У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.05.2023 Справа №607/9135/23

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Тернопіль) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки смт.Мангуш Першотравневого району Донецької області, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

23 травня 2023 рокуслідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Тернопіль) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000239 від 16.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, розслідується кримінальне провадження № 0000239 від 16.06.2022 за підозрою громадянки України ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом в.о. начальника Головного управління Державної податкової служби України в Донецькій області (надалі - ГУ ДПС у Донецькій області) № 15-о від 21.12.2020 ОСОБА_6 призначено на посаду головного державного ревізора-інспектора Мангушської державної податкової інспекції ГУ ДПС у Донецькій області, на якій вона перебувала до 01.08.2022.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів" правоохоронні органи - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Таким чином, ОСОБА_6 , перебуваючи з 21.12.2020 на посаді головного державного ревізора-інспектора Мангушської державної податкової інспекції ГУ ДПС у Донецькій області, будучи працівником територіального органу доходів і зборів, є працівником правоохоронного органу.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про державну службу» державний службовець зобов`язаний дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про державну службу» особа, яка вступає на посаду державної служби вперше, набуває статусу державного службовця з дня публічного складення нею Присяги державного службовця, а особа, яка призначається на посаду державної служби повторно, - з дня призначення на посаду.

Водночас, ОСОБА_6 складеної нею присяги не дотрималась та в умовах, коли Український народ героїчно протистоїть російському агресору, у порушення вимог ст. 1, 2, 17 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 8, 21 Закону України «Про державну службу», зрадила українській державі та всьому Українському народові, вчинивши злочин проти основ національної безпеки України за наступних обставин.

19.02.2022 керівництвом РФ в умовах триваючого міжнародного збройного конфлікту в порушення положень ст. 51 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, ст. 23 Гаазької конвенції про закони та звичаї війни на суходолі від 18.10.1907, Загальної декларації про права людини, на тимчасово окупованій території Донецької області оголошено примусову загальну мобілізацію громадян України, які мешкають на тимчасово окупованій території Донецької області, для участі у військових діях, спрямованих проти держави Україна.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_7 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України.

Так, 24.02.2022, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглась на територію України через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18.04.2022 №259/2022 внесено зміни у статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX), та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 № 341/2022 внесено зміни у статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

На початку березня 2022 року, більш точного часу в ході досудового слідства не встановлено, військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації, шляхом збройної агресії, спільно з представниками так званої «ДНР», які є частиною окупаційної адміністрації РФ, здійснили тимчасову окупацію території смт. Мангуш Маріупольського району Донецької області з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, іншими об`єктами.

При цьому, з метою незаконного утвердження правового порядку РФ, незаконного впровадження законодавства РФ на тимчасово окупованій території та подальшої незаконної анексії тимчасово окупованої території Маріупольського району Донецької області та її приєднання до території РФ, керівництвом Російської Федерації почався процес утворення незаконних органів державної влади, органів місцевого самоврядування, правоохоронних, контролюючих органів у складі так званої «ДНР», які були частиною окупаційної адміністрації РФ, до роботи у яких залучалися особи з числа громадян України, які добровільно надали згоду на співпрацю з окупаційною владою РФ.

Зокрема, з метою незаконного регулювання на тимчасово окупованій території у смт. Мангуш Маріупольського району Донецької області відносин, що виникають у сфері справляння податків і зборів, окупаційною «владою» організовано діяльність на вказаній території спеціалістів незаконно створеного правоохоронного органу - так званого «Министерства доходов и сборов Донецкой Народной Республики», до роботи у якому були залучені громадяни України, в тому числі з числа колишніх та діючих співробітників органів доходів і зборів, які залишилися на тимчасово окупованих територіях.

Так, 08.03.2022 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_6 , перебуваючи на тимчасово окупованій території у приміщенні Мангушської державної податкової інспекції ГУ ДПС у Донецькій області за адресою: Донецька обл., Маріупольський район, смт. Мангуш, пр. Миру, буд. 75, будучи працівником правоохоронного органу, діючи всупереч Присязі державного службовця, надала згоду представникам РФ та представникам так званої «ДНР» на перехід на їх бік шляхом добровільного зайняття посади у структурі незаконно створеного правоохоронного органу - так званого «Министерства доходов и сборов Донецкой Народной Республики».

Надалі в період часу з 08.03.2022 до не менш ніж 17.06.2022 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_6 , будучи працівником правоохоронного органу, діючи всупереч Присязі державного службовця, перебуваючи на тимчасово окупованій території у смт. Мангуш Донецької області добровільного займала посаду у незаконно створеному правоохоронному органі - так званому «Министерства доходов и сборов Донецкой Народной Республики».

Окрім того ОСОБА_6 в період часу з 08.03.2022 до не менш ніж 17.06.2022 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), добровільно займаючи посаду у структурі незаконно створеного правоохоронного органу - так званого «Министерства доходов и сборов Донецкой Народной Республики», перебуваючи на тимчасово окупованій території смт. Мангуш Донецької області, зокрема у приміщенні Мангушської державної податкової інспекції ГУ ДПС у Донецькій області за адресою: Донецька обл., Маріупольський район, смт. Мангуш, пр. Миру, буд. 75, та у приміщенні адміністративного будинку за адресою: Україна, Донецька обл., Маріупольський район, смт. Мангуш, проспект Миру, будинок 72, шляхом сприяння, надання консультацій та участі в організованих представникам РФ заходах надавала допомогу представникам РФ у проведенні підривної діяльності проти України.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у державній зраді, тобто у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, надання представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинені в умовах воєнного стану, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

04.05.2023 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянці України, уродженці смт. Мангуш Першоторавневого району Донецької області, жительку АДРЕСА_1 , в порядку ст. 135 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

18.05.2023 підозрювану ОСОБА_6 оголошено у розшук. Здійснення розшуку підозрюваної ОСОБА_6 доручено співробітникам Управління СБУ в Дніпропетровській області.

На даний час підозрювана ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та суду, перебуває на тимчасово окупованій території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Отже, вищевказані матеріали досудового розслідування дають достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_6 умисно переховується від слідства та суду на тимчасово окупованій території України з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені нею кримінальні правопорушення, передбачені ч. 7 ст. 111-1 КК України. Притягнути ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності у загальному порядку, передбаченому чинним кримінальним процесуальним законодавством, неможливо.

Метою та підставами застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваної ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобіганням ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрювана ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території України, підозрювана ОСОБА_6 перебуваючи на волі має можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Окрім того, звертаючись із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_6 слідчим, на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження, враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, репутацію підозрюваної, тяжкість покарання, що їй загрожує у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги особливу суспільну небезпеку протиправних дій ОСОБА_6 , враховуючи те, що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку підозрюваної ОСОБА_6 , а тому, слідчий вважає, що відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України щодо неї необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваною ОСОБА_6 покладених процесуальних обов`язків, відтак слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 обґрунтованими.

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо поданого клопотання заперечив.

Вказане клопотання у відповідності до ч. 6 ст. 193 КПК України розглядається за відсутності підозрюваної ОСОБА_6 .

Заслухавши пояснення прокурора у кримінальному провадженні, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частина 1 ст. 29 Конституції України визначає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

У відповідності до ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою обрання запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В даному випадку сторона обвинувачення поставила перед слідчим суддею питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Це можна вважати особливим порядком попереднього вирішення питання про застосування до особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Отже, у разі оголошення особи у міжнародний розшук, КПК України встановлює процедуру, за якою спочатку може бути розглянуте за відсутності підозрюваного клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в порядку передбаченому ч. 6 ст. 193 КПК України, і рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, який оголошений у міжнародний розшук, за своєю правовою природою є дозволом на затримання останнього з метою приводу, що передбачено ч. 3 ст. 187 КПК України, і відрізняється від останнього тільки тим, що підозрюваний знаходиться за межами України. Оскільки до підозрюваного не застосовується запобіжний захід, він не може утримуватися під вартою. Після затримання підозрюваного (не пізніш як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження) - слідчий суддя розглядає за його участю клопотання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід. Використані формулювання свідчать про те, що в умовах переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та оголошення у зв`язку з цим його у міжнародний розшук, КПК України розрізняє процедури обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою від процедури застосування такого обраного запобіжного заходу.

Також, судом при вирішенні питання про його обрання не досліджується можливість застосування менш суворого запобіжного заходу, оскільки тримання під вартою це єдиний запобіжний захід, передбачений в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України. Питання про більш м`який запобіжний захід відносно підозрюваного стає предметом дослідження при застосуванні запобіжного заходу після його затримання і доставлення до слідчого судді.

Отже, при вирішенні питання про обрання щодо особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчому судді належить дослідити такі обставини: чи повідомлено особі про підозру у встановленому законом порядку; чи наявна обґрунтована підозра; чи наявні ризики кримінального провадження; чи виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором та/або оголошений у міжнародний розшук.

Судом встановлено, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, розслідується кримінальне провадження № 0000239 від 16.06.2022 за підозрою громадянки України ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

04 травня 2023 року ОСОБА_6 , в порядку ст.. 135 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Запобіжний захід є заходом забезпечення кримінального провадження (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно із ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченимстаттею 177 цього Кодексу.

Згідно із п. 4 ч. 2 цієї статті запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбаченихстаттею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, зокрема, оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Отже, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихстаттею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, та що підозрюваний, оголошений у міжнародний розшук.

Положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри». Тому в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно дост. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»є джерелом права.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

При цьому, факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, підтверджуються доказами, які зібрані у ході досудового розслідування, зокрема, інформація, що міститься у: повідомленні УСБУ у Дніпропетровській області від 10.06.2022; матеріалах виконання УСБУ в Дніпропетровській області доручення прокурора від 14.02.2023; протоколах огляду інформації, розміщеної на веб-ресурсі «Миротворець» від 13.02.2023; протоколі огляду інформації, розміщеної на веб-ресурсі «Gazeta.ua» від 13.02.2023; протоколі огляду інформації, комп`ютерних даних та документів в електронній формі (у тому числі фото-, аудіо-, відеоматеріалів), які розміщені на електронних ресурсах в мережі «Інтернет», зокрема відомостей з електронних інформаційних систем, доступ до яких не обмежується її власником, володільцем або утримувачем та не пов`язаний з подоланням системи логічного захисту (публікації на інтернет-сторінці проекту ІНФОРМАЦІЯ_3 » під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за покликанням ІНФОРМАЦІЯ_5 публікації на інтернет-сторінці проекту « ІНФОРМАЦІЯ_3 » під назвою «« ІНФОРМАЦІЯ_6 » за покликанням ІНФОРМАЦІЯ_7 від ІНФОРМАЦІЯ_8 ; протоколі огляду інформації, комп`ютерних даних та документів в електронній формі (у тому числі фото-, аудіо-, відеоматеріалів), які розміщені на електронних ресурсах в мережі «Інтернет», зокрема відомостей з електронних інформаційних систем, доступ до яких не обмежується її власником, володільцем або утримувачем та не пов`язаний з подоланням системи логічного захисту (публікації на інтернет-сторінці під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_9 » проекту ІНФОРМАЦІЯ_3 » за покликанням ІНФОРМАЦІЯ_10 від ІНФОРМАЦІЯ_11 ; протоколі огляду інформації, комп`ютерних даних та документів в електронній формі (у тому числі фото-, аудіо-, відеоматеріалів), які розміщені на електронних ресурсах в мережі «Інтернет», зокрема відомостей з електронних інформаційних систем, доступ до яких не обмежується її власником, володільцем або утримувачем та не пов`язаний з подоланням системи логічного захисту (інтернет-сторінки відео-сервісу « ІНФОРМАЦІЯ_12 » за покликанням ІНФОРМАЦІЯ_12 інтернет-сторінки відео-сервісу « ІНФОРМАЦІЯ_12 » за покликанням ІНФОРМАЦІЯ_12 від ІНФОРМАЦІЯ_13 ; протоколі огляду інформації, комп`ютерних даних та документів в електронній формі (у тому числі фото-, аудіо-, відеоматеріалів), які розміщені на електронних ресурсах в мережі «Інтернет», зокрема відомостей з електронних інформаційних систем, доступ до яких не обмежується її власником, володільцем або утримувачем та не пов`язаний з подоланням системи логічного захисту (інтернет-сторінки відео-сервісу « ІНФОРМАЦІЯ_14 » за покликанням ІНФОРМАЦІЯ_15 інтернет-сторінки відео-сервісу « ІНФОРМАЦІЯ_14 » за покликанням ІНФОРМАЦІЯ_16 від ІНФОРМАЦІЯ_13 ; протоколі огляду інформації, комп`ютерних даних та документів в електронній формі (у тому числі фото-, аудіо-, відеоматеріалів), які розміщені на електронних ресурсах в мережі «Інтернет», зокрема відомостей з електронних інформаційних систем, доступ до яких не обмежується її власником, володільцем або утримувачем та не пов`язаний з подоланням системи логічного захисту (- інтернет-сторінки проекту «Прозора бюрократія» за покликанням ІНФОРМАЦІЯ_17 інтернет-сторінки проекту «Опендатабот» за покликанням ІНФОРМАЦІЯ_18 інтернет-сторінка проекту «Опендатабот» за покликанням ІНФОРМАЦІЯ_19 інтернет-сторінки сервісу «Google maps» за покликанням ІНФОРМАЦІЯ_20 !4m6!3m5!1s0x40e6fdf028cb57c9:0x525c35eab50986b4!8m2!3d47.0557406!4d37.3115965!16s%2Fg%2F11g6lvlxrp.) від 10.05.2023; протоколі допиту свідка ОСОБА_8 від 02.05.2023, а також іншими доказами, зібраними у кримінальному провадженні.

Щодо наявності ризиків, зазначених устатті 177 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України (частина 2 статті 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

При визначенні імовірності переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останній у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Зокрема, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, санкцією якої передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Слідчий суддя погоджується, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

На даний час, підозрювана перебуває на тимчасово окупованій території України. Вказаний факт свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрювана ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території України.

Зважаючи на те, що ОСОБА_6 добровільно займала посаду у структурі незаконно створеного правоохоронного органу - так званого «Министерства доходов и сборов Донецкой Народной Республики», перебуваючи на тимчасово окупованій території смт. Мангуш Донецької області, зокрема у приміщенні Мангушської державної податкової інспекції ГУ ДПС у Донецькій області за адресою: Донецька обл., Маріупольський район, смт. Мангуш, пр. Миру, буд. 75, та у приміщенні адміністративного будинку за адресою: Україна, Донецька обл., Маріупольський район, смт. Мангуш, проспект Миру, будинок 72, шляхом сприяння, надання консультацій та участі в організованих представникам РФ заходах надавала допомогу представникам РФ у проведенні підривної діяльності проти України, у останньої можуть зберігатися об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Зазначене свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається в тому, що підозрювана ОСОБА_6 перебуваючи на волі має можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Окрім того, зважаючи на той факт, що підозрювана ОСОБА_6 на даний час переховується від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території України, у її діях наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - а саме можливість незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Щодо оголошення ОСОБА_6 у міжнародний розшук, слідчий суддя зазначає наступне.

Кримінальний процесуальний кодекс України жодним чином не обумовлює ухвалення судового рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного доведеністю факту перебування такої особи у міжнародному розшуку, а лише визначає необхідність оголошення такого розшуку (ч. 6 ст.193, ч. 2 ст.281 КПК України).

Із матеріалів кримінального провадження встановлено, що постановою слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Тернопіль) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 від 18 травня 2023 р., ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук. Відомості про прийняте рішення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За змістом Розділу IV Інструкції про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затвердженої Наказом № 613/380/93/228/414/510/2801/5 від 17.08.2020 р., для звернення із запитом про публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо особи, яка розшукується з метою її затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в України, правоохоронний орган України надсилає уповноваженому підрозділу визначений пакет документів, у тому числі, завірену копію постанови про оголошення розшуку особи та завірену копію ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на стадії досудового розслідування.

Таким чином, розгляд слідчим суддею клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на стадії досудового розслідування передує вирішенню питання про публікацію Червоного оповіщення Генеральним секретаріатом Інтерполу.

Отже, момент, з якого особа вважається такою, що оголошена у міжнародний розшук, відповідає часу винесення постанови про оголошення особи у міжнародний розшук, а доказом, яким сторона обвинувачення має доводити перед слідчим суддею факт того, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук, є наявність у матеріалах клопотання процесуального рішення про оголошення особи в міжнародний розшук, оформленого у виді постанови.

Разом з цим, слід зазначити, що у взаємовідносинах України та Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерполу саме Національна поліція виступає як Національне центральне бюро Інтерполу. При цьому, робочим апаратом НЦБ Інтерполу в структурі Національної поліції є саме Департамент міжнародного поліцейського співробітництва.

Винесення органом досудового розслідування постанови про оголошення підозрюваної в міжнародний розшук, на переконання слідчого судді, є достатнім для підтвердження факту оголошення ОСОБА_6 у міжнародний розшук в розумінні вимог ч. 6 ст. 193 КПК України.

Враховуючи тяжкість злочину, вчинення якого інкримінується ОСОБА_6 , доведення слідчим наявності обґрунтованої підозри, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає доведеною та обґрунтованою необхідність обрання до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Частиною 6 ст. 193 КПК України передбачено, що у випадку розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрання такого запобіжного заходу за відсутності підозрюваного, після затримання цієї особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України строк дії такої ухвали не зазначається.

Також слідчий суддя при постановленні ухвали враховує положення абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, де зазначено, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, який оголошений у міжнародний розшук, розмір застави не визначається.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_6 , підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 205, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Тернопіль) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Обрати щодо підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки смт.Мангуш Першотравневого району Донецької області, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід розглядається слідчим суддею після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк її подачі обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1