ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4560/22
провадження № 1-в/753/382/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2023 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3

у судовому засіданні, розглянувши подання Дарницького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області про вирішення питання щодо направлення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця відбування покарання,

встановив:

Вироком Дарницького районного суду міста Києва від 02 вересня 2022 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді обмеження волі на строк два роки десять днів.

03 жовтня 2022 року вирок набрав законної сили та до Дарницького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області направлено розпорядження про його виконання.

Провідний інспектор Дарницького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області повторно звернувся до суду з поданням, в якому просить затримати та направити засудженого ОСОБА_5 до місця відбування покарання у порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

На обґрунтування клопотання вказує, що 06 та 17 квітня 2023 року засудженому направлено виклики для вручення припису та ознайомлення з порядком відбування покарання. Також був здійснений вихід за вказаною у вироку суду адресою. Місце перебування ОСОБА_5 на цей час не встановлено, за викликом засуджений не з`явився у зв`язку з чим на останнього заведена оперативно-розшукова справа.

Представник органу пробації та засуджений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, про місце, дату та час судового засідання повідомлені належним чином, клопотань про відкладення до суду не подавали, втім їх неявка на підставі ч. 5 ст. 539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, вивчивши подання та перевіривши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, який вважав подання органу пробації обґрунтованим та просив таке задовольнити, дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 КВК України особи, засуджені до обмеження волі, прямують за рахунок держави до місця відбування покарання самостійно.

Частиною 4 ст. 57 КВК України передбачено, що у разі невиїзду засудженого до місця відбування покарання без поважних причин або ухилення засудженого від отримання припису суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації направляє засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Поважними причинами невиїзду засудженого після отримання припису до місця відбування покарання в призначений строк є хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.

Статтею 87 КВК України передбачений порядок направлення засудженого до місця відбування покарання шляхом переміщення засудженого під вартою.

Вирішуючи питання про доцільність затримання засудженого та направлення його до місць відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі, суд враховує наявність підстав і умов, зазначених у ст. 57 КВК України, у їх сукупності.

Організація роботи органу пробації щодо виправлення осіб засуджених до покарання у виді обмеження волі регулюється «Порядком здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі», який затверджений наказом Міністерства юстиції України від 29.01.2019 № 272/5.

У розділі ХІ цього наказу встановлено, що направлення до місця відбування покарання засуджених до обмеження волі покладається на уповноважений орган з питань пробації, який надсилає засудженому виклик, за яким він зобов`язаний з`явитись для вручення припису та ознайомитись з порядком відбування покарання.

Належним підтвердженням отримання засудженим припису є його підпис про отримання, а ухиленням засудженого від отримання припису є його умисні дії, що унеможливлюють вручення уповноваженим органом з питань пробації та підтверджуються документально.

Однак, дослідивши матеріали справи долучені до подання, суд дійшов висновку, що цих нормативних вимог орган пробації не дотримався.

Так, до подання не додано жодних матеріалів, якими обґрунтовуються та підтверджуються зазначені обставини, зокрема, не надано навіть відомостей про те, що із засудженим ОСОБА_5 проводилась бесіда та йому було роз`яснено порядок слідування до місця відбування покарання, останній не попереджався про відповідальність за невиїзд в установлений строк або неприбуття до виправного центу.

Самі матеріали справи також не містять підтверджуючих документів, які б свідчили про умисне ухилення засудженого ОСОБА_5 від отримання припису про виїзд до місця відбування покарання або невиїзду засудженого до місця відбування покарання без поважних причин.

При цьому ініціатором подання не долучено до матеріалів справи й підтвердження направлення вказаних викликів засудженому ОСОБА_5 не лише за місцем проживання, а й за місцем реєстрації, та їх отримання останнім чи повернення з відміткою про причини повернення, відсутні будь-які відомості про результати проведення розшукових заходів стосовно засудженого.

Поряд з цим, суд також звертає увагу на те, що ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 01 червня 2023 року у задоволенні подання органу про вирішення питання щодо направлення засудженого ОСОБА_5 до місця відбування покарання вже було відмовлено з цих самих підстав, натомість провідний інспектор органу з питань пробації обґрунтовуючи своє подання у вересні 2023 року посилається на інформацію отриману у травні 2023 року.

Тобто матеріали подання не містять відомостей того, чи були здійснені працівником уповноваженого органу з питань пробації необхідні дії, передбачені Кримінально-виконавчим кодексом України та вказаним наказом Міністерства юстиції України від 29.01.2019 № 272/5, що мають бути виконані до моменту звернення до суду із поданням про направлення засудженого до місць відбування покарання.

Суд констатує, що при зверненні до суду з відповідним поданням, уповноваженою особою органу пробації були виконані не всі вимоги, які є обов`язковими перед направленням подання до суду для вирішення питання про направлення засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

У зв`язку з чим, суд вважає, що це подання є таким, що подано передчасно, через що задоволенню не підлягає.

Крім того, суд звертає увагу, що вказане не позбавляє представника органу пробації повторно звернутися до суду з вказаним поданням у випадку наявності для цього підстав та при усуненні зазначених недоліків.

Необхідним також слід відмітити, що суд не здійснює затримання, про що йде мова в прохальній частині подання, а лише може надати дозвіл на його здійснення.

Керуючись ст. 539 КПК України, ст. 57 КВК України, суд

постановив:

У задоволенні подання провідного інспектора Дарницького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 02 вересня 2022 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71 КК України, до остаточного покарання у виді обмеження волі на строк два роки десять днів, про затримання та направлення до місця відбування покарання в порядку встановленому для засуджених до позбавлення волі, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1