Справа № 507/463/23
Провадження № 1-кп/507/27/2023
Номер рядка звіту 94
В И Р О К
12.09.2023 рокусмт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Дружелюбівка Ананьївського району Одеської області, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, не одруженої, маючої на утриманні четверо малолітніх (неповнолітніх) дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не маючої судимість,
про обвинувачення у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення:
прокурор ОСОБА_8
законний представник потерпілої - ОСОБА_10
обвинувачена ОСОБА_11
захисник ОСОБА_12
ВСТАНОВИВ:
01 березня 2023 року близько 13 години 00 хвилин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , знаходилась на сміттєзвалищі, яке розташоване на околиці с. Троїцьке Подільського району Одеської області, де зустрілася зі своєю знайомою неповнолітньою потерпілою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка тримала в руках мобільний телефон марки «ТЕСНО» моделі «Рор 3 (ВВ2)». Після чого, у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), а саме мобільного телефону належного потерпілій ОСОБА_9 , який вона визначила предметом свого злочинного посягання.
Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), діючи умисно з корисливих мотивів, переслідуючи при цьому мету незаконного збагачення, усвідомлюючи, що її дії носять відкритий характер, ОСОБА_3 01 березня 2023 року, близько 13 години 00 хвилин, відкрито, умисно із корисливих мотивів на свою користь, в умовах воєнного стану, який введено на території України відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 та продовженого відповідно до Указів Президента України №133/2022 від 14.03.2022 (затвердженого
Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ), №259/2022 від 18.04.2022 (затвердженого Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ), №341/2022 від 17.05.2022 (затвердженого Законом України від 22.05.2022 №2263-ІХ), №573/2022 від 12.08.2022 (затвердженого Законом України від 15.08.2022 №2500-ІХ), №757/2022 від (затвердженого Законом України від 16.11.2022 №2738-ІХ), № 58/2023 від 06.02.2023 (затвердженого Законом України від 07.02.2023 № 2915-ІХ) використовуючи неповнолітній вік потерпілої ОСОБА_9 , обстановку та обставини, що об`єктивно склалися на момент вчинення злочину, а саме безлюдне місце, свою перевагу у віці та обман, який виразився у необхідності відправки смс-повідомлення сину, лише як спосіб отримання доступу до мобільного телефону потерпілої, відкрито вилучила у останньої мобільний телефон марки «ТЕСНО» моделі «Рор З (ВВ2)» вартістю 1415 гривень з картою пам`яті об`ємом 4 гігабайти вартістю 55 гривень, що була додатково встановлена у вказаному мобільному телефоні. ОСОБА_3 утримуючи викрадене майно при собі, з метою уникнення переслідування з боку потерпілої, спричинила один удар долонею руки по обличчю неповнолітної ОСОБА_9 , з місця скоєння злочину зникла та розпорядилася викраденим на власний розсуд, спричинивши останній матеріальний збиток на загальну суму 1 470 (одна тисяча чотириста сімдесят) гривень.
Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.4 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_3 винною у вчиненні протиправних дій визнала себе повністю, щиро розкаялася та зокрема розповіла , що 01 березня 2023 року біля 13 години вона на сміттєзвалищі с.Троїцьке збирала металобрухт, куди також прийшла дівчинка. Вона попросила у дівчинки телефон під приводом зателефонувати сину, дівчинка дала її телефон, вона подивилася на телефон і повернула. Потім знову попросила телефон, дівчинка знову дала телефон. Коли вона взяла в руки телефон, то сказала, що телефон схожий на телефон її сина, після чого поклала в кишеню. Дівчинка просила відати її телефон та намагалася забрати, але вона відмахнулася і так вийшло, що ударила в обличчя потерпілу. Телефон на прохання вона не повернула. Також пояснила, що телефон хотіла продати, щоб купити ліки для онкохворого співмешканця.
Окрім повного визнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, її винуватість повністю доведена зібраними в ході досудового розслідування доказами, що були предметом дослідження під час судового розгляду, зокрема:
Показами неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні пояснила, що коли вона була на сміттєзвалищі , то до неї підійшла ОСОБА_3 і попросила телефон, щоб зателефонувати сину, бо в неї важкі сумки, вона дала, і Непомяща повернула її телефон. Потім вона знову попросила телефон, щоб подивитися, бо такий телефон був у її сина. Коли вона знову на прохання дала телефон, то Непомяща поклала його до кишені та відмовилася повертати. Вона намагалася забрати телефон, але Непомяща її відштовхувала та відмахулася , при цьому вдарила її в обличчя.
Показами свідка ОСОБА_13 , яка в судовому засіданні пояснила, що в той день вона зустріла потерпілу, її на зустріч йшла дитина та дуже плакала. Вона запитала, що сталося і дівчинка поскаржилася, що у неї украли телефон. Дівчинка знала номер телефону своєї матері, вона зателефонувала і дівчинка по телефону розповіла своїй матері, що сталося.
Показами свідка ОСОБА_14 , який в судовому засіданні пояснив, що був запрошений працівниками поліції понятим, під час слідчого експерименту ОСОБА_3 показала та розповіла як забрала у дівчинки телефон;
Показами свідка ОСОБА_15 , який в судовому засіданні дав аналогічні покази як і ОСОБА_14 .
Показами свідка ОСОБА_16 , який в судовому засіданні пояснив , що був присутній в якості понятого під час огляду речових доказів, зокрема телефону;
- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 01.03.2023 року, ОСОБА_10 про те, що 01 березня 2023 р. біля 13 години ОСОБА_3 заволоділа телефоном її доньки ОСОБА_9 (а.с.38);
- протоколом огляду місця події від 01.03.2023 року та фототаблицею до нього, з якого вбачається , що проводився огляд території смітєзвалища, що розташоване біля с.Троїцьке Подільського району Одеської області (а.с.40-44);
- протоколом обшуку від 01 березня 2023 року та відеозаписом до нього, із якого вбачається, що проводився обшук домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_3 , в ході якого остання добровільно видала мобільний телефон марки «ТЕСНО» моделі «ВВ2», із флеш-накопичувачем 4Гб (а.с.45-50);
- протоколом від 02 березня 2023 року із фототаблицею, із якого вбачається, що в присутності понятих проводився огляд телефону, який був вилучений в ході обшуку (а.с.54-58);
- висновками експерта , згідно якого ринкова вартість мобільного телефону марки «ТЕСНО» моделі «Рор З (ВВ2)» становить 1415 гривень, вартість карти пам`яті об`ємом 4 гігабайти- 55 грн. (а.с.72-810;
- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 07 березня 2023 року, із якого вбачається, що серед пред`явлений речей чотирьох мобільних телефонів марки «ТЕСНО», потерпіла ОСОБА_9 впізнала свій мобільний телефон (а.с.82-87);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 09 березня 2023 року із фототаблицею, згідно якого потерпіла ОСОБА_9 в ході слідчого експерименту розповіла та показала , як на прохання ОСОБА_3 передала останньої свій мобільний телефон, вона просила повернути та намагалася забрати, однак Непомяща відштовхувала руками та вдарила її в обличчя (а.с.88-92).
- протоколом проведення слідчого експерименту від 20 березня 2030 року із фототаблицею, згідно якого ОСОБА_3 в ході слідчого експерименту зокрема, розповіла та показала місце, де вона зустріла потерпілу та попросила в неї телефон, але на прохання потерпілої не повернула , показала як відштовхувала потерпілу та вдарила в обличчя.
Таким чином , суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує її дії за ч.4 ст.186 КК України, за ознакою відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.
Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст..65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При обранні покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, конкретні обставини кримінального провадження - вчинила раптовий корисливий злочин через скрутне матеріальне становище, дані про особу обвинуваченої, яка є громадянкою України, має постійне місце проживання, характеризується позитивно, раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, на обліку в лікаря нарколога не знаходиться, перебуває у лікаря психіатра (Д-з:F70), є матір`ю шести дітей, наразі на утриманні має четверо дітей,
із яких троє малолітні та одна дитина неповнолітня: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , на час вчинення злочину із нею проживав співмешканець ОСОБА_17 , який мав онкозахворювання та помер ІНФОРМАЦІЯ_12 , що підтверджується медичними довідками та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 . Поряд із тим, суд враховує пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих обставин.
Так, відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.
Відповідно до ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
Також суд враховує позицію прокурора, який просив застосувати до ОСОБА_3 ст.. 69 КК України та думку потерпілої, її законного представника, які просили не позбавляти волі обвинувачену, претензій матеріального характеру не мають, шкода відшкодована.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченій слід призначити із застосуванням положень ст. 69 КК України, відповідно до якої за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може перейти до іншого , більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього кодексу за це кримінальне правопорушення, в даному випадку санкції ч. 4 ст. 186 КК України.
Таким чином, враховуючи той факт, що ОСОБА_3 провину свою визнала та щиро розкаялася, активно сприяла у розкритті даного кримінального правопорушення, добровільно відшкодувала шкоду завдану кримінальним правопорушенням та вказані обставини, пом`якшують покарання, у своїй сукупності, а саме щодо даних про особу обвинуваченої , яка за місцем проживання позитивно характеризується , наразі одна утримує чотирьох дітей, із яких троє малолітні та одна дитина неповнолітня та мотиву її дій через ті, обставини, в яких вона опинилася, та водночас відсутності обставини, які обтяжують покарання, є тими обставинами, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого нею злочину і є достатніми для застосування положень ст. 69 КК України при призначенні покарання за ч. 4 ст. 186 КК України.
Таким чином, суд вважає за можливим призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.4 ст.186 КК України, а саме призначити покарання у виді громадських робіт строком 240 годин, яке на думку суду буде достатнім для її виправлення, перевиховання та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_11 суд не вбачає.
Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
За вимогами ч. 4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчих суддів під час досудового розслідування.
Процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта в розмірі 1132 грн. 68 коп. відповідно до вимог ст. ст.118, 122, 124 ч. 2 КПК України, підлягають стягненню із обвинуваченої на користь держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити її покарання за даним кримінальним правопорушенням із застосуванням ст. 69 КК України у виді громадських робіт строком 240 годин.
Стягнути із ОСОБА_3 процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів в розмірі 1132 грн. 68 коп. на користь держави.
Речовий доказ: мобільний телефон марки «ТЕСНО» моделі «Рор З (ВВ2)», карту пам`яті, який передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділу поліції № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області, повернути потерпілій ОСОБА_9 .
Накладений ухвалою слідчого судді Любашівського районного суду від 02 березня 2023 року арешт на майно, яке визнано речовим доказом - скасувати.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя : ОСОБА_1