ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/365/23 Справа № 703/3090/23 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючоїОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря за участю прокурора підозрюваного захисника ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси в режимі відео конференції апеляційну скаргу прокурора Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 липня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шпола Черкаської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, в силу ст. 89 КК України несудимого, який підозрюється у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 , звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 липня 2023 року клопотання прокурора задоволено частково.

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці і покладено на нього обов`язки:

заборонено ОСОБА_7 залишати місце фактичного проживання, а саме: квартиру АДРЕСА_3 без дозволу слідчого, прокурора або суду за винятком випадків необхідності отримання медичної допомоги та необхідності прибуття за викликом до суду чи іншого уповноваженого органу держави;

прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

не змінювати вказане місце проживання без повідомлення слідчого, прокурора чи суду;

утримуватися на час досудового розслідування від спілкування з свідками у кримінальному провадженні;

Роз`яснено ОСОБА_7 , що в разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснено підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Запобіжний захід діє по 10 вересня 2023 року включно, але не довше, як до закінчення строку досудового розслідування.

Слідчий суддя мотивував ухвалу тим, що прокурором не надано обґрунтованих підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , а доводи, що викладені слідчим у клопотанні та наведенні прокурором у судовому засіданні не знайшли свого повного підтвердження в ході судового розгляду.

В ухвалі вказано, що прокурор не обґрунтував про неможливість застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу, такого, як домашній арешт, що може запобігти ризикам, зазначеним слідчим у клопотанні.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, прокурор Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14.07.2023 року та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор вважає, ухвалу суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки злочини, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_7 , вчинені умисно, є тяжкими, за які передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна.

В апеляційній скарзі вказується, що, незважаючи на зібрані досудовим розслідуванням докази та наявність обґрунтованої підозри, а також те, що він безпосередньо знайомий з оперативними закупними, анкетні дані яких змінені, та те, що ОСОБА_7 проживав останні три тижні за адресою: АДРЕСА_1 , у свого знайомого, який не є навіть його родичем, то судом невірно прийнято рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту саме за цією адресою.

Прокурор вважає, що у клопотанні слідчого у повному обсязі обґрунтовано необхідність застосування запобіжного заходу до ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, як єдиного можливого запобіжного заходу здатного запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На адресу апеляційного суду надійшло заперечення на апеляційну скаргу від захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_8 .

Дане заперечення мотивоване тим, що позиція сторони обвинувачення про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 , за обґрунтуванням з метою запобігання чинити тиск на свідків, переховуватись від слідства та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, є формальною і поспішною.

Підозрюваний ОСОБА_7 має місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно. За межі міста Сміла та Черкаської області не виїжджає. Перебуває на замісній терапії від наркотичної залежності. З цього приводу постійно проходить підтримуючи терапію. ОСОБА_7 перебуває на «Д» обліку, та має інші захворювання, діагноз В-20.0, клінічна стадія, в КНП Смілянська міська поліклініка, кабінет «Довіра». За вказаними захворюваннями він отримує ліки та проходить підтримуючу терапію. ОСОБА_7 проходив лікування від легеневого туберкульозу, отримує АРТ.

Захисник звертає увагу, що ОСОБА_7 має на утриманні двох неповнолітніх дітей, поки він лікується, діти проживають в с. Миколаївка Черкаського району з матір`ю дружини, оскільки мати дітей померла. Він підтримує з ними міцні соціальні зв`язки. За першою вимогою прибуває до слідчого, прокурора та суду. Співпрацює зі слідством, сприяє розслідуванню справи. ОСОБА_7 і надалі згоден прибувати на розгляд справи у судові засідання та на виклики слідчих органів. На свідків та інших учасників справи він не тиснув і тиснути не буде.

В зв`язку з вищевикладеним, захисник ОСОБА_8 просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, думку підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів справи у провадженні СВ поліції № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області перебуває кримінальне провадження № 0000488 зареєстроване за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частинами 1, 2 ст. 307 КК України.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_7 , у невстановлені слідством день та час, за невстановлених слідством обставин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, незаконно придбав, у невстановлений спосіб, наркотичний засіб «метадон», який зберігав за місцем свого проживання з метою збуту до 16.06.2023 року.

Він же, повторно, у невстановлені слідством день та час, за невстановлених слідством обставин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, незаконно придбав, у невстановлений спосіб, наркотичний засіб «метадон», який зберігав за місцем свого проживання з метою збуту до 13.07.2023 року.

ОСОБА_7 13.07.2023 року о 16 год. 22 хв. затримано в порядку ст. 208 КПК України та з врахуванням зібраних у кримінальному провадженні доказів 14.07.2023 року повідомлено про підозру, а також незаконний збут наркотичних засобів та за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, вчинений повторно.

За доводами прокурора причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину підтверджується зібраними доказами та, враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду (ймовірність можливого переховування аргументується тяжкістю вчиненого правопорушення та покарання); незаконно впливати на свідків (обґрунтовується тим, що підозрюваному відомі свідки); вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому прокурор просить застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів апеляційного суду враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так, при здійсненні апеляційного перегляду колегія суддів апеляційного суду керується Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.2006 року, ст. 2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права. Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захист прав людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи права на свободу та особисту недоторканість, за яким особа може бути позбавлена свободи виключно на підставах передбачених законом, права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Таким чином, норми Конституції України, національного законодавства, в тому числі, і кримінально -процесуального законодавства мають узгоджуватися з нормами Конвенції та рішеннями ЄСПЛ.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, які доведені сторонами кримінального провадження, і які слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності з наявними ризиками, зазначеними у ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до частин 1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані, висновки, вказані в ухвалі про те, що прокурор при розгляді справи не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого, а також, що заявлені ризики в сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного можуть служити виключними підставами для його ув`язнення, є обґрунтованими.

Із ухвали слідчого судді вбачається, що на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що вказані у клопотанні обставини підозри могли мати місце, підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься у клопотанні слідчого.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме: питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_7 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якій йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього обмежувального заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Із такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 ст. 307 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_7 є наркозалежною особою, перебуває на замісній підтримуючій терапії з приводу цього, хворіє на ВІЛ та приймає відповідні ліки, тому слідчий суддя суду першої інстанції прийшов до висновку, що підозрюваний ОСОБА_7 не потребує ізоляції від суспільства, та є можливість застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме: цілодобовоий домашній арешт.

За таких обставин, слідчий суддя вірно дійшов до висновку про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки даний запобіжний захід може забезпечити відповідну процесуальну поведінку підозрюваного, запобігання перешкод слідству по справі та запобігання продовження злочинної діяльності.

Всі інші обставини, наведені прокурором в апеляційній скарзі, стосовно засобу вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, специфіки злочину, характер дій підозрюваного, були предметом аналізу слідчого судді при вирішенні клопотання слідчого та перевірені колегією суддів апеляційного суду.

Під час апеляційного розгляду прокурор не навів достатніх підстав та не обґрунтував доцільність застосування підозрюваному більш суворішого запобіжного заходу, та не довів, що обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не буде достатнім для запобігання неналежної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 .

Отже, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, що буде необхідним для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та буде відповідати загальним принципам закріпленим у ч. 3 ст. 5 Конвенції.

На підставі вище викладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи, які вказані в апеляційній скарзі прокурором, є необґрунтованими та безпідставними, тому на підставі вказаного задоволенню не підлягають. Крім того, наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом детального дослідження в ході розгляду клопотання слідчого в суді першої інстанції та слідчим суддею надано на доводи прокурора обґрунтовані і мотивовані відповіді.

Виходячи з наведеного, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що слідчим суддею розглянуто клопотання слідчого з дотриманням положень кримінального процесуального закону та прийнято законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 липня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частинами 1, 2 ст. 307 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4