ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1099/23 Справа № 243/1390/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ :

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського апеляційного суду матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 квітня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України (далі - КК), -

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_9 , погодженого прокурором Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_6 та обрано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Дніпровська УВП № 4», строком на 60 днів, з 18 квітня 2023 року по 16 червня 2023 року, включно, без визначення розміру застави.

З матеріалів провадження убачається, що органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у тому, що він 16.04.2023 приблизно о 17 годині 00 хвилин спільно з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_11 , знаходились поруч з будинком АДРЕСА_2 , де в альтанці розпивали спиртні напої. Під час спільного вживання алкогольних напоїв, 16.04.2023 приблизно о 19:30 годині, у ОСОБА_11 виник словесний конфлікт з ОСОБА_10 , внаслідок чого останній наніс один удар ліктем правої руки по голові ОСОБА_11 .

Після цього ОСОБА_11 , перебуваючи у вищезазначеному місці у вищезазначений час, діючи умисно, керуючись раптово виниклим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, наніс удар кулаком правої руки в груди ОСОБА_10 , внаслідок чого останній впав з лавки на землю, де ОСОБА_11 , продовжуючи свій єдиний протиправний злочинний умисел, спрямований на заподіяння смерті ОСОБА_10 , взявши в руки цеглу, яка знаходилась на землі, та підійшовши до нього, наніс нею не менше 2-х ударів в особливо важливий життєвий орган - потиличну частину голови ОСОБА_10 та по лівому передпліччю.

Після чого, ОСОБА_8 , перебуваючи у вищезазначеному місці, у вищезазначений час, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, доводячи до кінця раптово виниклий спільний з ОСОБА_11 протиправний умисел, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_10 , підійшов до останнього, підняв з землі цеглу, якою наніс не більше 3-х ударів, точна кількість яких під час досудового розслідування не встановлена, в область лівого плеча та в життєво-важливий орган - по голові ОСОБА_10 . Спільними протиправними діями ОСОБА_11 та ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_10 спричинено перелом склепіння черепу з крововиливами під оболонки, від яких останній помер на місці скоєння кримінального правопорушення.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст. 115 КК України, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

16.04.2023 за даним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч. 2 ст. 115 КК України.

17.04.2023 о 10:10 годині ОСОБА_8 було затримано в порядку ст.208 КПК України та того ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч. 2 ст. 115 КК.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування ухвали слідчого судді у зв`язку незаконністю, необґрунтованістю, неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

Вказує на недоведеність стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, оскільки до клопотання слідчого не додано жодного суттєвого доказу, який би підтверджував пред`явлення обґрунтованої підозри.

Водночас, зазначає, що жоден з ризиків, передбачених п.п.1,2,3 ч.1 ст.177 КПК не доведений слідчим та прокурором, оскільки судом не взято до уваги те, що підозрюваний не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду, раніше не судимий, є пенсіонером, має постійне місце мешкання, виїхати за межі України не може та чудово розуміє відповідальність за порушення покладених на нього зобов`язань. Крім того, свідки та потерпіла вже надавали покази органу досудового розслідування, а необхідні речові докази стороною обвинувачення вже були вилучені.

Також посилається й на доведеність прокурором неможливості застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 інших більш м`яких запобіжних заходів.

На підставі вищевикладеного захисник просить апеляційний суд скасувати ухвалу слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 квітня 2023 року та ухвалити нову, якою обрати ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення захисника на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, який наполягав на її задоволенні та просив скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону в повній мірі дотримано слідчим суддею місцевого суду.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є запобіжні заходи.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно вимог ч.1ст.194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, за приписами ст.178 КПК, слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного/обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного/обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного/обвинуваченого; його майновий стан та наявність у нього судимостей тощо.

Згідно ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Як зазначено у п.4 ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 є раніше не судимою особою, та санкції ч.2 ст.115 КК, за якою йому повідомлено про підозру, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі.

Як зазначено у п.1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997 року, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, як:

b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом;

c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а статтею 18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчим суддям слід враховувати позицію ЄСПЛ, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, №182).

Згідно усталеної практики ЄСПЛ «обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими вона обґрунтовується, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення у справі «Wloch v. Poland», п.109).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення за п.12 ч.2 ст.115 КК, всупереч твердженням сторони захисту, підтверджується наведеними в клопотанні слідчого, перевіреними під час судового розгляду слідчим суддею доказами, зокрема: протоколом огляду місця події від 17.04.2023 (а.с.6-8); протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 17.04.2023 року (а.с.8 зв.-10); протоколом допиту потерпілої ОСОБА_13 від 17.04.2023 року (а.с.38-39); протоколом допиту свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 від 16.04.2023 року; протоколами слідчих експериментів від 17 квітня 2023 року (а.с.31зв.-33, 39 зв.-41, 42-43); протоколом допиту підозрюваних ОСОБА_11 та ОСОБА_8 від 16.04.2023 року (а.с.23 зв.-25, 29-30).

Отже, на переконання колегії суддів, фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри за п.12 ч.2 ст. 115 КК.

Таким чином доводи апеляційної скарги захисника про відсутність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення є неспроможними.

Наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, належним чином мотивовано слідчим суддею у своїй ухвалі. Як зазначив слідчий суддя, про наявність існування вказаного ризику свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим в інкримінованому кримінальному правопорушенні, у зв`язку з чим існують обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний, знаходячись на волі зможе вплинути на встановлення істини по справі, ухилитися від слідства та суду, вплинути на свідків, знищити речі, що мають доказове значення по даному кримінальному провадженню.

Разом з цим, слідчий суддя дійшов до переконання, що у судовому засіданні прокурором не доведено наявності ризиків, передбачених п.п.2,3 ч.1 ст.177 КПК, а саме можливості підозрюваного ОСОБА_8 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що не оспорюється стороною обвинувачення, а отже ці висновки слід вважати доведеними.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, слідчий суддя, відповідно до ч.1 ст.178 КПК, врахував вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у цьому злочині, та відомості про особу підозрюваного ОСОБА_8 в їх сукупності, зокрема, його вік та стан здоров`я, репутацію підозрюваного, майновий стан, який є пенсіонером, має зареєстроване та постійне місце проживання, раніше не судимий, та дійшов правильних висновків, що інші більш м`які запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, на чому наполягає сторону захисту, не забезпечать його належної процесуальної поведінки та не зможе запобігти встановленому ризику.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК, недоведеність існування підстав для обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відсутність будь-яких обґрунтувань того, що інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного є безпідставними та суперечать матеріалам кримінального провадження.

Також слідчий суддя, дотримуючись приписів ч.ч.4,5 ст.183 КПК, правильно не визначив розмір застави, оскільки ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину вчиненого із застосуванням насильства.

Підсумовуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, з наведенням відповідних мотивів, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, враховуючи обставини, передбачені ст.178 КПК, а також з дотриманням вимог ст.ст.194,196 КПК, дійшов висновку про доцільність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави. Тому доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 є безпідставними та задоволенню не підлягають, а ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою та відповідає вимогам ст.370 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 та 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 квітня 2023 року, якою стосовно ОСОБА_8 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Дніпровська УВП № 4», строком на 60 днів, з 18 квітня 2023 року по 16 червня 2023 року, включно, без визначення розміру застави - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4