ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 686/417/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/197/23 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2023 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючої - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

скаржника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали судового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 червня 2023 року,-

Встановила:

Цією ухвалою слідчий суддя відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_7 від 01.05.2023 про закриття кримінального провадження № 0000274 від 17.11.2017 року, порушеного за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати, а також скасувати постанову про закриття кримінального провадження і направити справу для подальшого розслідування.

Вказані вимоги мотивує тим, що при розгляді цивільної справи за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором суддею Городоцького районного суду ОСОБА_9 було допущено порушення норми матеріального та процесуального права. Через неналежне виконання нею своїх службових обов`язків вчинила службову недбалість, що в подальшому спричинило тяжкі наслідки - смерть її чоловіка ОСОБА_8 .

Зазначає, що слідчий не зробив правового аналізу цивільної справи, яка розглядалася суддею, не звернувся до Вищої ради правосуддя з приводу наявності в діях судді складу дисциплінарного проступку, не дослідив того факту, що 30.06.2011 суддя вже раніше притягувалася до дисциплінарної відповідальності, а отже нею уже допускалися раніше порушення вимог закону.

Заслухавши доповідь судді, пояснення скаржниці, що підтримала апеляційну скаргу в повному обсязі і просить її задовольнити, з мотивів, викладених у ній, вивчивши подані матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Розглядаючи скаргу на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, слідчий суддя повинен враховувати положення ч. 2 ст. 9 КПК України, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Зважаючи на ці вимоги, слідчий суддя, при розгляді скарги на постанову про закриття провадження, зобов`язаний з`ясувати питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, а також перевірити не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Ухвала слідчого судді, яку постановляють за результатами розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, має містити відповіді на всі доводи скаржника, які зумовили звернення до слідчого судді.

Аналіз матеріалів кримінального провадження та судового рішення, ухваленого за результатами розгляду скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, дає підстави для висновку, що слідчий суддя дотримався цих вимог закону і належним чином мотивував свій висновок про законність і обґрунтованість оскаржуваного апелянтом процесуального рішення, а саме - постанови слідчого першого слідчого відділу ( з дислокацією у м.Хмельницькому) ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницькому ОСОБА_10 від 01.05.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000274 від 20.12.2017 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 367 Кримінального кодексу України.

Колегія суддів вважає, що слідчим суддею правильно встановлено, що в процесі досудового розслідування було повно та об`єктивно досліджено всі обставини кримінального провадження, а також проведено вичерпний комплекс слідчих та процесуальних дій, спрямованих на встановлення об`єктивної істини у справі.

Про це свідчить належний правовий аналіз зібраних доказів та проведеного комплексу слідчих дій, викладених слідчим в постанові про закриття кримінального провадження від 01 травня 2023 року, а також юридична оцінка результатів досудового слідства, наведена слідчим суддею у прийнятому ним судовому рішенні.

При цьому, слідчим суддею проаналізовано вказану постанову про закриття кримінального провадження на предмет її відповідності вимогам ст.110 КПК України, якою регламентовані вимоги до процесуальних рішень, що приймаються, в тому числі, органом досудового розслідування.

Так, судом встановлено, що першим слідчим відділом ( з дислокацією у м.Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Хмельницьку, здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадження № 0000274 від 20.12.2017 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 367 Кримінального кодексу України.

Зазначене кримінальне провадження було розпочато за заявою ОСОБА_6 у зв`язку із тим, що суддя Городоцького районного суду Хмельницької області ОСОБА_9 в ході розгляду цивільної справи №672/1148/13-ц за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_8 , через неналежне виконання своїх службових обов`язків, вчинила службову недбалість, що полягала у винесенні нею 28.01.2014 року, за результатами розгляду вказаної цивільної справи, незаконного заочного рішення про стягнення з ОСОБА_8 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованості за кредитним договором в сумі 68132, 19 грн., що в подальшому спричинило тяжкі наслідки, які за словами дружини ОСОБА_8 - ОСОБА_6 полягали у тому, що у її чоловіка після того, як він дізнався про прийняте судом рішення різко погіршився стан здоров`я та він помер.

Досудовим розслідуванням було встановлено, що у червні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» подав до Городоцького районного суду позов до ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 22 червня 2007 року в сумі 68 132,19 грн та судових витрат у сумі 681,32 грн.

Ухвалою Городоцького районного суду Хмельницької області від 26 липня 2013 року позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду у зв`язку із неявкою позивача в судове засідання на підставі пункту 3 частини першої статті 207 ЦПК України.

У серпні 2013 ПАТ КБ «ПриватБанк» повторно подало до Городоцького районного суду Хмельницької області позов до ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 22 червня 2007 року в сумі 68 132,19 грн.

Під час розгляду справи за позовом банку, за клопотанням відповідача у справі було призначено судову почеркознавчу експертизу, за результатами проведення якої висновком експерта № 98 від 25 грудня 2013 року встановлено, що підписи, проставлені на заяві позичальника від 22 червня 2007 року № НМХRRХ09380111 після слів «підпис» над словами «один примірник оригіналу договору мною отриманий» та у стрічці про отримання кредитної картки № НОМЕР_1 після слів «ПІН отримав, дата 22.06.2007, підпис», - виконані ОСОБА_8 ..

Заочним рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 28 січня 2014 року позов ПАТ «ПриватБанк» до ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 22 червня 2007 року в сумі 68 132,19 грн, а також 681,32 грн сплаченого судового збору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №18 від 25.04.2018 року ОСОБА_8 було поставлено діагноз "Синдром Вольфа-Паркінсова-Уайта" в 1990 році. Згідно з даними медичної карти №544/76 стаціонарного хворого Городоцької ЦРЛ, ОСОБА_8 поступив 28.01.2014 року зі скаргами на серцебиття, задишку при незначному фізичному навантаженні, перебої в роботі серця, запаморочення, з анамнезу було відомо, що погіршення самопочуття тиждень, після психоемоційного перевантаження, також в минулому мав місце інфекційно-алергічний міокардит. При поступленні був виставлений клінічний діагноз: Синдром Вольфа-Паркінсова-Уайта, пароксизм суправентикулярної тахікардії. Серцева недостатність ІІ А ступеня. Враховуючи дані електрокардіограми від 28.01.2014 року діагноз був встановлений вірно. Хворому ОСОБА_8 було проведено обстеження та лікування. 29.01.2014 року о 13:00 йому раптово стало погано, хворому проводилась частково вірна серцево-легенева реанімація, яка не дала позитивного результату, та 29.01.2014 року о 13:40 год. констатовано біологічну смерть ОСОБА_8 .. Висновком встановлено, що будь-яке психо-емоційне навантаження (стресова ситуація) чи фізичне навантаження могло сприяти загостренню захворювання синдрому Вольфа-Паркінсова-Уайта та сприяти настанню смерті ОСОБА_8 .. У 4% випадків хворих із синдромом Вольфа-Паркінсова-Уайта, смерть може наступити раптово без будь-яких психоемоційних та фізичних навантажень.

Далі, згідно з висновком експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 23 травня 2014 року № 383/14-26, проведеної вже у межах кримінального провадження № 0000275 від 24.06.2013 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, підписи на заяві позичальника № НМХRRХ09380111 від 22 червня 2007 року у графах «Підпис (один примірник оригіналу договору мною отримано)» та «Підпис» виконані не ОСОБА_8 , а іншою особою. Підписи на копіях 1, 2, 3, 10, 11 сторінок паспорту серії та номеру НОМЕР_2 та картки фізичної особи-платника податків на прізвище ОСОБА_8 під рукописними записами «Копія вірна ОСОБА_8 » виконані не ОСОБА_8 , а іншою особою.

Також згідно з висновком експертів за результатами проведення судово-технічної та почеркознавчої експертизи № 1188/1189/14-21 від 10 вересня 2014 року, здобутим у межах кримінального провадження № 0000275 № 0000275 від 24.06.2013 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, підписи від імені ОСОБА_8 у заяві позичальника № НМХRRХ09380111 від 22 червня 2007 року в графі «Підпис (один примірник оригіналу договору мною отримано)», в графі «Підпис» про отримання кредитної картки № НОМЕР_1 , в електрофотокопіях 1,2,3,10,11 сторінок паспорту та картки фізичної особи - платника податків на прізвище ОСОБА_8 під словами «Копія вірна ОСОБА_8 », виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки чи технічних засобів. Підписи від імені ОСОБА_8 у заяві позичальника № НМХRRХ09380111 від 22 червня 2007 року в графі «Підпис (один примірник оригіналу договору мною отримано)», в графі «Підпис» про отримання кредитної картки № № НОМЕР_3 виконані не ОСОБА_8 , а іншою особою. Підписи від імені ОСОБА_8 в електрофотокопіях 1, 2, 3, 10, 11 сторінок паспорту та картки фізичної особи-платника податків на прізвище ОСОБА_8 під словами «Копія вірна ОСОБА_8 », виконані не ОСОБА_8 , а іншою особою.

У подальшому, ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 25 вересня 2014 прийнято відмову від позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_8 про стягнення заборгованості. Рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 28 січня 2014 року скасовано і провадження у справі закрито. Повернуто ПАТ КБ «ПриватБанк» сплачений судовий збір в розмірі 681,32 грн.

Досудове розслідування здійснювалося з приводу можливої службової недбалості, а саме неналежного виконання своїх службових обов`язків у діях судді Городоцького районного суду ОСОБА_9 , яка за наслідками розгляду цивільної справи № 672/1148/13-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_8 , у порушення норм матеріального та процесуального права, 28.01.2014 ухвалила рішення про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у сумі 68132,19 грн. та 681 грн. 32 коп. судового збору, що в подальшому спричинило тяжкі наслідки, а саме смерть ОСОБА_8 ..

Так, відповідно до ч. 1 ст. 367 КК кримінально-караним діянням є службова недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб, при цьому ч. 2 цієї норми передбачено відповідальність за вчинення того самого діяння, якщо воно спричинило тяжкі наслідки.

Передбачений ч. 2 ст. 367 КК склад злочину містить обов`язкові елементи складу злочину: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єктивна сторона, суб`єкт.

Об`єктивна сторона службової недбалості включає в себе наявність наступних складових: 1) діяння у формі невиконання чи неналежного виконання службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них (дія чи бездіяльність); 2) суспільно небезпечні наслідки у вигляді істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, або інтересам окремих юридичних осіб (ч. 1 ст. 367 КК) або тяжких наслідків (ч. 2 ст. 367 КК); 3) причинний зв`язок між діянням (бездіяльністю) та наслідками.

Системний аналіз положень ст. 367 КК дає підстави вважати, що відповідальність за цією нормою настає лише у випадку, якщо дії, невиконання чи неналежне виконання яких спричинило передбачені в зазначеній статті наслідки, входили у коло службових обов`язків цієї службової особи, або якщо обов`язок діяти відповідним чином юридично був включений (законом, указом, постановою, наказом, інструкцією тощо) до кола службових повноважень такої особи.

Вказане відповідає висновку ВС, викладеному у постанові № 484/1376/18 від 17.08.2021.

Службова недбалість може виявлятися у формі бездіяльності, коли суб`єкт повністю не виконує покладені на нього службові обов`язки, або дії, коли покладені на нього службові обов`язки хоча і виконуються, але неналежним чином - не так, як того потребують інтереси служби, тобто не відповідно до закону та умов, що склалися, або відповідно до них, але неякісно, неточно, неповно, несвоєчасно, поверхово, у протиріччі з встановленим порядком тощо.

Як вбачається з матеріалів провадження, органом досудового розслідування було допитано потерпілу ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , отримано ряд висновків експертиз, у тому числі висновок судово-медичної експертизи №18 від 25.04.2018 року, висновок судової психологічної експертизи від 24.01.2023 року №СЕ-19/123-22/10202-ПС потерпілої ОСОБА_6 ; було проаналізовано обставини судового розгляду суддею ОСОБА_9 цивільної справи №672/819/13-ц; досліджувалися матеріали іншого кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000275 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

01 травня 2023 року постановою слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_7 кримінальне провадження № 0000274 від 17.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю складу вказаного кримінального правопорушення.

Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, слідчий виходив з того, що жодними зібраними досудовим розслідуванням документами не доведено, що смерть ОСОБА_8 лежить у причинно-наслідковому зв`язку із ухваленим рішенням судді Городоцького районного суду ОСОБА_9 , оскільки згідно даних медичної карти № 544//76 стаціонарного хворого Городоцької ЦРЛ із даними електрокардіографії від 28.01.2014 р., протоколу патологоанатомічного дослідження № 5 від 30.01.2014 з даними мікроскопічного дослідження (заключення №116-22 від 11.02.2014) причиною смерті гр. ОСОБА_8 з більшою ймовірністю могло бути захворювання серця, а саме: вроджена серцева патологія, яка характеризується наявністю додаткового шляху, по якому проводиться імпульс, а саме синдром Вольфа-Паркінсона-Уайта, що ускладнилося гострою серцево-легеневою недостатністю, яка могла явитись безпосередньою причиною смерті.

Отже, за наслідками повної та всебічно проведеної перевірки в ході досудового розслідування даного кримінального провадження, органом досудового розслідування не було встановлено даних, які б свідчили про вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України.

Разом з тим, слідчий, враховуючи рішення КСУ у справі № 1-305/2019(7162/19) від 11 червня 2020 року у справі за конституційним поданням 55 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) статті 375 Кримінального кодексу України, виходив з того, що до кола його повноважень не належить оцінка дій судді при здійсненні правосуддя.

При цьому, рішенням ВККС від 25.06.2015 № 1536/дп-15 було відмовлено у відкритті дисциплінарної справи стосовно судді Городоцького районного суду ОСОБА_9 за скаргами ОСОБА_6 від травня 2014 року та січня 2015 року з тих підстав, що умисних порушень норм права чи неналежного ставлення до службових обов`язків під час розгляду справи не встановлено.

Також ухвалою Першої дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя № 1014/1дп/15-17 від 27.04.2017 було відмовлено у відкритті дисциплінарної справи стосовно судді Городоцького районного суду ОСОБА_9 за скаргою ОСОБА_6 від 10.10.2016 про порушення суддею норм процесуального права при розгляді справи за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Крім того, як зазначила в суді апеляційної інстанції апелянт ОСОБА_6 , під час розгляду цивільної справи в Городоцькому районному суді за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суддею ОСОБА_9 , за клопотанням сторони відповідача, було призначено судову почеркознавчу експертизу підпису позичальника. При цьому, суду було надано вільні та експериментальні взірці підписів ОСОБА_8 , суддею ОСОБА_9 також витребовувалася кредитна справа на ім`я ОСОБА_8 , однак банк проігнорував таку вимогу суду та не надав її суду. Наявні матеріали цивільної справи та зазначені взірці підписів були направлені на експертизу, за результатами якої було дано експертом висновок, що був покладений в основу рішення суду від 28.01.2014 року у вказаній цивільній справі.

Виходячи зі змісту ухвали слідчого судді, яку оскаржує ОСОБА_6 , в основу висновку про відсутність підстав до задоволення скарги про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження, слідчим суддею покладено аналіз нормативно-правових актів, якими регламентовано порядок проведення досудового розслідування, та матеріалів кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з доводами місцевого суду, що проаналізувавши матеріали кримінального провадження та оцінивши отримані відомості у їх сукупності, прийнявши до уваги вичерпані можливості досудового слідства та відсутність сукупності об`єктивних, неупереджених і достатніх даних для доведення вини особи у суді, слідчий прийшов до обґрунтованого висновку, що в даному кримінальному провадженні не встановлено ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України, у зв`язку з чим прийнято рішення про закриття кримінального провадження.

Приймаючи рішення за скаргою ОСОБА_6 , слідчий суддя належним чином перевірив наявність підстав для винесення постанови про закриття кримінального провадження № 0000274 від 17.11.2017 року.

Апеляційний суд звертає увагу, що доводи апеляційної скарги є аналогічними тим, з якими ОСОБА_6 зверталася до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження у яких узагальнено зазначає, що слідчий не виконав всіх вимог процесуального закону, і такі доводи були предметом дослідження та перевірки слідчим суддею та отримали належну правову оцінку, з якою колегія суддів погоджується.

З урахуванням викладених вище обставин, cлідчим суддею скаргу ОСОБА_6 розглянуто з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а також повно, всебічно та об`єктивно досліджено усі обставини справи, що в ухвалі належним чином мотивовано.

Таким чином колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_6 та скасування постанови слідчого першого слідчого відділу ( з дислокацією у м.Хмельницькому) ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницькому ОСОБА_7 від 01.05.2023 року про закриття кримінального провадження, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України.

Порушень кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, колегією суддів не встановлено, тому апеляційна скарга ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 404, 405, 407, 419, 422, 423 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 червня 2023 року - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді