печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю,Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000035 від 11.01.2022 року,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю,Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вилучені в ході обшуку автомобіль марки «Volkswagen Touareg», з номерним знаком НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , ключ запалення до нього та свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля № НОМЕР_3 , яким користувався ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та який фактично належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування зазначеним автомобілем, з метою забезпечення збереження речових доказів.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, щоГоловним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження №0000035 від 11.01.2022 за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_4 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України, ОСОБА_41 , ОСОБА_42 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 369 КК України.

У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Червоноград Львівської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , якому 27.02.2023 о 04 год. 55 хв., в порядку і з підстав, передбачених ст.ст. 276, 277, 278 КПК України повідомлено про те, що він підозрюється в участі у злочинній організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України, незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті психотропних речовин, вчиненому у складі злочинної організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин, вчиненому повторно, у складі злочинної організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

Під час здійснення злочинної діяльності, яка полягала у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті психотропних речовин на території Дніпропетровської області, ОСОБА_4 використовував автомобіль марки «Volkswagen Touareg» н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , для перевезення психотропних речовин, з метою подальшої їх передачі іншим учасникам злочинної організації, які відповідали за фасування вищевказаних речовин для їх подальшої реалізації наркозалежним особам.

27.02.2023 у період часу з 04 год. 31 хв. до 07 год. 37 хв. слідчим СВ відділу поліції № 1 Львівського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_43 , проведено невідкладний обшук в квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 в ході якого виявлено та вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 на автомобіль марки «Volkswagen Touareg» н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 та ключ запалення від вищевказаного автомобіля.

Приймаючи до уваги вищевказане, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 на автомобіль марки «Volkswagen Touareg» н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 та ключ запалення від вищевказаного автомобіля, відповідно до ст. 98 КПК України є речовим доказом, про що 27.02.2023 винесено постанову.

Також, 27.02.2023 у період часу з 08 год. 07 хв. до 08 год. 18 хв. слідчим СВ відділу поліції № 1 Львівського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_43 , проведено невідкладний обшук в автомобілі марки «Volkswagen Touareg» н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , в ході якого виявлено та вилучено вищевказаний автомобіль.

Приймаючи до уваги вищевказане, автомобіль марки «Volkswagen Touareg» н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , відповідно до ст. 98 КПК України є речовим доказом, про що 27.02.2023 винесено постанову.

Згідно облікової картки, автомобіль марки «Volkswagen Touareg» чорного кольору, 2011 р.в., з номерним знаком НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , належить на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отже, з метою збереження речових доказів та використання їх при проведенні подальшого досудового розслідування, враховуючи, що вилучені в ході обшуку автомобіль марки «Volkswagen Touareg», з номерним знаком НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , ключ запалення до нього та свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля № НОМЕР_3 , яким користувався ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та який фактично належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування зазначеним автомобілем, з метою забезпечення збереження речових доказів, прокурор просить накласти арешт на зазначене майно.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

В судове засідання прокурор не з`явилась, про день, час, місце розгляду заяви повідомлена належним чином, до канцелярії суду подав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги клопотання підтримує в повному обсязі.

Оскільки, згідно ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття прокурора в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя визнав можливим розглянути клопотання за їх відсутності.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження №0000035 від 11.01.2022 за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_4 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України, ОСОБА_41 , ОСОБА_42 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 369 КК України.

У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Червоноград Львівської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , якому 27.02.2023 о 04 год. 55 хв., в порядку і з підстав, передбачених ст.ст. 276, 277, 278 КПК України повідомлено про те, що він підозрюється в участі у злочинній організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України, незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті психотропних речовин, вчиненому у складі злочинної організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин, вчиненому повторно, у складі злочинної організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

Під час здійснення злочинної діяльності, яка полягала у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті психотропних речовин на території Дніпропетровської області, ОСОБА_4 використовував автомобіль марки «Volkswagen Touareg» н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , для перевезення психотропних речовин, з метою подальшої їх передачі іншим учасникам злочинної організації, які відповідали за фасування вищевказаних речовин для їх подальшої реалізації наркозалежним особам.

27.02.2023 у період часу з 04 год. 31 хв. до 07 год. 37 хв. слідчим СВ відділу поліції № 1 Львівського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_43 , проведено невідкладний обшук в квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 в ході якого виявлено та вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 на автомобіль марки «Volkswagen Touareg» н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 та ключ запалення від вищевказаного автомобіля.

Приймаючи до уваги вищевказане, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 на автомобіль марки «Volkswagen Touareg» н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 та ключ запалення від вищевказаного автомобіля, відповідно до ст. 98 КПК України є речовим доказом, про що 27.02.2023 винесено постанову.

Також, 27.02.2023 у період часу з 08 год. 07 хв. до 08 год. 18 хв. слідчим СВ відділу поліції № 1 Львівського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_43 , проведено невідкладний обшук в автомобілі марки «Volkswagen Touareg» н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , в ході якого виявлено та вилучено вищевказаний автомобіль.

Приймаючи до уваги вищевказане, автомобіль марки «Volkswagen Touareg» н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , відповідно до ст. 98 КПК України є речовим доказом, про що 27.02.2023 винесено постанову.

Згідно облікової картки, автомобіль марки «Volkswagen Touareg» чорного кольору, 2011 р.в., з номерним знаком НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , належить на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_44 від 27.02.2023 року вилучене під час обшуків майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000035 від 11.01.2022.

Прокурор вказує, що з метою забезпечення збереження речових доказів виникла необхідність в накладенні арешту на вилучене в ході обшуку майно.

Відповідно до ст. 131 КПК України, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За загальними правилами, передбаченими ч. 3 ст. 132 КПК, застосування заходів забезпечення кримінального провадження допускається лише у разі, якщо слідчий, дізнавач, прокурор доведе, що :

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Так, на правову підставу для звернення з клопотанням прокурор посилається на п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, згідно якого арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як визначено у ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, жодних об`єктивних даних, які б підтверджували, що автомобіль марки «Volkswagen Touareg», з номерним знаком НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , ключ запалення до нього та свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля № НОМЕР_3 , яким користувався ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та який фактично належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є предметом, доказом злочинів, засобом чи знаряддям їх вчинення, набуте злочинним шляхом чи використовувалось під час вчинення кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі, предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, отримані внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, з наданих слідчому судді матеріалів провадження не вбачається.

Більш того, визнаючи майно у постанові від 27.02.2023 року речовими доказами у кримінальному провадженні, прокурор не вказав, якому із критеріїв ст. 98 КПК України вони відповідають, що свідчить про формальне винесення вказаної постанови, не визначившись, яке саме доказове значення може мати майно для даного кримінального провадження.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, який може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Однак прокурор, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.

Вказане вище свідчить, що всупереч доводам прокурора, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна і при вказаних обставинах явно порушуватиметься справедливий баланс між інтересами власників майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження, що у свою чергу нівелює накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як визначено у ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні клопотання про арешт майна необхідно відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 170-175, 309, 372, 392, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю,Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000035 від 11.01.2022 року, - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1