Єдиний унікальний номер справи 185/8892/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

під час судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000917 від 13.05.2023,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої- ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України.

Прокурор звернувся до суду із клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, обґрунтовуючи його тим, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу не змінилися і не відпали.

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та їх захисник - просили змінити тримання під вартою на домашній арешт. Потерпіла ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_7 підтримали клопотання прокурора . Суд, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, вислухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Стаття 315 КПК України передбачає, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Так, ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.05.2023, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, продовжений у підготовчому судовому засіданні, та строк дії якого закінчується 15.09.2023.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Суд приходить до висновку про доцільність продовження обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про осіб обвинувачених дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні обвинуваченому вказаного запобіжного заходу, та які на даний час не відпали, а саме: може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Окрім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Так, обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються у скоєнні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжкого.

Обвинувачені не працюють, не заміжні,тобто не мають соціальних зв`язків.

Даних про незадовільний стан здоров`я обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у суду не має. Покарання за вчинення злочину, у разі доведеності вини обвинувачених передбачено до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

Таким чином, суд вважає, що прокурором було доведено наявність достатніх підстав, вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, і про необхідність продовження відносно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Залишити без змін розмір застави у відношенні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , визначений ухвалами слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.05.2023.

За таких обставин, обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 315 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України, продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до шістдесяти днів, а саме до 11 листопада 2023 року.

Залишити без змін розмір застави у відношені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , визначений ухвалами слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.05.2023.

Строк дії ухвали до 11 листопада 2023 року.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1