Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року місто Київ

Слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про продовження строку дії застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 14.04.2014 року Оболонським районним судом міста Києва за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на рік;

- 08.08.2014 року Подільським районним судом міста Києва за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 2 місяця позбавлення волі, в силу ст. 71 КК України приєднано 4 місяці по вироку Оболонського районного суду м. Києва від 14.04.2014, всього до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 29.10.2014 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 3 ст.185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 2 місяці позбавлення волі,

- 21.04.2015 року Голдосіївським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 185 КК України, до позбавлення волі строком 3 років 5 місяців;

- 06.09.2016 року Апеляційним судом м. Києва від 21.04.2015 та ухвалено новий вирок яким за ч. 1 ст. 358,ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України до покарання приєднано частину покарання не відбутого ОСОБА_4 за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 29.10.2014 та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 5 місяців;

- 06.02.2019 року Подільським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3- х років позбавлення волі

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні за № 0002225 від 22.10.2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , як прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні, звернувся до суду з клопотанням, в якому просить продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України строком на 60 діб з можливістю внесення застави у сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні Подільського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження № 0002225 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, українець, громадянин України, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий:

- 14.04.1014 Оболонським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 08.08.2014 Подільським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 2 місяця позбавлення волі, в силу ст. 71 КК Україниприєднано 4 місяці по вироку Оболонського районного суду м. Києва від 14.04.2014, всього до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 29.10.2014 Оболонським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 2 місяці позбавлення волі;

- 21.04.2015 Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 185 КК України, до позбавлення волі строком 3 років 5 місяців;

- 06.09.2016 Апеляційним судом м. Києва скасовано вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 21.04.2015 та ухвалено новий вирок яким за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч. ст. 70 КК України до покарання приєднано частину покарання не відбутого ОСОБА_4 за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 29.10.2014 та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 5 місяців;

- 06.02.2019 Подільським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі,

у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, поєднаному з проникненням у приміщення, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого у подальшому продовжено до 21.11.2022.

22.10.2022 у невстановлений час та місці, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел, направлений на повторе таємне викрадення чужого майна, повторно, вчиненому в умовах воєнного стану, поєднаному з проникненням у приміщення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, впевнившись, що за його діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає, 22.10.2022 о 04 год. 06 хв. ОСОБА_4 перебував за адресою: АДРЕСА_4, підійшов до кав`ярні « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та за допомогою раніше заготовленої викрутки віджав вхідні двері до вище вказаної кав`ярні. Після чого, проник в середину приміщення, звідки повторно таємно викрав: грошові кошти в сумі 2000 гривень, планшет марки «Lenovo Tab M10 Plus» вартістю 6 499 гривень в якому знаходився флеш накопичувач «FHD WI FI 4/64 Gb Platinym Grey» вартістю 499 гривень, що належить потерпілій ОСОБА_5 .

Після цього, ОСОБА_4 разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду загальну на суму 8 998 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, поєднаному з проникненням у приміщення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні 14.12.2022 направлено до Подільського районного суду м. Києва для розгляду по суті.

Однак, у обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується строк тримання під вартою 20.12.2022, а підготовче судове засідання неможливо провести до закінчення строку тримання під вартою.

Згідно із Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини» № 2690-ІХ від 18.10.2022 унормовано питання застосування/продовження запобіжного заходу на стадії, коли обвинувальний акт надійшов до суду, але до початку підготовчого судового засідання закінчується строк дії запобіжного заходу, застосований до обвинуваченого, та це питання віднесено до повноважень слідчого судді.

Так, відповідно до нової редакції ч. 4 ст. 176 КПК України, яка набула чинності 06.11.2022 запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Вважає, що дане обвинувачення повністю підтверджується зібраними на досудовому розслідуванні доказами, а також, що для забезпечення виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні, стосовно обвинуваченого необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зокрема, його вина підтверджується наступними доказами:

1)Протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення ОСОБА_5 від 22.10.2022;

2)Рапорт о/у ВКП Подільського УП ГУНП у м. Києві від 22.10.2022;

3)Протокол огляду місця події від 22.10.2022;

4)Протокол допиту потерпілого ОСОБА_5 від. 22.10.2022;

5)Протокол допиту свідка ОСОБА_6 від 22.10.2022;

6)Протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 20.10.2022;

7)Протокол затримання особи в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 від 22.10.2022;

8)Протокол огляду відео від 24.10.2022;

9)Протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 ;

10)Повідомлення про підозру;

11)Іншими матеріалами в їх сукупності

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , просить продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки, існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрюваний буде:

переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду вказує те, що повідомлена підозра повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження, а санкція статті кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, тобто усвідомлюючи невідворотність покарання, яке пов`язане із позбавленням волі за вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_4 може переховуватися від правоохоронних органів та/або суду.

Крім цього ОСОБА_4 раніше судимий, останній раз: 06.02.2019 Подільським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі, але незважаючи на це вчинив новий корисливий тяжкий злочин, усвідомлюючи характер своїх дій.

На той факт, що обвинувачений буде вчиняти інші кримінальні правопорушення, вказує наступне: ОСОБА_4 , будучи раніше судимий за аналогічний умисний злочин проти власності знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні аналогічного злочину. Відсутність законного джерела доходу, при наявності корисливого мотиву згідно фактичних обставин кримінального провадження дає підстави вважати, що вказана особа може продовжувати свою злочинну діяльність, так як збагачуються за рахунок вчинення злочинів.

На той факт, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілого вказує те, що її показання мають істотне доказове значення у кримінальному провадженні і протиправний вплив на неї зашкодить повноті та об`єктивності досудового розслідування.

Враховуючи викладене, з приводу можливості застосування інших альтернативних запобіжних заходів слід звернути увагу на наступне.

Домашній арешт не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного тому, що вказаний запобіжний захід не зможе запобігти ризикам вчинення інших злочинів, переховування від органу досудового розслідування та іншим вищевказаним ризикам. З цієї ж позиції недостатнім є і застосування інших більш м`яких запобіжних заходів.

Більш м`які запобіжні заходи застосовані до обвинуваченого ОСОБА_4 можуть призвести до продовження злочинної діяльності, наддадуть змогу переховуватись від органів досудового розслідування та негативно впливати на розслідування кримінального провадження.

Згідно ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - є тяжким злочином.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За таких обставин, вважає, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти настанню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання за вищевказаними підставами, вказавши, що ризики, за якими стосовно підозрюваного було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, є актуальними на теперішній час і жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може їм запобігти.

Підозрюваний у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання. До початку розгляду клопотання подав заяву, у якій просив розглядати клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без захисника.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

У провадженні СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві знаходяться матеріали кримінального провадження № 0002225, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.10.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.10.2022 у невстановлений час та місці, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел, направлений на повторе таємне викрадення чужого майна, повторно, вчиненому в умовах воєнного стану, поєднаному з проникненням у приміщення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, впевнившись, що за його діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає, 22.10.2022 о 04 год. 06 хв. ОСОБА_4 перебував за адресою: АДРЕСА_4, підійшов до кав`ярні « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та за допомогою раніше заготовленої викрутки віджав вхідні двері до вище вказаної кав`ярні. Після чого, проник в середину приміщення, звідки повторно таємно викрав: грошові кошти в сумі 2000 гривень, планшет марки «Lenovo Tab M10 Plus» вартістю 6 499 гривень в якому знаходився флеш накопичувач «FHD WI FI 4/64 Gb Platinym Grey» вартістю 499 гривень, що належить потерпілій ОСОБА_5 .

Після цього, ОСОБА_4 разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду загальну на суму 8 998 гривень.14.09.2022 р. ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та його дії кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, поєднаному з проникненням у житло, сховище.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 24.10.2022 задоволено клопотання слідчої СВ Подільського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , до підозрюваного застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування до 20.12.2022 включно (справа № 758/9495/22).

14.12.2022 прокурором надано доручення про надання підозрюваному , захиснику та потерпілому доступ до матеріалів кримінального провадження. Слідчою повідомлено про завершення досудового розслідування 14.12.2022 підозрюваних та захисника.

14.12.2022 направлено до Подільського районного суду м. Києва для розгляду по суті.

Згідно із Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини» № 2690-ІХ від 18.10.2022 унормовано питання застосування/продовження запобіжного заходу на стадії, коли обвинувальний акт надійшов до суду, але до початку підготовчого судового засідання закінчується строк дії запобіжного заходу, застосований до обвинуваченого, та це питання віднесено до повноважень слідчого судді.

Відповідно до нової редакції ч. 4 ст. 176 КПК України, яка набула чинності 06.11.2022 запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той же час згідно з ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а ч. 2 даної статті зазначає про можливість продовження строку досудового розслідування.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до ст. 199 КПК на слідчого суддю покладений обов`язок при розгляді клопотання про продовження строку тримання особи під вартою з`ясувати обставини, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, свідчать про існування раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, а також оцінити чинники, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Слідчий суддя бере до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» Європейський Суд наголосив, що суд крім дотримання процесуальних норм національного законодавства має перевірити обґрунтованість підозри, яка, виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

У той же час, Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Таким чином, оцінюючи обґрунтованість підозри, суд не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

А відтак, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які має вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, тому з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому у провину кримінального правопорушення.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість підозри.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що досліджені в судовому засіданні додані до клопотання документи, на даний час, свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні інкримінованого йому у провину кримінального правопорушення, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується йому органом досудового розслідування.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу (рішення «Єлоев проти України», «Фельдман проти України»).

Таким чином, зі спливом такого часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави для продовження строку тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися і продовжують існувати та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: вчинити інші кримінальні правопорушення; переховуватися від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Стороною кримінального провадження з боку обвинувачення в судовому засіданні доведено наявність об`єктивних обставин для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на необхідність ознайомлення сторони захисту та потерпілих з матеріалами досудового розслідування, а також для забезпечення виконання судом вимог ст. 314 КПК України - призначення та проведення підготовчого судового засідання.

Вирішуючи дане клопотання, слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення, характеризуючі дані щодо особи підозрюваного. Вказане в сукупності свідчить про низький рівень правової свідомості підозрюваного, схильність до злочинної поведінки без явних для того мотивів. При цьому, аналізуючи дії підозрюваного, слідчий суддя акцентує увагу на тому, що даний злочин характеризуються особливою суспільною небезпекою, що дає всі підстави вважати, що останній може вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні прокурором, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків, тому продовження строків тримання під вартою ОСОБА_4 буде співмірним та доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

В той же час обставини, які зазначені підозрюваним та його захисником, не можуть бути підставами для відмови в задоволенні даного клопотання та відповідно для застосування менш суворого запобіжного заходу, оскільки такі не виключають наявність обґрунтованості підозри та встановлених в судовому засіданні ризиків.

Так, надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного від органів досудового розслідування залишається актуальним, оскільки вивчення даних про особу підозрюваного встановлено, що він не перебуває в зареєстрованому шлюбі, утриманців не має, а тому, під важкістю відповідальності, підозрюваний, може переховуватись від органу досудового розслідування.

Оцінюючи ризик вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід звернути увагу на позицію Суду щодо скоєння правопорушень: серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, характеристики особи, про яку йдеться (Clooth v. Belgium (Клоот проти Бельгії).

Отже, за результатами встановлених у судовому засіданні обставин слідчий суддя вважає, що існують певні ризики позапроцесуальної поведінки підозрюваного.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 .

Зазначене свідчить, що встановлені вище обставини є вагомими для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Так, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , характер та обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що є обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний, під важкістю відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а відтак прокурором доведена наявність ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Тим самим, ризики, що були враховані при обранні підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшились та продовжують існувати.

Наданими слідчим документами кримінального провадження підтверджена необхідність виконання органом досудового розслідування слідчих та процесуальних дій, вказаних у клопотанні. Вказані слідчі дії не могли бути закінчені у встановлений строк досудового розслідування.

Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що з урахуванням даних про особистість підозрюваного та тяжкості кримінального правопорушення, обставин його вчинення, характер вчиненого кримінального правопорушення, соціальну небезпечність, застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту є неможливим.

Таким чином, клопотання слідчого є обґрунтованим, заснованим на законі, доводи прокурора знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, в зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню, з огляду на строк досудового розслідування.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що у органу досудового розслідування обґрунтовано виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , необхідного і достатнього для завершення досудового розслідування, а відтак внесене клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176, 177, 178, 183, 193,194, 196, 197, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про продовження строку дії застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , внесене у кримінальному провадженні № 0002225 від 22.10.2022 року - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб у межах строку досудового розслідування.

Визначити суму застави - двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49 620, 00 грн.

Застава відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Строк дії ухвали визначити до 18.02.2023 року (включно).

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Повний текст ухвали оголошено о 15 год. 00 хв. 23.12.2022 року.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1