Провадження № 1-кп/554/6/2021
У Х В А Л А

28 серпня 2023 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

представника потерпілої ОСОБА_3

особи, звільненої від кримінальної відповідальності ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання представника потерпілої ОСОБА_3 , в інтересах потерпілої ОСОБА_5 , про стягнення витрат на правову допомогу,

в с т а н о в и в :

До провадження суду надійшло вищезазначене клопотання, в якому адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах потерпілої ОСОБА_5 , просив стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 процесуальні витрати на правову допомогу в розмірі 25 000 грн. В обґрунтування клопотання зазначив, що 18 липня 2023 року Полтавським районним судом Полтавської області було розглянуто цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих кримінальним правопорушенням і в стягненні витрат на правову допомогу, що була надана під час досудового слідства та в суді під час розгляду кримінального провадження, було частково відмовлено, так як це питання вирішується в рамках кримінального провадження. Вказав, що ним згідно договору надавалася правова допомога потерпілій ОСОБА_5 , розмір якої склав 25 000 грн, а тому вважав, що такі процесуальні витрати мають бути відшкодовані за рахунок ОСОБА_4 .

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав заявлене клопотання в повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_6 , в ході судового розгляду клопотання заперечував проти його задоволення, зазначивши, що під час розгляду кримінального провадження питання про стягнення витрат на правову допомогу на розгляд суду не ставилося та вважав, що на цей час строк для звернення до суду з таким клопотання закінчився і поновленню він не підлягає.

Особа, звільнена від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 підтримала думку свого захисника.

Прокурор надіслав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд клопотання без його участі.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 10 червня 2021 року було закрито кримінальне провадження № 0002326 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку зі звільненням її від кримінальної відповідальності, пов`язаного із закінченням строків давності. Заявлений по матеріалах кримінального провадження цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_4 залишено без розгляду. Таким чином, питання про стягнення витрат на правову допомогу не вирішувалось.

Відповідно до положень ст. 118 КПК України витрати на правову допомогу є видом процесуальних витрат.

Згідно ч. 1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 17 червня 2020 року у справі № 598/1781/17 зробила висновок, що потерпілий від кримінального правопорушення має право клопотати перед судом про визначення грошового розміру процесуальних витрат, які повинні бути йому компенсовані. Таке право залишається у потерпілого незалежно від того, чи розгляд кримінального провадження завершено винесенням обвинувального вироку або ж ухвали про закриття кримінального провадження.

З наведеного слідує, що кримінальний процесуальний закон не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат, у тому числі витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком.

Вирішення питання про розподіл процесуальних витрат полягає у висновку суду про стягнення або відмову у стягненні певної грошової суми, яка є процесуальними витратами у розумінні КПК України. Залишення клопотання учасника провадження про розподіл процесуальних витрат без розгляду не є вирішенням судом питання про розподіл процесуальних витрат. Це питання може вирішити відповідно до положень ч. 5 ст. 534 КПК Українисуд, який виніс рішення без вирішення питання про розподіл процесуальних витрат.

Разом із тим, згідно висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 21 листопада 2018 року в справі № 462/6473/16-ц питання про розподіл процесуальних витрат за результатами судового розгляду у кримінальному провадженні вирішується у тій справі, в якій вони були понесені, за правилами КПК України. Процесуальні витрати не можуть бути стягнуті з обвинуваченого за позовом, поданим за правилами цивільного судочинства.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Надаючи оцінку доводам адвоката ОСОБА_6 , суд зазначає, що при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу, як одного із видів процесуальних витрат у кримінальному провадженні, з огляду на відсутність правових підстав для застосування норм ЦПК України, суд керується положеннями КПК України, якими не встановлено граничного строку для звернення до суду з таким клопотанням, а тому відповідно й строк давності не застосовується.

Доводи захисника про те, що під час судового розгляду кримінального провадження представником потерпілого не порушувалося питання про стягнення з ОСОБА_4 понесених потерпілою у зв`язку з наданням їй правової допомоги витрат, а тому відсутні підстави для їх стягнення на цей час, судом оцінюється критично, так як такі доводи адвоката не ґрунтується на положеннях КПК України та не можуть бути підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Судом достовірно встановлено, що потерпіла ОСОБА_5 на підставі укладеного договору про надання правової допомоги в кримінальному провадженні від 15 червня 2016 року (а. к. п. 197 198) користувалась послугами адвоката ОСОБА_3 , який представляв її інтереси в ході досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження. Сторони дійшли взаємної згоди, що сума гонорару адвоката становить 25 000 грн.

Відповідно до розрахунку гонорару адвоката під час надання правничої допомоги потерпілій ОСОБА_5 (а. к. п. 201), останньою здійснено оплату гонорару адвоката ОСОБА_3 у фіксованій сумі 25 000 грн, що підтверджується виписаною квитанцією (а. к. п. 199).

Згідно ч. 5 ст. 534 КПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішує суддя суду першої інстанції одноособово, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

На підставі викладеного, враховуючи, що сума процесуальних витрат, стягнути яку з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 просить адвокат ОСОБА_3 повністю підтверджується наданими ним доказами надання правничих послуг, суд приходить до висновку про задоволення його клопотання.

Керуючись ст. ст. 118, 124, 126, 372, 534, 537, 539 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання представника потерпілої ОСОБА_3 , в інтересах потерпілої ОСОБА_5 , про стягнення витрат на правову допомогу- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_5 (ІПН: НОМЕР_1 ) витрати на правову допомогу в розмірі 25 000 (двадцять п?ять тисяч) грн.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено о 10 годині 30 серпня 2023 року.

Суддя ОСОБА_7