає по господарству своїй мамі ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є пенсіонером, також входить до складу його сім?ї. ОСОБА_5 є сезонним працівником, веде домашнє господарство, до будь-якої відповідальності не притягався (а.с. 75,77,79,80).

Згідно характеристики громадської організації «Мисливське товариство «Вадас» № 6 від 24.11.2021 ОСОБА_5 є членом цієї організації з грудня 2012 року, зарекомендував себе як дисциплінований і досвідчений мисливець, завжди дотримувався вимог Статуту організації та не порушував правил полювання, є спокійним, добрим, чесним та щирим, веде здоровий спосіб життя (а.с.80).

З розписки потерпілих ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 від 16.11.2021, які є батьками загиблої внаслідок протиправних дій винного ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 вбачається, що вони не мають жодних претензій до підозрюваного ОСОБА_5 , а завдана за вказаних вище обставин кримінальним правопорущенням моральна та матеріальна шкода відшкодовано в повному обсязі ОСОБА_5 (а.с.76).

Наведені слідчим СВ ВП № 2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_16 обставини, на підставі яких він дійшов висновку про необхідність продовження тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , з урахуванням й даних про його особу, перевірялися слідчим суддею під час розгляду клопотання слідчого в повному обсязі.

З урахуванням наведених вище обставин вчинення дій, у яких підозрюється ОСОБА_5 продовжують існувати ризики, що він, не зважаючи на його позитивну наведену вище характеристику та наявність у нього на утриманні двох осіб, постійного місця проживання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним чи обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідка, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється чи обвинувачується.

Дослідження слідчим суддею місцевого суду доказів у справі про доведення/спростування вини підозрюваного на даній стадії кримінального провадження не відбувається, тому приєднані до неї протоколи огляду, допиту підозрюваного, свідків, проведення слідчого експерименту (а.с. 85-136) обґрунтовано не вивчалися слідчим суддею під час розгляду клопотання слідчого про продовження тримання під вартою ОСОБА_5 .

Розглядаючи клопотання слідчого ОСОБА_16 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя дослідила обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання та продовження вказаного запобіжного заходу, а саме: мети і підстав продовження строку тримання під вартою; обставини, що враховуються при його обранні і дав їм належну оцінку.

Слідчим суддею враховано також й практику ЄСПЛ, на яку у запереченні проти клопотання слідчого та в апеляційній скарзі посилається захисник ОСОБА_6 , Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, щодо судового механізму захисту визнаних міжнародним правом загальних стандартів соціальних і культурних прав та свобод людини.

З урахуванням наведеного та особи ОСОБА_5 апеляційний суд визнає, що в даному випадку слідчий суддя також у відповідності з вимогами ст.ст. 176-178,183,193,194,197,199 КПК України розглянув клопотання слідчого та з урахуванням тяжкості та обставин злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вказаних вище даних обставин кримінального провадження, при відсутності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, дійшов до правильного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 404, 407 ч.3, 418,419,422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 12.01.2022 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного за ч.2 ст.121 КК України ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та відповідно до ч.4 ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: