В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/1211/23

17 серпня 2023 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю : секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани кримінальне провадження №0000148 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, з повною загальною середньою освітою, одруженого, раніше не судимого, громадянина України,

за ч.2 ст. 240 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 вчинив незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

Кримінальне правопорушення скоєно за таких обставин.

ОСОБА_5 близько 14 години 00 хвилин 19 червня 2023 року, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи про відсутність у нього необхідного для користування надрами та видобування корисних копалин спеціального дозволу (ліцензії), акту про надання гірничого відводу, робочого проекту на розробку русла регульованих та руслоочисних робіт, особисто за допомогою ручних лопат та вантажного автомобіля марки «ЗИЛ», моделі «131А», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 , який не був обізнаний із злочинними намірами останнього, здійснив видобуток піщано-гравійної суміші (гравію) з лівого берега притоки русла ріки «Саджавка», що в с. Росільна Дзвиняцької територіальної громади Івано-Франківського району Івано-Франківської області.Видобута ОСОБА_5 піщано-гравійна суміш об`ємом 8,4 м. куб. належить до корисних копалин загальнодержавного значення.

В ході проведення досудового розслідування 03 серпня 2023 року між прокурором та на той час підозрюваним ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до змісту укладеної угоди, сторони домовилися про узгоджену міру покарання у виді штрафу у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн. При цьому, обвинувачений розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, зокрема, обмеження права оскарження вироку суду відповідно до ст.ст.394, 424 КПК України та відмову від прав, передбачених ст.474 КПК України.

У підготовчому судовому засіданніОСОБА_5 свою вину в інкримінованому діянні визнав повністю, підтвердив викладені в обвинуваченні обставини, у вчиненому щиро розкаявся та просив затвердити угоду про визнання винуватості. Вказав, що наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, який буде застосовано до нього в разі затвердження угоди, розуміє.

Захисник обвинуваченого просив затвердити угоду, яка, на його думку, відповідає волі сторін та вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Прокурор також просив затвердити вказану угоду про визнання винуватості.

Вислухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши наслідки укладення та затвердження угоди відповідно до вимог ст.473 КПК України, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що укладену угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим слід затвердити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.468, ч. 4 ст.469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості, яка укладається у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.240 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України належить до нетяжких злочинів.

Надана суду угода відповідає вимогам, які ставляться до угоди про визнання винуватості, що передбачені ст.472 КПК України, в тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди. Обставин, які б вказували на необхідність відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Суд не перевіряє фактичні обставини вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, оскільки межі розгляду у цій справі встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.

На думку суду, діїОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ч.2 ст.240 КК України, а узгоджене покарання, з урахуванням суспільної небезпеки вчиненого та пом`якшуючих обставин, у виді штрафу у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн. буде необхідне і достатнє для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід під час досудового слідства ОСОБА_5 не обирався, з урахуванням вимог ст.176, 177 КПК України у суду відсутні підстави для обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого. Цивільний позов не заявлений.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення, за який передбачено основне покарання у виді позбавлення волі.

Спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду (ч. 2 ст. 96-1 КК України).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо майно є предметом кримінального правопорушення.

Беручи до уваги те, що вилучена піщано-гравійна суміш є предметом кримінального правопорушення, тому необхідно застосувати спеціальну конфіскацію на незаконно видобуті корисні копалини на користь держави.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Слід також зазначити, що згідно з вимогами п.1 ч.9 ст.100 КПК України гроші, цінності, та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертається власнику (законному володільцю).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 автомобіль марки «ЗИЛ», моделі «131А», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , належить ОСОБА_6 . Зважаючи на те, що зібраними та дослідженими доказами не підтверджено, що законний володілець автомобіля знав або міг знати про його незаконне використання, суд не вбачає підстав для конфіскації автомобіля як знаряддя злочину.

Беручи до уваги викладені обставини, суд вважає, що слід також скасувати арешт, накладений на автомобіль відповідно до ухвали слідчого судді від 22.06.2023 року в справі № 338/908/23.

Згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати на залучення експертів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.314, 368, 370, 473, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 03 серпня 2023 року, укладену між начальником Богородчанського відділу Івано-Франківської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн.

Речові докази : піщано-гравійну суміш, поміщену на кузов автомобіля марки «ЗИЛ», моделі «131А», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та у два полімерні пакети, а також дві совкові лопати - конфіскувати; автомобіль марки «ЗИЛ», моделі «131А», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу № НОМЕР_3 - повернути власнику ОСОБА_6 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 22.06.2023 року в справі № 338/908/23.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 1912,00 грн за проведення Івано-Франківським НДЕКЦ МВС України експертизи від 13.07.2023 року № СЕ-19/109-23/7716-ФХД.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Богородчанський районний суд лише з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Головуючий ОСОБА_1