Провадження №1-кп/127/722/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 в м. Вінниці об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 19.09.2022 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, саме, сімнадцяти тисяч гривень,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 307 КК України, відомості про які внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000180 від 17.02.2020 та №0000146 від 15.08.2020,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 09.08.2020 о 20:10 год., перебуваючи неподалік стоянки ТРЦ «Гаманець», що за адресою м. Вінниця, вул. Станіславського, буд. 7, діючи умисно, демонструючи свою зверхність, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі у суспільстві правила поведінки, моралі та добропристойності, підбіг до автомобіля марки «Opel» моделі «Corsa», 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , червоного кольору, номер кузова: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 та знаходився на стоянки ТРЦ «Гаманець», вистрибнув на капот вказаного автомобіля та пробігся по ньому, чим пошкодив капот та вітрове скло, після чого зник з місця скоєння кримінального правопорушення.

Своїми діями ОСОБА_4 завдав майнової шкоди ОСОБА_6 , на суму 8664,22 грн, відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи №229 від 31.08.2020.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, визнав та повідомив, що 09.08.2020 він посварився зі своєю дівчиною, випив зайвого та повертаючись додому побачив припаркований автомобіль та пробігся по ньому, після чого пішов додому. Також, зазначив, що шкоду потерпілому не відшкодував.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 повідомив, що раніше з обвинуваченим знайомий не був. З приводу обставин справи зазначив, що залишив свій автомобіль марки «Opel» моделі «Corsa» на стоянці, яка охороняється та зачинена. В подальшому, 09.08.2020 йому зателефонував охоронець зі стоянки та повідомив про пошкодження його автомобіля, а також те, що він викликав працівників поліції. Приїхавши на місце він виявив, що його транспортний засіб дійсно був пошкоджений та на місці вже працювали працівники поліції. Далі, ними було оглянуто відеозаписи з камер відеоспостереження, на яких зафіксовано, як ОСОБА_4 стрибав на автомобілі, в результаті чого утворилась вм`ятина на капоті та лобовому склі, тріщини та сліди взуття на даху. Також, зазначив, що обвинувачений не звертався до нього щодо відшкодування шкоди.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 повідомив, що в серпні місяці 2020 року він працював начальником служби охорони та один з охоронців повідомив йому, що невідома особа пробіглась по автомобілю, який був припаркований на стоянці. Ними було оглянуто відео з камер спостереження на якому було чітко видно, як чоловік біг по капоту і багажнику автомобіля, а також скакав по ньому. В подальшому, вони повідомили власника транспортного засобу про подію, яка трапилась та викликали працівників поліції.

Окрім показань обвинуваченого, потерпілого, свідка, судом ретельно та безпосередньо були досліджені наступні докази надані сторонами кримінального провадження, а саме:

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 09.08.2020, відповідно до якого громадянин ОСОБА_6 просить прийняти міри до невідомої особи, яка 09.08.2020, за адресою: м. Вінниці, вул. Станіславського, 7, пошкодила його автомобіль марки «Opel», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 (т.1 а.с. 151);

- протокол зняття показань, технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- та кінозйомки, відеозапису від 14.08.2020, відповідно до якого вилучено інформацію на оптичний носій з приводу подій, які трапились 09.08.2020 (т.1 а.с. 152,153);

- протокол огляду предмету від 15.08.2020, відповідно до якого було проведено огляд оптичного носія інформації на якому виявлено три відеофайли з камер спостереження ТРЦ «Гаманець» щодо подій, які мали місце 09.08.2020 (т.1 а.с. 156-160);

- висновок експерта №229 від 31.08.2020, відповідно до якого при огляді автомобіля марки «OPEL», моделі «CORSA», 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , червоного кольору 28.08.2020 виявлено пошкодження капота (вм`ятина) та вітрового скла (тріщини).

Розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «OPEL», моделі «CORSA», 2008 року випуску реєстраційний номер « НОМЕР_1 », червоного кольору, станом на момент скоєння кримінального правопорушення, а саме на 09.08.2020 становила 8664,22 грн. (т.1 а.с. 165-184).

Також, судом було досліджено відеозапис по епізоду вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, на якому зафіксовано, як ОСОБА_4 пробігає по автомобілю, який був припаркований на стоянці біля ТРЦ «Гаманець».

Заслухавши показання обвинуваченого, потерпілого, свідка, дослідивши та проаналізувавши всі докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення приходить до наступного висновку.

Так, вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України підтверджується послідовними показаннями обвинуваченого, який в ході судового розгляду повідомив, що свою вину у вчиненні даного епізоду він визнав, зазначив, що посварився зі своєю дівчиною, вжив алкогольні напої та коли повертався додому пробігся по автомобілі та пішов далі, дані показання обвинуваченого узгоджуються із показами допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_6 , який повідомив, що залишив свій автомобіль на стоянці, однак йому зателефонував охоронець, зазначив, що його транспортний засіб було пошкоджено та приїхавши на місце події ним було виявлено автомобіль на якому були пошкодження, а також з показаннями свідка ОСОБА_7 , який зазначив, що він працював начальником служби охорони та один з охоронців повідомив йому про те, що невідомий чоловік пробігся по автомобілю, який був припаркований на стоянці.

Показання обвинуваченого, потерпілого та свідків узгоджуються з дослідженими судом доказами, зокрема протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 09.08.2020, протоколом зняття показань, технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- та кінозйомки, відеозапису від 14.08.2020, протоколом огляду предмету від 15.08.2020, висновком експерта №229 від 31.08.2020, а також дослідженим в судовому засіданні відео файлом на якому зафіксовано вчинення ОСОБА_4 хуліганських дій.

Незважаючи на визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, його захисних, зазначив, що дії ОСОБА_4 невірно кваліфіковані за даною статтею, а містять ознаки навмисного пошкодження майна, що не заподіяло шкоду у великих розмірах.

Твердження сторони захисту з даного приводу не знайшли своє підтвердження зважаючи на наступне.

В розумінні ст. 296 КК України, відповідальність настає за грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом. Суб`єктивна сторона хуліганства характеризується умисною виною і мотивом явної неповаги до суспільства. Кримінально каране хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на правоохоронювані цінності громадський порядок та безпеку громадян, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди. Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок та громадську безпеку. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту тощо. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства.

Так, в постанові Верховного Суду від 10 листопада 2020 року у справі №442/66/16-к зазначається, що неповага до суспільства це прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Вказана неповага має бути явною. Це означає, що неповага до суспільства є очевидною, безсумнівною як для хулігана, так і для очевидців його дій. При цьому грубе порушення громадського порядку передбачає недотримання встановлених правил поведінки у громадських місцях. Оцінювати порушення як грубе слід з урахуванням кількості його учасників, території, на якій мало місце порушення, кількості потерпілих, тривалості порушення тощо.

Нормами чинного Кримінального Кодексу України, також передбачена відповідальність визначена ч. 1 ст. 194 КК України за умисне знищення або пошкодження чужого майна яка настає тоді, коли потерпілій особі заподіяно шкоди у великих розмірах.

Об`єктивна сторона даного кримінального правопорушення характеризується суспільно небезпечними діями, які полягають у знищенні, або пошкодженні майна, наслідками у вигляді шкоди у великих розмірах і причинним зв`язком між вказаними діями і наслідками.

Пошкодження чужого майна це дії, спрямовані на погіршення якості майна, обмеження можливості його використання за призначенням, при якому споживчі властивості та економічна цінність втрачається не в повному обсязі, а частково. При цьому пошкоджене майно може бути відновлене і знову набути повістю або частково втрачених корисних якостей для використання його за призначенням, однак для цього необхідні значні витрати коштів і часу. Знищення чи пошкодження чужого майна можуть бути здійснені у будь-який спосіб. Суб`єктивна сторона характеризується прямим або непрямим умислом. При цьому свідомістю винного охоплюється той факт, що в результаті його дій власникові майна заподіюється велика шкода.

Однак, дослідженні судом докази, показання потерпілого, свідка та самого обвинуваченого вказують на те, що його дії жодним чином не були спрямовані, саме, на умисне пошкодження майна потерпілого, зважаючи на місце вчинення кримінального правопорушення, а саме, стоянку біля ТРЦ «Гаманець», що є громадським місцем, наявність очевидців, як вбачається з дослідженого судом відеозапису, а були вчиненні саме з особливою зухвалістю, з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались пошкодженням майна.

Крім того, в діях ОСОБА_4 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 194 КК України, а саме причинний зв`язок між діями обвинуваченого та наслідками у вигляді заподіяння шкоди у великих розмірах, як передбачено диспозицією статті.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, всебічно, повно й неупереджено, дослідивши та оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що заперечення сторони захисту є надуманими, а вина обвинуваченого по епізоду вчинення 09.08.2020 кримінального правопорушення доведена повністю, та його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановленому місці, в невстановлені дату та час, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» незаконно придбав психотропну речовину амфетамін, яку в подальшому незаконно зберігав при собі з метою збуту, маючи намір в подальшому реалізовувати її через мобільний додаток «Телеграм» шляхом здійснення прихованих «закладок» на території міста Вінниці.

В подальшому ОСОБА_4 , рухаючись 16.02.2020 близько 16:41 год. біля буд. №3 по 2-му провулку Юності в м. Вінниці, був зупинений працівниками УПП у Вінницькій області, на запитання яких про наявність заборонених речей відповів, що такі в нього є, після чого було викликано слідчо-оперативну групу.

При виїзді слідчо-оперативної групи в ході проведення огляду місця події 16.02.2020 в період часу з 18.02 год. до 19.00 год. на прилеглій території до будинку №3 по 2-му провулку Юності в м. Вінниці, в присутності двох понятих, ОСОБА_4 із лівої кишені куртки видав чорний мішечок, у якому знаходилося сімнадцять згортків з пластиліну та ізоленти, в яких, у свою чергу, знаходилися сімнадцять поліетиленових прозорих файлів з білою порошкоподібною речовиною. Також, з цієї самої кишені ОСОБА_4 дістав гаманець, з якого видав поліетиленовий прозорий файл з білою порошкоподібною речовиною. Дану речовину в присутності понятих було вилучено та поміщено до спец. пакету.

Згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №485 від 26.05.2020 в наданій на експертизу грудкоподібній речовині міститься психотропна речовина амфетамін, яка відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено. В речовині, масою 9,0878 г, маса амфетаміну становить 4,900 г., що відповідно до Таблиці 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом МОЗ України №188 від 01.08.2000 (в редакції наказу МОЗ України №634 від 29.07.2010 зі змінами) є великими розмірами (від 1,5 г. до 15 г.).

З приводу даного епізоду обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що свою вину не визнає. Зазначив, що прогулювався разом зі своїми друзями у м. Вінниці, біля Вишенського озера, де знайшов мішечок з амфетаміном, де було близько двадцяти пакунків, один з яких він розпакував та поклав до свого гаманця, а інші у кишеню куртки, в яку був одягнутий. В подальшому, коли їм на зустріч йшли працівники поліції, він злякався та викинув мішечок з амфетаміном у воду, однак працівники поліції дістали пакунок, а його затримали. Також, зазначив, що не мав наміру здійснювати продаж знайденої в мішечку речовини, а зберігав її для власного вживання. Про знайдений амфетамін він нікого не повідомляв.

Окрім показань обвинуваченого, судом ретельно та безпосередньо були досліджені наступні докази надані сторонами кримінального провадження, а саме:

- заява ОСОБА_4 від 16.02.2020, відповідно до якої він дав добровільну згоду працівникам поліції на проведення поверхневого огляду, проведення змивів з поверхні рук, особистий огляд його та речей (т.1 а.с. 195);

- заява ОСОБА_4 від 16.02.2020, відповідно до якої він добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон Xiaomi Redmi Note із сім-картою НОМЕР_3 (т.1 а.с. 196);

- протокол огляду місця події від 16.02.2020, відповідно до якого об`єктом огляду є територія, яка знаходиться на вул. біля буд. №3по 2-му провулку Юності, в м. Вінниці, неподалік Вишенського озера, на даній території знаходився чоловік, на ім`я ОСОБА_4 , який на запитання слідчого чи є у нього заборонені в обігу речі та речовини, відповів що є, та добровільно, в присутності понятих видав з лівої кишені своєї куртки чорний мішечок, в якому знаходилось сімнадцять згортків, із пластиліну, які обмотані чорною та синьою ізолентою, при розмотуванні яких, було встановлено, що в них знаходиться сімнадцять прозорих поліетиленових файлів із білою порошкоподібною речовиною. В подальшому, з тієї самої кишені, ОСОБА_4 дістав гаманець із внутрішнього кармана якого, добровільно видав ще один прозорий поліетиленовий файл із білою порошкоподібною речовиною. Як повідомив, ОСОБА_4 дані речовини являються амфетаміном та він зберігав їх для власного вживання без мети збуту. Далі, за згодою ОСОБА_4 було зроблено змиви з його рук, він видав свій мобільний телефон. Виявлені під час огляду заборонені речовини, змиви з рук та мобільний телефон були вилучені та поміщені до спец. пакетів (т.1 а.с. 197-199);

- протокол відбору зразку речовини для направлення її на перевірку за Каталогом від 26.05.2020, відповідно до якого на підставі постанови слідчого проведено відбір зразку речовини, вилученої у кримінальному провадженні №000180 (т.1 а.с. 214);

- висновок експерта №485 від 26.05.2020, відповідно до якого в наданих на дослідження речовинах, загальною масою 9,0878 г, виявлено психотропну речовину амфетамін.

Амфетамін відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено. Загальна маса амфетаміну становить 4,900 г.

В нашаруванні речовини сірого кольору, на поверхні наданої на дослідження волокнистої серветки, виявлено тетрагідроканабінол, дронабінол, транс-дельта-9-тетрагідроканабінол) та канабінол.

Тетрагідроканабінол, дронабінол транс-дельта-9-тетрагідроканабінол та канабінол є канабіноїдами, характерним для наркотичних засобів отриманих з рослин роду Коноплі (Cannabis) (т.1 а.с .215-224);

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 16.07.2020, відповідно до якого було проведено тимчасовий доступ мобільного телефону «Xiaomi Redmi Note 4х» ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 та була скопійована інформація, і записана на DVD-R диск (т.2 а.с. 70,71);

- протокол огляду документу від 17.07.2020, відповідно до якого предметом огляду є DVD-R диск, який упакований в паперовий конверт, на поверхні якого містяться рукописні пояснювальні написи та підписи учасників, на якому містяться документи, які було скопійовано з пам`яті мобільного телефону «Xiaomi Redmi Note 4х» ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 , а саме: SMS - повідомлення 1565, журнал дзвінків 8059, контакти 335, чати 166, телеграм 120 (т.2 а.с. 1-69).

Також судом було досліджено:

- витяг з кримінального провадження №0000146 від 15.08.2020, №0000180 від 17.02.2020 (т.1 а.с. 148,161,192,235,236);

- рапорт від 09.08.2020, від 14.08.2020, від 16.02.2020 (т.1 а.с. 149,150,193,194);

- постанова про визнання та приєднання до провадження речових доказів від 15.08.2020, від 17.02.2020, від 17.07.2020 (т.1 а.с. 154,155,200,237);

- ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області про накладення арешту на майно від 20.02.2020 (т.1 а.с. 204-211);

- ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області про тимчасовий доступ до документів від 26.06.2020 (т.1 а.с. 231-234).

Судом, було досліджено диск з відеозаписом, на якому зафіксовано факт добровільної видачі ОСОБА_4 в присутності понятих з лівої кишені своєї куртки чорного мішку, в якому знаходились згортки, обмотані ізолентою, в яких знаходились прозорі поліетиленові пакети із білою порошкоподібною речовиною, а також з гаманця видав ще один пакет із порошкоподібною речовиною. Також, на відео зафіксовано, як ОСОБА_4 повідомив, що наявна у нього порошкоподібна речовина є амфетаміном, яку він зберігав для власного вживання. Також, з відео вбачається, що ОСОБА_4 з самого початку слідчої дії поводить себе спокійно, чітко та послідовно розповідає про обставини придбання ним заборонених речовин та повідомляє, що купував їх для власного вживання. Після завершення слідчої дії, жодних зауважень з приводу її проведення в учасників не було.

Надаючи пояснення в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував, що виявлені та видані ним психотропні речовини належать йому, однак заперечував факт та умисел їх збуту, зазначаючи, що зберігав їх для власного вживання.

Стороною захисту було зазначено у дебатах, що до ОСОБА_4 з боку працівників поліції під час зупинення було застосовано фізичну силу, на нього було надягнуто кайданки, а мішечок та гаманець з забороненими речовинами, після того, як їх дістали з водойми, саме працівники поліції помістили до кишені куртки ОСОБА_4 .

Однак, дані обставини не знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду зважаючи на надані сторонами докази.

Так, згідно витягу з Єдиного реєстру досудового розслідування від 17.02.2020, встановлено, що під час несення служби працівниками поліції, був зупинений ОСОБА_4 , який на запитання останніх повідомив, що у нього наявні заборонені речовини, після чого було викликано слідчо-оперативну групу, по приїзду якої було проведено огляд місця події.

З огляду місця події від 16.02.2020, який було розпочато о 18.02 год. та закінчено 19.00 год., об`єктом якого була територія, що знаходиться на вул. біля буд. №3по 2-му провулку Юності, в м. Вінниці, неподалік Вишенського озера, встановлено, як ОСОБА_4 добровільно, в присутності понятих видав з лівої кишені своєї куртки чорний мішечок, в якому знаходилось сімнадцять згортків в яких знаходилось сімнадцять прозорих поліетиленових файлів із білою порошкоподібною речовиною та з тієї самої кишені, ОСОБА_4 дістав гаманець із внутрішнього кармана якого, добровільно видав ще один прозорий поліетиленовий файл із білою порошкоподібною речовиною. Також, він видав свій мобільний телефон.

Дані обставини були зафіксовані на відеозаписі, який був оглянутий і досліджений судом під час розгляду кримінального провадження та обставини, які зазначені в протоколі огляду події повністю узгоджується з відеозаписом.

Огляд місця події - це слідча дія, яка має на меті безпосереднє прийняття, дослідження обстановки на місці події, виявлення, фіксацію та вилучення різних речових доказів, з`ясування характеру події, що відбулася, встановлення особи злочинця та мотивів вчинення злочину. Огляд місця події є однією з перших та невідкладних слідчо-оперативних дій, а також джерелом отримання доказів. За змістом ст.ст. 214, 223, 237 КПК України, огляд є слідчою дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. За своїм змістом дана процесуальна норма (огляд як слідча (розшукова) дія полягає у безпосередньому спостереженні й дослідженні його учасниками матеріальних об`єктів, які пов`язані із обставинами вчинення кримінального правопорушення.

Завданням огляду є: виявлення слідів кримінального правопорушення й інших об`єктів, що можуть бути залучені до матеріалів кримінального провадження.

У невідкладних випадках огляд місця події може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після огляду.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 добровільно без стороннього примусу повідомив працівникам поліції про наявність у нього заборонених речовин та самостійно видав з кишені куртки мішечок та гаманець в яких знаходились психотропні речовини, будь-якого тиску або сили працівники поліції до нього не застосовували.

Правові підстави для ствердження, що працівники поліції діяли в порушення вимог Закону України «Про національну поліцію», і що наведене вище було вилучено під час обшуку, на переконання суду, відсутні.

Крім того, обставини, які б давали підстави сумніватися у добровільності участі ОСОБА_4 у проведені слідчої дії за його участю в результаті розгляду кримінального провадження не встановлені. Обвинувачений поводив себе абсолютно спокійно та цілком природно, розповідаючи про обставини, які мали місце, спеціальні засоби до нього застосовано не було.

Таким чином, враховуючи норми ст. 237 КПК України, заперечення захисника про визнання недопустимим протокол огляду місця події від 16.02.2020 є необґрунтованим, оскільки під час проведення огляду місця події були дотримані всі вимоги визначенні КПК України, для проведення даної слідчої дії.

Крім того, твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_4 фактично був затриманий не підтвердженні дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, оскільки в матеріалах відсутній протокол затримання ОСОБА_4 , крім того, не було жодних підстав для його затримання, оскільки він добровільно видав наявні у нього заборонені речовини, а також надав добровільну згоду на проведення поверхневого огляду та проведення змивів з рук, та добровільно видав мобільний телефон, що підтверджується відповідними заяви, які наявні в матеріалах кримінального провадження, а тому його не можна вважати затриманою особою в порядку ст. 208 КПК України, та немає підстав вважати, що мало місце порушення права особи на захист.

Також, сторона захисту зазначає, що огляд місця події було проведено за правилами обшуку затриманої особи, що є порушенням ч. 3 ст. 214 КПК України, та неможливо здійснювати до внесення відомостей в ЄРДР.

Однак, як вже було встановлено судом, ОСОБА_4 не був затриманою особою в розумінні ст. 208 КПК України, тому працівники поліції не проводили його обшук, а лише здійснили огляд місця події, об`єктом якого була територія, що знаходиться на вул. біля буд. №3 по 2-му провулку Юності, в м. Вінниці, неподалік Вишенського озера, де був зупинений ОСОБА_4 .

Протокол огляду місця події не є тотожним протоколу обшуку затриманої особи, і за своїм процесуальним змістом протокол від 16.02.2020 є протоколом огляду місця події.

Що стосується тверджень сторони захисту з приводу незаконного проведення слідчих дій до внесення відомостей в ЄРДР суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Здійснення досудового розслідування, крім випадків, передбачених цією частиною, до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У невідкладних випадках до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути проведений огляд місця події (відомості вносяться невідкладно після завершення огляду).

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудового розслідування від 17.02.2020, встановлено, що 16.02.2020 близько 16:41 год. надійшло повідомлення про те, що під час несення служби, працівниками поліції був зупинений ОСОБА_4 , який повідомив, що у нього наявні заборонені речовини, а наступного дня, 17.02.2020 о 16:05 год. були внесені відомості до ЄРДР, тобто в межах двадцяти чотирьох годин, без будь-яких порушень норм КПК України.

Факт внесення відомостей про кримінальне правопорушення на підставі даних, які були отримані правоохоронними органами, не є таким, що ставить під сумнів законність проведення досудового розслідування. Крім того, місце виявлення предмету кримінального правопорушення завжди вважається місцем події.

Отже, зазначена слідча дія була невідкладною, здійснювалась з метою припинення та з`ясування події кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим, а тому могла бути проведена без попереднього дозволу суду, згідно вимог ч. 3 ст. 214 КПК України.

Вищезазначені обставини та досліджені судом докази, вказують на те, що органом досудового розслідування не було порушено положення передбачені ст. 214 КПК України.

Крім того, сторона захисту наполягала на порушені стороною обвинувачення положень ст. 290 КПК України, а саме, не відкриття наданих суду документів, без попереднього обговорення учасниками кримінального провадження, а саме, вироку Вінницького міського суду Вінницької області та вимоги про судимості, стосовно ОСОБА_4 .

Однак, зазначені обставини є надуманими стороною захисту зважаючи на наступне.

Згідно вимог ч.ч. 11, 12 ст. 290 КПК України, сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду. Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Так, під час розгляду кримінального провадження стороною обвинувачення було надано суду для долучення до матеріалів кримінального провадження, як характеризуючи дані вимогу про судимість та вирок Вінницького міського суду Вінницької області стосовно ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 88 КПК України докази, які стосуються судимостей підозрюваного, обвинуваченого або вчинення ним інших правопорушень, що не є предметом цього кримінального провадження, а також відомості щодо характеру або окремих рис характеру підозрюваного, обвинуваченого є недопустимими на підтвердження винуватості підозрюваного, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Надані стороною обвинувачення документи не є доказами на підтвердження винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Дані документи надані з метою врахування їх, у разі призначення обвинуваченому покарання.

Крім того, інформація про судимості була відома стороні захисту, тому порушень ч. 3 ст. 290 КПК України, в даному випадку немає.

Також, не відповідає дійсності твердження сторони захисту про неповноту судового розгляду в зв`язку з відмовою судом в клопотанні про виклик та допит в судовому засіданні свідків сторони захисту, які були опитані захисником з огляду на наступне.

Стороною захисту на стадії підготовчого судового засідання було заявлено клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, в задоволенні якого судом було відмовлено, а також у ньому було зазначено про намір захисника викликати свідків зі сторони захисту. Також, про бажання допитати свідків сторони захисту було зазначено у вступній промові, які захисник надав під час розгляду кримінального провадження судом.

Однак, під час судового розгляду кримінального провадження, після допиту свідків сторони обвинувачення, дослідження письмових доказів, допиту обвинуваченого, жодних клопотань зі сторони захисту з приводу допиту свідків не заявлялось, більше того, судом перед закінченням з`ясування обставин справи, надавалась сторонам можливість доповнити судове слідство, однак стороною захисту в судовому засіданні 12.05.2023 було чітко зазначено, що доповнень немає.

Відповідно до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З метою дотримання принципів неупередженості та змагальності сторін, суд не може самостійно ініціювати питання про допит раніше заявлених сторонами свідків.

Крім того, твердження сторони захисту щодо відмови у задоволенні клопотання про допит свідків сторони захисту не відповідає дійсності, судом лише було роз`яснено необхідність виконання вимог ст. 290 КПК України, чого захисником під час розгляду кримінального провадження зроблено не було.

Таким чином, на думку суду, сторона захисту намагається створити оманливе враження про неповноту судового розгляду.

З приводу правової кваліфікації дій ОСОБА_4 суд зазначає наступне.

Під незаконним збутом розуміються будь-які способи оплатного чи безоплатного розповсюдження наркотичних засобів або психотропних речовин серед невизначеного кола осіб (продаж, дарування, обмін, сплата боргу, позичання, за певних умов - введення наркотику чи психотропної речовини його володільцем іншій особі шляхом ін`єкцій, пригощання цигарками, які містять наркотик, тощо). Незаконний збут передбачає відчуження цих засобів чи речовин іншій особі, яка може розпоряджатися ними (або їх частиною) як своїм майном.

Однак належних доказів на підтвердження направленості умислу ОСОБА_4 , саме на збут психотропних речовин, матеріали кримінального провадження не містять, будь-яких інших належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність у обвинуваченого ОСОБА_4 мети збуту, що є обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 КК України, у справі немає, а досліджені в судовому засіданні докази свідчать про відсутність такого умислу.

Придбання наркотичних засобів або психотропних речовин це їх купівля, отримання в обмін на інші товари і речі, у вигляді позички, дарунка, нагороди, сплати боргу, привласнення знайденого, збирання (лише щодо наркотиків) дикоростучих конопель і маку (їх частин), а також післяжнивних залишків не охоронюваних посівів наркотиковмісних рослин, відходів виробництва, які містять наркотичні речовини, тощо. Отже, придбання зазначених предметів може бути як сплатним, так і безоплатним.

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 309 КК, характеризується виною у формі прямого умислу: особа усвідомлює суспільно небезпечний характер вчинюваних нею діянь, відповідальність за які передбачено ст. 309 КК, і бажає їх вчинити, не маючи на меті збуту наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів. Вказівка у статті на вчинення діяння без мети збуту означає, що винна особа, яка незаконно виробляє, виготовляє, придбає, зберігає, перевозить чи пересилає наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги, не має на меті здійснити їх відчуження, а вчиняє вказані дії у власних інтересах. Якраз у наявності чи відсутності такої мети і полягає відмінність між складами злочинів, передбачених статтями 307 та 309 КК.

Отже, для вирішення питання про кваліфікацію кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним придбанням та зберіганням наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, зокрема щодо відсутності чи наявності умислу на збут, суд у кожному конкретному випадку має оцінити обставини справи, які стосуються характеристики мотивів, намірів особи при здійсненні нею такого придбання та зберігання.

Так, про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів може свідчити великий або особливо великий їх розмір, спосіб упакування та розфасування, а також інші обставини, зокрема: відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини; поведінка суб`єкта злочину; те, що сама особа наркотичних засобів або психотропних речовин не вживає, але виготовляє та зберігає їх.

З досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що ОСОБА_4 під час огляду місця події добровільно видав з кишені куртки мішечок в якому знаходилось сімнадцять згортків та з гаманця ще один файл з психотропною речовиною, які були розфасовані. Загальний розмір наявної в них психотропної речовини становить 4,900 г, що хоча і є великим розміром, але наближений до мінімальної межі визначеної згідно таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу. Жодні відомості, щодо домовленості ОСОБА_4 з іншими особами про продаж психотропних речовин відсутні.

В матеріалах кримінального провадження наявний протокол огляду документів від 17.07.2020, які отримані в ході тимчасового доступу до належного ОСОБА_4 мобільного телефону «Xiaomi Redmi Note 4х», однак з даних файлів не можливо встановити чи домовлявся ОСОБА_4 про збут психотропної речовини, так само як і не можна визначити між якими саме особами здійснюється листування, тому дані документи жодним чином не підтверджують вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того, як встановлено з відеозапису проведення огляду місця події, ОСОБА_4 з самого початку повідомив, що вже деякий час вживає заборонені речовини та придбав їх саме для власного вживання.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотиви і мета вчинення кримінального правопорушення.

Розглядаючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Судом враховано, що відповідно до наказу МОЗ України №280 від 15.05.2015 «Про внесення змін до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01 серпня 2000 року №188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» зокрема Таблиці 2, виявлений та вилучений в ході проведення огляду місця події амфетамін, загальною масою 4,900 г, відповідає великим розмірам.

Таким чином, аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази, оцінюючи їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд користуючись своїм правом, в силу ч. 3 ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, приходить до висновку, про необхідність перекваліфікації дій ОСОБА_4 з ч. 2 ст. 307 КК України на ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання психотропних речовин, без мети збуту, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах.

Суд зазначає, що згідно положень ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині КК України.

Крім того, суд приймає до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України від 26.04.02 №4 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», відповідно до якої поширення наркоманії та зростання злочинності, пов`язаної з наркотичним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів набувають усе більших масштабів і стають серйозним соціальним чинником, який негативно впливає на життя, здоров`я та благополуччя людей, важливе значення має правильне застосування кримінально правових норм, що передбачають відповідальність за вчинення таких злочинів.

При визначенні виду та міри покарання, обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Суд зважає на те, що обвинувачений раніше судимий (т.2 а.с. 114-117), на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебував (т.1 а.с. 189,190,226,227), за місцем проживання характеризується позитивно (т.1 а.с. 188,228).

Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого та обставин що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Суд, не враховує щире каяття, по епізоду вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, як обставину, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , оскільки протягом тривалого часу обвинувачений не вчинив жодних дій спрямованих на примирення та відшкодування завданої шкоди потерпілому.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, відповідно до положень ст. 65 КК України, враховуючи ступінь суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, обставини справ, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, враховуючи особу обвинуваченого, ставлення до вчинених кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень не можливе без його ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції, передбачено ч. 1 ст. 296 КК України та у виді позбавлення волі в межах санкції передбаченої ч. 2 ст. 309 КК України, в редакції Закону №2617-VIII від 22.11.2018, та визначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

На думку суду, дане покарання буде достатнім та сприятиме виправленню, ОСОБА_4 , відповідатиме принципам розумності та справедливості.

Крім того, судом враховано, що обвинуваченого було засуджено 19.09.2022 вироком Вінницького міського суду Вінницької області до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі сімнадцяти тисяч гривень в дохід держави, даний вирок набув законної сили 20.10.2022, в даному випадку слід застосувати положення ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України, та приєднати невідбуте покарання, у виді штрафу, однак виконувати його самостійно.

Початок строку відбуття покарання обвинуваченому слід рахувати з дня його затримання на виконання вироку суду.

З метою забезпечення виконання вироку обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби з 22 години до 06 години наступної доби.

Відповідно до вимог ст. ст. 124, 126 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати у відшкодування вартості проведення судових експертиз (т.1 а.с. 164, 213), оскільки їх проведення було зумовлено розслідуванням вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення.

Долю речових доказів в кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України арешт накладений на речові докази в кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання, щодо цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 8664 грн. та моральної шкоди в сумі 5000 грн. завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення з ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

З цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 вбачаться, що він поданий поза межами строків визначених в ч. 1 ст. 128 КПК України, оскільки був поданий та зареєстрований 08.12.2021, а в судовому засіданні, яке було проведено 20.01.2021 було розпочато судовий розгляд кримінального провадження, а саме: оголошено обвинувальний акт, встановлено порядок дослідження доказів, заслухано пояснення потерпілого. Крім того, сам потерпілий вважав за можливим розпочати судовий розгляд та не заявляв клопотань про відкладення для надання часу підготувати цивільний позов.

Згідно ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 поданий до ОСОБА_4 з порушенням строків визначених ч. 1 ст. 128 КПК України, а тому його слід залишити без розгляду, разом з тим, суд звертає увагу, що цивільний позивач не позбавлений права пред`явити позовну заяву в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 59, 65-67, 70-72, 194, 296, 309 КК України, ст. ст. 9, 22, 84, 88, 91, 100, 124, 126, 128, 174, 208, 214, 237, 290, 337, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 296 та ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 296 КК України - у виді 3 років обмеження волі;

- за ч. 2 ст. 309 КК України - у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків приєднати до покарання призначеного за даним вироком невідбуте покарання призначене за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 19.09.2022, у виді штрафу в сумі сімнадцяти тисяч гривень в дохід держави, яке виконувати самостійно.

Початок строку відбуття покарання обвинуваченому слід рахувати з дня його затримання на виконання вироку суду.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби з 22 години до 06 години наступної доби за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 днів, з 31.05.2023 по 29.07.2023 включно.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави Україна процесуальні витрати в сумі 10951,15 грн. у відшкодування вартості проведення криміналістичних досліджень в кримінальному провадженні.

Арешт накладений на майно ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області №127/4143/20 від 20.02.2020 скасувати.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення залишити без розгляду.

Речові докази в кримінальному провадженні, а саме:

- «DVD-R» диск із наявними відео в кількості 3-х файлів, після набрання вироком законної сили залишити при матеріалах кримінального провадження;

- вісімнадцять поліетиленових файлів з білою порошкоподібною речовиною, змиви з рук ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили знищити;

- мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 4х чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 з пошкодженим екраном, із сім-картою: НОМЕР_3 , після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1