У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.05.2023 Справа №607/8700/23

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурора Теребовлянської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 , про продовження на два місяці, строку покладених відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України обов`язків відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єлизаветин Рожищенського району Волинської області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого головою ОСББ, раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

16 травня 2023 року прокурор Теребовлянської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням про продовження строку дії покладених на підозрюваного у кримінальному провадженні №0000106 від 20 травня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їх викликом, вимогою за визначеною ними періодичністю; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; не відлучатись за межі Тернопільської та Волинської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками, експертами та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання в органи ДМС України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000106 від 20.05.2022 за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України, та за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що у квітні 2022 року ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, вступив у злочинну змову з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , направлену на вимагання грошових коштів у ОСОБА_9 , який, будучи керівником ТОВ «ФСК будівельна компанія», займався підприємницькою діяльністю у сфері надання будівельних послуг, достовірно знаючи, що з 24.02.2022 на усій території України введено воєнний стан на підставі Закону України № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».

Реалізуючи свій злочинний намір, 30.04.2022 ОСОБА_6 зателефонував до ОСОБА_9 та передав мобільний телефон ОСОБА_4 , який під час телефонної розмови із ОСОБА_9 , діючи умисно, з відома та за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , висунув незаконну вимогу ОСОБА_9 про передачу ОСОБА_6 грошових коштів в розмірі 460 000 грн. в рахунок погашення неіснуючого боргу, погрожуючи при цьому погрозою насильства над потерпілим, зокрема, фізичною розправою.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, охоплену єдиним злочинним умислом, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 13.05.2022 на автомобілі марки «TOYOTA», моделі «SEQUOIA», д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_4 , приїхали у АДРЕСА_3 , за місцем знаходження офісу ОСОБА_9 . Перебуваючи за вказаною адресою, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 , переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, діючи умисно з відома та за попередньою змовою із ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , висунули незаконну вимогу ОСОБА_9 про передачу грошових коштів неіснуючого боргу перед ОСОБА_6 в розмірі 900 000 грн., погрожуючи при цьому ОСОБА_9 фізичною розправою.

У подальшому, 18.05.2022 ОСОБА_7 , діючи умисно з відома та за попередньою змовою із ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , зателефонував до ОСОБА_10 , який являється батьком ОСОБА_9 , та висловив йому погрози щодо фізичної розправи над ОСОБА_9 , якщо той не передасть на їх вимогу грошові кошти неіснуючого боргу ОСОБА_6 .

Надалі, 19.05.2022 ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 приїхали на автомобілі марки «TOYOTA», моделі «SEQUOIA» д.н.з. НОМЕР_1 , у АДРЕСА_3, де за попередньою домовленістю зустрілись із ОСОБА_9 .

Під час вказаної зустрічі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , діючи з відома та за попередньою змовою із ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , висловили вимогу ОСОБА_9 про передачу грошових коштів неіснуючого боргу перед ОСОБА_6 в розмірі 900 000 грн., погрожуючи при цьому ОСОБА_9 фізичною розправою.

Цього ж дня, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 , діючи умисно з відома та за попередньою змовою із ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , перебуваючи у АДРЕСА_3 , з метою залякування та схиляння до передачі їм грошових коштів, нанесли удари руками по обличчі та голові ОСОБА_9 , внаслідок чого спричинили йому тілесні ушкодження у вигляді синців лобової ділянки голови справа, повік правого ока, що поширюється на виличну ділянку, садна носа, синця правої щічної і чисельні садна лівої привушної ділянок, дефект ріжучого краю перших верхнього і нижнього лівих зубів, крововиливи слизової оболонки верхньої губи у центральній частині і зліва, синець лівого передпліччя, садна 1-2-3-го пальців правої кисті, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

Надалі, 01.06.2022 та 03.06.2022 ОСОБА_7 , діючи з відома ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , з метою отримання грошових коштів у ОСОБА_9 , які вони вимагали раніше, телефонував до його батька ОСОБА_10 та висловлював останньому вимоги про передачу ОСОБА_9 грошових коштів неіснуючого боргу ОСОБА_6 , погрожуючи при цьому фізичною розправою над ОСОБА_9 .

Окрім цього, 03.06.2022 та 26.07.2022 ОСОБА_7 , діючи з відома ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на вимагання грошових коштів у ОСОБА_9 , телефонував до останнього та висловлював вимоги про передачу грошових коштів неіснуючого боргу перед ОСОБА_6 .

У подальшому, 09.08.2022 ОСОБА_8 , діючи з відома та за попередньою змовою із ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , під час зустрічі із ОСОБА_9 біля спортивного комплексу «Колізей», що по вул. Соломії Крушельницької, 14, у м. Тернопіль, висловив вимогу про передачу грошових коштів неіснуючого боргу перед ОСОБА_6 , які вони вимагали у ОСОБА_9 раніше.

Також, 15.08.2022 ОСОБА_7 , діючи з відома ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , під час зустрічі із ОСОБА_9 , яка відбулась на території АЗС «ОККО», що за адресою м. Тернопіль вул. С. Будного, 40, висловив вимогу про передачу ОСОБА_9 грошових коштів неіснуючого боргу перед ОСОБА_6 .

Після цього, 16.08.2022 ОСОБА_4 , діючи з відома та за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , з метою отримання грошових коштів, які вони вимагали раніше, зателефонував до ОСОБА_9 й під час вказаної розмови висловив останньому вимогу про передачу грошових коштів у сумі 500 000 грн. неіснуючого боргу перед ОСОБА_6 .

ОСОБА_9 сприйняв вищезазначені погрози фізичною розправою, які йому висловлювали як реальні, усвідомлюючи реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, був змушений погодитись на незаконну вимогу ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 передати їм грошові кошти у сумі 500 000 грн. неіснуючого боргу перед ОСОБА_6 .

17.08.2022 ОСОБА_9 за вказівкою ОСОБА_4 зателефонував до ОСОБА_7 та повідомив, що він зібрав обумовлену суму та готовий передати ці кошти ОСОБА_7 .

Цього ж дня, за місцем роботи ОСОБА_9 в приміщення офісу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , за вказівкою ОСОБА_7 прийшов ОСОБА_11 , який не був обізнаний із злочинним умислом ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , направленим на вимагання грошових коштів у ОСОБА_9 , та повідомив ОСОБА_9 , що він прийшов по гроші для ОСОБА_7 .

ОСОБА_9 у той же час, перебуваючи у приміщенні свого офісу за вказаною адресою, відмовився передати грошові кошти ОСОБА_11 та повідомив про це ОСОБА_7 за допомогою мобільного телефону. Однак ОСОБА_7 під час телефонної розмови із ОСОБА_9 із застосуванням погроз та залякування наполягав на тому, щоб ОСОБА_9 передав грошові кошти ОСОБА_11 , оскільки той діяв за його вказівкою.

Надалі, цього ж дня, 17.08.2022, ОСОБА_4 , діючи з відома та за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , з метою отримання грошових коштів, які вони вимагали раніше, під час телефонної розмови із ОСОБА_9 висловив останньому вимогу про передачу грошових коштів у сумі 500 000 грн., повідомивши, що ОСОБА_11 діє в їхніх інтересах, однак ОСОБА_9 також відмовився передавати кошти ОСОБА_11 , повідомивши ОСОБА_4 та ОСОБА_7 про те, що він цього чоловіка не знає, а тому грошові кошти йому передавати не буде.

25.01.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

31.01.2023 на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб із визначенням застави в розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 671 000 грн. та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На виконання вказаної ухвали, 31.01.2023 на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Тернопільській області внесено заставу за ОСОБА_4 у визначеному судом розмірі.

28.03.2023 року відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області продовжено строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 під час застосування запобіжного заходу у вигляді застави до 23:59 год. 24.05.2023.

Ухвалою слідчого судді ОСОБА_12 від 19.03.2023 справа № 607/4896/23 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000106 до шести місяців, тобто до 24.07.2023.

30.03.2023 року старшим прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурором Теребовлянської окружної прокуратури ОСОБА_3 в порядку ч. 1-3 ст. 290 КПК України надано доручення про завершення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні та надання доступу до матеріалів кримінального провадження підозрюваним та їх захисникам для ознайомлення.

05.04.2023 року підозрюваному ОСОБА_4 та його захиснику ОСОБА_5 повідомлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000106 від 20.05.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України, завершено та останнім надано можливість ознайомитись з матеріалами кримінального провадження.

Однак, на даний час, сторона захисту з матеріалами вказаного кримінального провадження, до яких їм надано доступ, не ознайомилася. У зв`язку із цим обвинувальний акт до суду поки що не може бути скерований.

У поданому клопотанні прокурор вказала, що строк дії передбачених ч.5 ст.194 КПК України обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , слід продовжити на два місяці, що, на думку прокурора, є необхідним з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховування від органу досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних, у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане клопотання підтримала, з підстав, викладених у ньому, просила задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 , його захисник - адвокат ОСОБА_5 , не заперечили щодо задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора, з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Тернопільській області перебуває кримінальне провадження № № 0000106 від 20.05.2022 за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України, та за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

25.01.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

31.01.2023 на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб із визначенням застави в розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 671 000 грн. та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України

На виконання вказаної ухвали, 31.01.2023 на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Тернопільській області внесено заставу за ОСОБА_4 у визначеному судом розмірі.

28.03.2023 року відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області продовжено строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 під час застосування запобіжного заходу у вигляді застави до 23:59 год. 24.05.2023.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.03.2023 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000106 до шести місяців, тобто до 24.07.2023.

30.03.2023 року старшим прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурором Теребовлянської окружної прокуратури ОСОБА_3 в порядку ч. 1-3 ст. 290 КПК України надано доручення про завершення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні та надання доступу до матеріалів кримінального провадження підозрюваним та їх захисникам для ознайомлення.

05.04.2023 року підозрюваному ОСОБА_4 та його захиснику ОСОБА_5 повідомлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000106 від 20.05.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України, завершено та останнім надано можливість ознайомитись з матеріалами кримінального провадження.

Отже, скласти та направити обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 до закінчення дії попередньої ухвали про покладення обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, завершити неможливо, оскільки на даний час здійснюється доступ до матеріалів досудового розслідування, однак станом на день підготовки даного клопотання сторона захисту не ознайомилась із матеріалами досудового розслідування.

Частиною 7 ст.194 КПК України визначено, що обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

У свою чергу ч. 4 ст. 199 КПК України встановлено, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

За змістом ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Висновки органу досудового розслідування щодо причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінуються, не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими, тому слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри тією мірою, щоб виправдати подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя на цьому етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

За результатами розгляду клопотання слідчий суддя доходить висновку, що матеріалами клопотання та прокурором у судовому засіданні доведено існування обставин, які свідчать про продовження існування ризиків, передбачених п. п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду продовжує існувати та обумовлений тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, за який законом визначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна. Тому, є підстави вважати, що ОСОБА_4 , знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, з метою уникнення відповідальності за вчинені ним злочини, може переховуватися від органу досудового розслідування та в подальшому від суду.

При цьому слід врахувати правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішеннях по справах «Москаленко проти України» від 20.05.2010, «W проти Швейцарії» від 26.01.1993, де Суд вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від суду.

Відповідно до ч.4 ст.95 КПК України, суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатись на них, а може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 цього кодексу.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні є те, що він підтримує дружні відносини із ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 й може впливати на них і схиляти їх до неправдивих свідчень та затягувати строки досудового розслідування. Також ОСОБА_4 відоме фактичне місце проживання та місце роботи потерпілого та його батька, а також інших свідків, показання яких можуть мати суттєве значення у даному кримінальному провадженні, тому він може незаконно впливати на них шляхом погроз, залякування,схиляння до зміни показів або відмови у їх наданні слідчому, прокурору, а згодом і суду, або іншим чином.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, який тривав упродовж значного періоду часу, був пов`язаний із погрозами потерпілому фізичним насильством та безпосереднім застосуванням фізичного насильства до потерпілого, в результаті чого останньому спричинено легкі тілесні ушкодження.

Таким чином, метою продовження строку покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, є запобігання можливим спробам останнього переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, який, відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, у сукупності з ризиками кримінального провадження та потребами забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 свідчить про необхідність продовження строку дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин, переконливості наявних ризиків, вагомості доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкості покарання, що загрожує йому у випадку визнання винним у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, з врахуванням відомостей про особу підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя вважає за необхідне продовжити строк дії обов`язків, застосованих до нього.

Слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження виправданий такий ступінь втручання у права і свободи особи підозрюваного ОСОБА_4 , що відповідає меті досягнення дієвості кримінального провадження.

За наведених обставин, слідчий суддя вважає, що покладені обов`язки не є такими, що надмірно або негативно впливають на життєвий уклад підозрюваного ОСОБА_4 , а продовжуючи строк дії покладених на підозрюваного обов`язків виходить із того, що таке продовження має найменший вплив на реалізацію його прав і свобод, з урахуванням, в тому числі, строку дії даної ухвали, що не становить порушення прав людини, а отже таке втручання є розумним і співмірним для цілей цього кримінального провадження.

У зв`язку з наведеним, клопотання прокурора підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 176-179, 193, 194, 196, 199, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, задовольнити.

Продовжити строк дії покладених на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єлизаветин Рожищенського району Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого головою ОСББ, раніше не судимого,підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

-прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їх викликом, вимогою за визначеною ними періодичністю;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

-не відлучатись за межі Тернопільської та Волинської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками, експертами та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання в органи ДМС України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

Строк дії даної ухвали встановити до 23.59 год. 17 липня 2023 р.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Теребовлянської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 .

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1