Справа № 638/9510/23
Провадження № 1-кп/638/1556/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова у порядку спрощеного провадження в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000532 від 11 липня 2023 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, офіційно працевлаштованого, із вищею освітою, одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,-

в с т а н о в и в:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27 червня 2023 року приблизно о 17 год. 44 хв. потерпіла ОСОБА_4 знаходилась за адресою: АДРЕСА_2 , де в неї виник конфлікт з її чоловіком ОСОБА_3 . Після чого, у ОСОБА_3 на грунті раптово виниклих неприязних особистих відносин виник умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій.

Діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , стоячи обличчям до ОСОБА_4 , наніс один удар головою в область перенісся потерпілій, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді: закрита лицьова травма у вигляді перелому кісток носу з наявністю розлитого синця, та тлі набряку м?яких тканин, на спинці носу з поширенням на правій та лівій схил носу, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 384-2023 від 03.07.2023 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров?я, тривалість якого перевищує 6-ть днів, але не перевищує 3-х тижні.

Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального проступку передбачена ч.2 ст. 125 КК України.

Обвинувальний акт надійшов до суду разом із клопотанням прокурора ОСОБА_5 про його розгляд у спрощеному провадженні.

Згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була підписана в присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України, тобто в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку суду та надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно ч.2 ст.381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Згідно ч.2ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 , за ч.2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення - проступку, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, офіційно працевлаштований, із вищею освітою, одружений, зареєстрований та проживає за адресою : АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення - проступок.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до п. 1 ч. 1ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимогст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових кримінальних правопорушень".

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи вищевикладене відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений кримінального правопорушення лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення ним нових кримінальній правопорушень.

Так, в справі "Скополла проти Італії" від 17.09.2009, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Так, санкція ч.2 ст. 125 КК України передбачає такі види покарання: штраф, громадські роботи, виправні роботи, арешт або обмеження волі.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, його щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе у випадку призначення покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєне у виді обмеження волі.

При цьому, враховуючи приведені обставини, тяжкість правопорушення, особу обвинуваченого, суд приходить до висновків про можливість виправлення обвинуваченого без відбуття покарання, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст.ст. 75,76 КК України.

Саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 66, 67, 75, 76, 125 КК України, ст.100, 124, 368, 370, 371, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1