Справа № 357/7567/23
У Х В А Л А

30.08.2023 м. Біла Церква. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , в ході розгляду у відкритому судовому засіданні кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст. 189 ч.4, 121 ч.2 КК України

У С Т А Н О В И В :

На розгляді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 189 ч.4, 121 ч.2 КК України. Відносно ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні ухвалою суду від 04.07.2023 р. обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 02 вересня 2023 р.

Завершити судовий розгляд кримінального провадження до закінчення дії ухвали суду від 04.07.2023 р. не надається можливим через значне завантаження судді розглядом інших кримінальних проваджень як одноособово так і у складі колегії суддів, стосовно осіб які перебувають під вартою, щодо неповнолітніх обвинувачених, необхідністю виконання повноважень слідчого судді.

Прокурором подано клопотання про продовження стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, мотивоване тим, що він обвинувачується у вчиненні умисних особливо тяжкого і тяжкого кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 189 ч.4, 121 ч.2 КК України. Відносно нього були встановлені в ході досудового розслідування, підготовчого судового засідання - слідчим суддею, судом ризики, передбачені ст. 177 ч.1 п.1,3 КПК України, які продовжують існувати і не зникли. Просив продовжити запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою строком на 60 днів. Вважає застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою до обвинуваченого не зможе запобігти існуючим ризикам, забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків

Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання при цьому зазначив, що стосовно нього в умовах СІЗО проведено хірургічне втручання. Захисник також заперечував проти задоволення клопотання прокурора при цьому зазначив, що потерпілої у теперішньому судовому не має, але на минулому судовому засіданні вона заперечували проти тримання її сина - обвинуваченого під вартою.

Вислухавши прокурора, обвинуваченого, захисника суд дійшов наступного висновку.

Згідно обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 189 ч.4, 121 ч.2 КК України, тобто особливо тяжкого і тяжкого злочинів, із незворотними наслідками у вигляді смерті особи. За ст. 189 ч.4 КК України передбачене основне покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.

Суд дійшов висновку доведення прокурором продовження існування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 раніше встановлених ризиків, передбачених ст. 177 ч.1 п.1,3 КПК України: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка.

При цьому суд зважає на усталену практику Європейського суду з прав людини щодо оцінки наявності чи відсутності ризиків: переховування від суду - втечі особи від суду, враховує: особу обвинуваченого його моральність, відсутність міцних соціальних зв`язків та роду занять в Україні, його сімейний стан, суворість покарання за кримінальне правопорушення, у якому він згідно обвинувального акта обвинувачується, як елементи оцінки зазначеного ризику, що не може не усвідомлюватися обвинуваченим ОСОБА_4 та можливості його уникнути.

Суд дійшов висновку доведення прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не зможуть стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а тому вважає необхідним обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів.

Суд не знаходить підстав для зміни відносно обвинуваченого ОСОБА_4 із тримання під вартою на інших більш м`який запобіжний захід, у т.ч. домашній арешт, оскільки вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із триманням під вартою обвинуваченого, не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.

Суд також зазначає, що стороною захисту не надано суду документи на підтвердження не можливості тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою за станом здоров`я, з інших можливих істотних поважних причин.

Суд зазначає, що у теперішній час позбавлений можливості надати оцінку усім доказам сторін, обгрунтованості висунутого кримінального обвинувачення ОСОБА_4 .

Враховуючи злочини у вчинені яких згідно обвинувального акта, обвинувачується ОСОБА_4 , суд вважає існує підстава, передбачена п.1 ч.4 ст. 181 КПК України, не визначати розмір застави у кримінальному провадженні стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Суд визнає, що інтереси суспільства значною мірою переважають інтереси забезпечення права на свободу обвинуваченого ОСОБА_4 , незважаючи на існування презумпції невинуватості.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177,350,371,372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Продовжити стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави строком на 60 днів, тобто до 28 жовтня 2023 р.

ОСОБА_4 утримувати в ДУ «Київський слідчий ізолятор» МЮ України.

У задоволенні клопотання захисника, підтриманого обвинуваченим, про відмову у задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою, відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, надіслати начальнику ДУ «Київський СІЗО» МЮ України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в порядку і строки, передбачені ст. 395 КПК України.

Суддя Білоцерківського міськрайонного судуОСОБА_6