ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 676/6135/23

Провадження № 11-сс/4820/376/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 вересня 2023 року,-

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Кам`янець-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного за ч. 4 ст. 186 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого:

- вироком Малинського районного суду Житомирської області від 05.05.2010 року за ст. 185 ч. 1 КК України - кримінальне провадження закрито за ст. 7-3 КПК України, застосовані примусові заходи виховного характеру, рішення набрало законної сили 21.05.2010 року;

- вироком Малинського районного суду Житомирської області від 17.12.2010 року засуджений М за ст. 185 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі;

- вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 04.02.2011 року засуджений за ст. 185 ч. 1, ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76, 104 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки,

- вироком Малинського районного суду Житомирської області від 09.04.2013 року засуджений за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 ч. 1 КК України - 4 роки позбавлення волі, вирок набрав законної сили 15.05.2013 року;

- вироком Новоград-Волинського міського суду Житомирської області від 25.07.2017 року засуджений за ст. 15 ч. 3, ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- вироком Коростишівського районного суду Житомирської області 15.02.2019 року засуджений за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 27.05.2019 року перегляд вироку Апеляційним судом Житомирської області - вирок Коростишівського районного суду від 15.02.2019 року скасовано, призначено новий судовий розгляд в суді 1-ої інстанції;

- вироком Барановського районного суду Житомирської області 18.12.2019 року засуджений за ст. 183 ч. 3 КК України до 1 року позбавлення волі, вирок набрав законної сили 21.01.2020 року;

- 26.02.2020 року направлено до суду обвинувальний акт за ст. 186 ч. 3 КК України у кримінальному провадженні №0000419;

- 27.12.2022 року направлено до суду обвинувальний акт за ст. 186 ч. 4 КК України у кримінальному провадженні №0002421

та застосовано щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 27 жовтня 2023 року, включно із можливістю внесення застави.

Визначено заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720 грн., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена (заставодавцем) на депозитний рахунок.

Роз`яснено, що підозрюваний ОСОБА_6 , або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду у кримінальному провадженні за першою вимогою;

- не відлучатися із місця проведення досудового розслідування, без дозволу слідчого, прокурора або суду залежно від стадії провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/ або місця роботи;

Ухвалено, що у разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти, внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_6 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Контроль за виконанням ухвали покладено на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України та застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та не забезпечить уникнення зазначених ризиків. Такий запобіжний захід, на думку слідчого судді, є справедливим і співрозмірним вчиненому ОСОБА_6 діянню.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , в поданій апеляційній скарзі, просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати та прийняти нову, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або зменшити розмір застави до 40 % прожиткового мінімумів для працездатних осіб. Вказує, що жодних, із перелічених стороною обвинувачення ризиків, зокрема переховування від органів досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, чи вчинення інших кримінальних правопорушень немає. На думку захисника, посилання в мотивувальній частині ухвали слідчого судді про те, що прокурор довів наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, немає під собою будь-якого підґрунтя, і є голослівним. Не зрозумілим є також позиція слідчого судді щодо визначення розміру застави, не враховано матеріальний стан підозрюваного, а також сімейний стан, розмір матеріальної шкоди, якої заподіяної потерпілій.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника, на підтримку поданої апеляційної скарги, із посиланням на зазначені у ній доводи, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів судової палати уважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Положеннями п.5 ч.2 ст.183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Положеннями ч.1 ст.194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Подане до суду першої інстанції клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_6 , відповідає вимогам ст.184 КПК України, погоджене з прокурором, подане в строк, передбачений ст.192 КПК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри, тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , наявність у нього можливості, перебуваючи на волі, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на потерпілу, свідків, іншого підозрюваного у зазначеному кримінальному провадженні.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, належним чином, перевірялись слідчим суддею.

При цьому був опитаний ОСОБА_6 , вислухана думка прокурора, захисника, відібрані пояснення у слідчого, в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Врахувавши дані про особу ОСОБА_6 , наявність передбачених ст.177 КПК України підстав для застосування щодо нього запобіжного заходу, слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання, із наведенням в ухвалі докладних мотивів такого рішення.

Зокрема, суд врахував, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, групою осіб, в умовах воєнного стану, який є тяжким кримінальним правопорушення, за санкція за яке передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, що дає підстави вважати, що він, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки усвідомлює тяжкість покарання, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у разі звільнення його з-під варти, незаконно впливати на потерпілу, свідків, іншого підозрюваного, у зазначеному кримінальному провадженні, з метою створення штучних доказів чи алібі.

Крім того, колегія суддів враховує, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який за своїм характером становить особливу суспільну небезпеку, що не дає колегії суддів підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, на що є посилання в апеляційній скарзі.

Колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді, оскільки тяжкість вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, покарання, яке очікує особу, в разі доведення винуватості, давали йому підстави для застосування підозрюваному саме такого запобіжного заходу.

Даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, та унеможливить настання ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Наведені в апеляційній скарзі доводи захисника для зміни запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , не спростовують таке рішення слідчого судді, з урахуванням тяжкості інкримінованого злочину, його особи та обставин його вчинення, які були враховані при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Ураховуючи викладене, зазначені в апеляційній скарзі твердження захисника про відсутність у матеріалах кримінального провадження доказів, які б підтверджували заявлені слідчим у клопотанні ризики, є безпідставними.

При цьому апеляційний суд ураховує, що Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Викладені в ухвалі слідчого судді висновки та доводи апелянта про зворотнє, зокрема, відсутність у клопотанні слідчого посилання на обставини, які доводять наявність зазначених ризиків, не ґрунтуються на матеріалах провадження. Такі фактичні обставини слідчим викладені та в судовому засіданні прокурором доведені.

Доводи сторони захисту про те, що слідчим суддею при визначені розміру застави не було враховано матеріальний стан підозрюваного, а також сімейний стан, розмір матеріальної шкоди, якої заподіяної потерпілій спростовується наступним.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 статті 183 КПК України визначено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Згідно із п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у межах, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із внесенням застави, у вказаному розмірі, в повній мірі, взяв до уваги необхідність застосування запобіжного заходу, обумовленого підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, його обставини, тяжкість злочину, в якому його підозрюють, суворість покарання за такі дії, наявні дані про особу підозрюваного, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та інші обставини, які враховуються згідно із ст. 178 КПК України.

Висновок слідчого судді про необхідність визначення застави як альтернативного запобіжного заходу триманню під вартою у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, на думку колегії суддів, є обґрунтованим, оскільки такий розмір застави є пропорційним щодо конкретної особи, враховуючи його дані, які містяться в матеріалах клопотання, та обставин інкримінованого злочину, в якому він підозрюється, а тому, саме такий розмір застави буде достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_6 , як підозрюваним, покладених на нього обов`язків, та забезпечить виконання завдань кримінального провадження, підстав для зменшення розміру застави до 40 % розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як того просить захисник, колегія суддів не убачає.

На переконання колегії суддів максимальний розмір застави є правомірним, виходячи з усталеної практики, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання перешкоджати встановленню істини у провадженні.

За таких обставин, судова колегія вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення не встановлено, а тому підстав для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, у вигляді домашнього арешту чи зменшення застави, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.177, 178, 182, 183, 196, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 вересня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_1 ОСОБА_2