Справа № 545/2043/21
Провадження № 1-кп/545/28/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.07.2023 Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Головач Полтавського району, громадянина України, із середньою - спеціальною освітою, неодруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працюючого, не інваліда, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

14.10.2020 року ОСОБА_4 , з метою вчинення крадіжки будівельних матеріалів прийшов на територію недіючого дитячого табору « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка належить ОСОБА_5 та розташована в АДРЕСА_2 .

Перебуваючи на вказаній території, ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний намір на викрадення чужого майна, впевнившись у відсутності сторонніх осіб та власника території, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, без подолання будь-яких перешкод, зайшов до недіючого приміщення колишнього спортивного залу, де за допомогою фізичної сили розбив частину внутрішньої цегляної стіни та викрав червону цеглу у кількості 2200 штук, вартість якої складає 5500 гривень.

У подальшому ОСОБА_4 вищевказаною цеглою розпорядився на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 5500 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 18.10.2020 року ОСОБА_4 з метою вчинення крадіжки будівельних матеріалів прийшов на територію недіючого дитячого табору « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка належить ОСОБА_5 та розташована в АДРЕСА_2 .

Перебуваючи на вказаній території, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний намір на викрадення чужого майна, впевнившись у відсутності сторонніх осіб та власника території, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, без подолання будь-яких перешкод, зайшов до недіючого приміщення колишнього спортивного залу, де за допомогою фізичної

сили розбив частину внутрішньої цегляної стіни та викрав червону цеглу у кількості 900 штук, вартістю 2250 гривень.

В подальшому ОСОБА_4 вищевказаною цеглою розпорядився на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 2250 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 29.04.2021 року ОСОБА_4 з метою вчинення крадіжки будівельних матеріалів прийшов на територію недіючого дитячого табору « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка належить ОСОБА_5 та розташована в АДРЕСА_2 .

Перебуваючи на вказаній території, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний намір на викрадення чужого майна, впевнившись у відсутності сторонніх осіб та власника території, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, застосовуючи фізичну силу зірвав із земляного покриву тротуарну бетонну плитку у кількості 36 штук, розмірами 50*50 см. кожна, загальною вартістю 1762 гривні 56 копійок, після чого її викрав.

В подальшому ОСОБА_4 вищезазначеною тротуарною плиткою розпорядився на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 1762 гривні 56 копійок.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 04.06.2021 року ОСОБА_4 , з метою вчинення крадіжки будівельних матеріалів прийшов на територію недіючого дитячого табору « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка належить ОСОБА_5 та розташована в АДРЕСА_2 .

Перебуваючи на вказаній території, ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний намір на викрадення чужого майна, впевнившись у відсутності сторонніх осіб та власника території, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, застосовуючи фізичну силу зірвав із земляного покриву тротуарну бетонну плитку y кількості 36 штук, розмірами 50*50 см. кожна та тротуарну бетонну плитку розмірами 80*65 см. у кількості 2 штук, загальною вартістю 1966 гривень 24 копійки та намагався її викрасти.

Однак під час скоєння крадіжки ОСОБА_4 був помічений та затриманий працівниками поліції, внаслідок чого його злочинні дії не були доведені до кінця з причин, які не залежали від волі ОСОБА_8 .

Таким чином, у разі доведення кримінального правопорушення до кінця, ОСОБА_4 завдав би потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 1966 гривень 24 копійки.

Фактичні обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорюються, тому переконавшись, що всі учасники розгляду кримінальної справи правильно розуміють зміст цих обставин, переконавшись у добровільності позицій , роз`яснивши, що учасники процесу будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини в апеляційному порядку, та за їх згодою, суд відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь та детально пояснив про фактичні обставини скоєння ним ряду крадіжок майна будівельних матеріалів з території недіючого дитячого табору, належних потерпілому ОСОБА_5 .

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за епізодами : від 14.10.2020 року за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна( крадіжка); від 18.10.2021 року та від 29.04.2021 року за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; від 04.06.2021 за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, виходить із положень ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини , які пом`якшують та обтяжують покарання.

Також враховує вимоги ч.2 ст.61 Конституції України про те , що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер , відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару , а й виправлення засудженого , а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим , так і іншими особами.

Обставиною, яка пом`якшує покарання для ОСОБА_4 є повне визнання вини, щире каяття , активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, має на утриманні неповнолітню дитину.

Обставин , які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, враховуючи обставини скоєних кримінальних правопорушень, ступінь їх тяжкості, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин , які обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції статті у виді обмеження волі. Враховуючи вказані обставини - активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушеннь, щире каяття, перебування на утриманні неповнолітньої дитини, позицію прокурора, який вважав за доцільне застосувати до обвинуваченого покарання згідно ст. 75 КК України, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, із застосуванням положення ст.75 КК України, обвинуваченого можливо звільнити від відбуття покарання з випробуванням з покладенням певних обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 9512 грн. , який обвинувачений визнав в повному обсязі, відповідно до вимог ст.128 КПК України, ст.ст.1166, 1192 ЦК України, підлягає до задоволення, внаслідок підтвердження матеріалами кримінального провадження завданих кримінальними правопорушеннями збитків.

Керуючись ст.ст.373- 374 КПК України суд ,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання :

за ч.1 ст.185 КК України - виді 1 (одного) року обмеження волі ;

за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України - у виді 1 (одного) року обмеження волі;

за ч.2 ст.185 КК України - у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України , шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 ( один ) рік з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази: червону цеглу у кількості 900 шт. , бетонну тротуарну плитку у кількості 36 шт. повернути за належністю потерпілому ОСОБА_5 після набрання вироком суду законної сили.

Цивільний позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Їзюм Харківської області, проживаючого АДРЕСА_3 ) матеріальну шкоду в розмірі 9512 ( дев`ть тисяч п`ятсот дванадцять ) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасникам судового провадження , які не були присутніми в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1