Справа № 452/2721/23
Провадження № 1-кп/452/286/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2023 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

із участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області кримінальне провадження №0000336 від 16.04.2023 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, раніше останній раз судимого 18.10.2018р. Самбірським міськрайонним судом Львівської області за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 15 квітня 2023р. о 18.30год, знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, розуміючи протиправний характер свого діяння та його наслідки, з корисливих мотивів, повторно, в умовах воєнного стану, викрав мобільний телефон марки «XIAOMI Redmi 9c», IMEI: НОМЕР_1 / НОМЕР_2 вартістю 4099грн, який належить ОСОБА_5 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Судом проаналізовано показання обвинуваченого, позицію потерпілого і прокурора, докази досудового розслідування в сукупності та, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, в умовах воєнного стану; кваліфікація дій за вказаною нормою Кримінального Закону є вірною і обвинувачений повинен за це понести кримінальну відповідальність.

На підтвердження встановлених судом обставин винність особи вбачається із допитаного безпосередньо у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 , який свою винність у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю та розповів про обставини вчиненого, а саме те, що 15 квітня 2023 року він був в гостях у потерпілого ОСОБА_5 і коли останній відлучився, він взяв його телефон, надалі здав його у ломбард; на даний час телефон повернув потерпілому.

Крім визнання вини обвинуваченим його вина в інкримінованому кримінальному правопорушенні доведена сукупністю доказів зібраних у ході досудового розслідування, дослідження яких відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України суд за погодженням із учасниками кримінального провадження визнав недоцільним. Водночас судом з`ясовано чи правильно розуміють сторони кримінального провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено, що у такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Тому, аналізуючи раніше наведене та матеріали кримінального провадження, суд переконаний в доведенні вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Вивченням особи обвинуваченого, встановлено, що він раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, в тому числі за злочини проти власності; на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває; по місцю проживання скарг на нього не поступало; заподіяну шкоду відшкодував.

У відповідності до вимоги ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Тому, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості ним учиненого; також судом ураховано особу винного, його характеристику, сімейне становище, обставини вчинення злочину. Із урахуванням цього слід призначити обвинуваченому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. Підстав для переходу до більш м`якого покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини Кримінального Кодексу України за вчинене, - не встановлено.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку; обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом ураховано окрім загальних засад такого, і роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Розглядаючи кримінальне провадження в межах установленого звинувачення обвинуваченому ОСОБА_4 , із урахуванням наведеного і загальних засад призначення покарання, аналізуючи матеріали досудового розслідування в сукупності із поясненнями обвинуваченого, позицію потерпілого, котрий письмово підтвердив відшкодування збитків та з приводу міри покарання покладався на думку суду; із урахуванням особи ОСОБА_4 , його сімейного становища, характеристики, поведінки до і після вчинення злочину, вимоги закону, встановлених соціальних зв`язків, - суд дійшов висновку, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням звільнення від відбування покарання з випробуванням, - що є тотожним позиції сторони обвинувачення, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності не встановлено.

Цивільного позову у встановленому законом порядку не заявлено; судових витрат по справі немає; питання речових доказів згідно постанови про визнання та прилучення до справи речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України; застосований запобіжний захід особисте зобов`язання до набрання вироком законної сили необхідно залишити без зміни.

Керуючись ст. ст. 370, 373 - 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавленні волі на строк 5(п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 3(три) роки.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили стосовно ОСОБА_4 залишити особисте зобов`язання.

Речові докази -мобільний телефон марки «XIAOMI Redmi 9c, IMEI: НОМЕР_3 вважати повернутим власнику - потерпілому ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через місцевий суд протягом тридцяти днів із дня його проголошення. У відповідності до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскарженим в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 цього кодексу.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя