ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/4673/23

Провадження № 1-в/210/436/23

"07" вересня 2023 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 учасники провадження, які беруть участь у розгляді справи: прокурор Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , представник ДУ "КВК № 80" - ОСОБА_4 , засуджений ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в залі суду в порядку дистанційного судового провадження в м. Кривий Ріг подання адміністрації Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» на засудженого: ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Василівка Кобеляцького району Полтавської області, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, неодружений, раніше не судимий: згідно ст. 89 КК України, до арешту не працював та мешкав за адресом: АДРЕСА_1 . зареєстрованого за адресом: АДРЕСА_2 ,

Відбуває покарання в Державній установі «Криворізька виправна колонія (№80)»

початок строку відбування покарання 10.01.2020 р., кінець 15.11.2023 р.,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання (ст. 81 КК України)

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді надійшло подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія №80» ОСОБА_6 на засудженого ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання (за статтею 81 КПК України).

Заява подана в порядку статей 537-539 КПК України до суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 вересня 2023 року призначено розгляд подання в режимі відеоконференції за місцем відбування покарання останнього.

Позиції сторін.

Представник ДУ «КВК № 80» просив суд задовольнити подання, оскільки засуджений довів своє виправлення, залучається до праці на виробництві. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, сумлінно працює..

ОСОБА_5 підтримав подання, просив його задовольнити. Зазначив, що усвідомив свою провину, виправився за час відбування покарання.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення подання, оскільки ще не досягнуто мети покарання відносно засудженого.

Обставини, встановлені судом.

Засуджений ОСОБА_5 , в місцях позбавлення волі знаходиться з 11.01.2020 року.

По теперішній справі засуджений: 22.11.2018 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ст. 186 ч.2 КК України на строк до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 ч.2 п.2. 76 п. і паз. 1,2 КК України з іспитовим строком 3 роки. Вирок набрав законної сили 26.12.2018року. Ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10.01.2020 року скасовано іспитовий строк направлено в місця позбавлення волі на строк 4 роки. Зарахувати у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 28.09.2018 року по 22.11.2018 року включно. Ухвала набрала законної сили 20.01.2020 року.

Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 11.01.2020року.Під час утримання в Установі виконання покарань № 4 (м. Дніпро), характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 04.03.2020 року по теперішній час відбуває покарання в Державній установі Криворізька виправна колонія (№ 80)». За час відбування покарання З(три) рази притягувався до дисциплінарної відповідальності. Допущені порушення виражалися у вилучені забороненого предмету та у порушенні розпорядку дня. На теперішній час стягнення погашені в установленому законом порядку, характеризується позитивно. Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений 2(два) рази.Враховуючи відсутність в установі достатньої кількості робочих місць залучається до робіт з благоустрою установи.У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний.Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом.Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд.Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням.Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи.Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок.До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою.

Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці.Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Правова просвіта». Бере участь у виховних заходах, які проводяться в установі.

Відповідно до статті 126 Кримінально-виконавчого кодексу України до загальноосвітнього та професійно - технічного навчання не залучався, у зв`язку з наявністю відповідних освітніх рівнів. Під час відбування покарання засуджений виявив бажання підвищити свій загальноосвітній рівень та успішно закінчив курс «Навчання з попередження ризиків від вибухонебезпечних предметів», через платформу масових відкритих онлайн - курсів Prometheus.

Відповідно до статті 127 Кримінально-виконавчого кодексу України участі у самодіяльних організаціях не бере.

Відповідно до статті 110 Кримінально-виконавчого кодексу України підтримує соціально- корисні зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов.

31.03.2021 року засудженого було розглянуто на комісії установи згідно ст. 101 КВК України позитивно, але засуджений подав заяву про небажання бути переведеним до дільниці соціальної реабілітації.

19.11.2021 року засуджений був розглянутий на комісії установи згідно зі статтею 82 Кримінального кодексу України, у зв`язку з наявністю діючих стягнень йому було відмовлено у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким.

14.07.2022року засуджений був розглянутий на комісії установи згідно зі статтею 81 Кримінального кодексу України, але у зв`язку із невідповідністю оцінки ступеню виправлення, а саме не довів своє виправлення (лише стає), йому було відмовлено в умовно достроковому звільненні.

На профілактичному обліку установи перебував з 08.06.2021 року по 08.12.2021 року, як особа схильна до вчинення злісного порушення встановленого порядку відбування покарання.

Згідно вироку суду вину визнав повністю, щиро каявся , позову не має.

04.08.2023 року проведено підсумкову оцінку ризику вчинення повторного кримінального

траво порушення, за результатами якої підсистема «КАСАНДРА» Єдиного реєстру засуджених та осіб, узятих під варту, визначила ступінь рівня ймовірної небезпеки для суспільства як«НИЗЬКИЙ».

З індивідуальної програми соціально-виховної та психологічної роботи із засудженим вбачається, що ОСОБА_5 довів своє виправлення.

ОСОБА_5 , враховуючи відсутність в установі достатньої кількоті робочих місць, залучається до робіт з благоутрію установи, у зв`язку з чим і немає доходів.

Спілкується з донькою, сином та сестрою, що має позитивний вплив на засудженого, отрима 8 посилок та передач.

Мотиви та висновку суду

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі (ч.2, п. 3 ч.3 ст. 81 КК України).

Як слідує зі змісту кримінального закону, положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.

Передумовою застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно з ч.1 ст. 81 КК України є фактичне відбування особою певного виду покарання.

Разом з тим, підставами для такого звільнення є не лише фактичне відбуття засудженим певної частини покарання, а й доведення засудженим свого виправлення.

Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці. При цьому сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання, виконанням покладених на засудженого законних обов`язків; виконанням законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно-технічного навчання; поведінкою у побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, неухильним додержанням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо.

Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільній корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; відсутністю відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; відсутністю трудових порушень тощо.

Суд зазначає, що сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.

Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Розглядаючи клопотання засудженого щодо застосування умовно-дострокового звільнення, та оцінюючи ступінь виправлення засудженого, суд враховує дані про його поведінку і ставленні до праці за весь час відбування покарання.

Згідно з пунктом 9 розділу І наказу Міністерства юстиції України від 04 листопада 2013 року за № 2300/5 зі змінами та доповненнями "Про організацію соціально-виховної та психологічної роботи із засудженими" (зі змінами та доповненнями, надалі Наказ № 2300/5) ступінь виправлення засуджених визначається з урахуванням оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та стану реалізації індивідуальної програми соціально-виховної роботи із засудженим.

Кожні шість місяців здійснюється перегляд оцінки ризиків, під час якого враховуються отримані результати соціально-виховної роботи із засудженим за попередній період та інформація щодо факторів ризику засудженого. За результатами перегляду оцінки складається індивідуальна програма соціально-виховної роботи із засудженим на наступні шість місяців, яка може містити як нові цілі та заходи до них, так і передбачати продовження роботи над цілями, поставленими на попередньому етапі, та включати актуальні заходи на цей період.

З метою контролю результатів реалізації індивідуальних програм роботи із засудженими, фіксації соціально-виховних та психологічних заходів ведуться у кримінально-виконавчих установах - Щоденник індивідуальної роботи із засудженим.

Тобто, оцінка ступеню виправлення здійснюється за такими критеріями: дотримання вимог режиму відбування покарання; поведінка стосовно персоналу; поведінка стосовно інших засуджених; ставлення до виконання робіт із самообслуговування, благоустрою колонії; дотримання правил санітарії та гігієни; ставлення до участі в програмах диференційованого виховного впливу. В кінці відповідного Розділу Щоденника передбачається виставлення середнього балу та фіксації загальних зауважень.

Так, в основу оцінки ступеню виправлення засуджених покладається виконання ними обов`язків, передбачених ч. 3 ст. 107 КВК України. Серед важливих критеріїв вважається оцінка «ставлення до участі в програмах диференційованого виховного впливу», як засобу стимулювання правослухняної поведінки засуджених та елементу виховного впливу (ст. 123 КВК України). Крім того, має враховуватись загальноосвітнє і професійно-технічне навчання засуджених (ч. 2 ст. 126 КВК України); участь засуджених у самодіяльних організаціях, його соціально корисна активність (ч. 2 ст. 127 КВК України).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину, а саме за ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб. Злочин вчинено відносно неповнолітнього.

При цьому, ОСОБА_5 перебував у розшуку під час розгляду кримінального провадження. ОСОБА_5 на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання за умови, що на протязі трьох років іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. На підставі пунктів 1, 2 ч.1, пункту 2 ч.2 ст.76 КК України його було зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили змінено запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання і звільнено ОСОБА_5 з-під варти в залі суду.

Однак, незважаючи на те, що ОСОБА_5 застосовано іспитовий строк, тобто без реального відбуття покарання, останній порушував умови іспитового строку, зокрема змінив місце проживання (двічі) не повідомивши про це орган пробації, а так само не з"являвся на реєстрацію у встановлені дні, у зв"язку з чим іспитовий строк скасовано, а ОСОБА_5 взято під варту в залі суду та направлено до відбування покарання в місцях позбавлення волі.

За весь час відбування покарання ОСОБА_5 тричі притягувався до відповідальності за порушення режиму відбування покарання, а заохочення ОСОБА_5 отримав лише у жовтні 2022 року та у квітні 2023 року.

Крім того, засуджений перебував на обліку в установі відбування покарання як осоа, схильна до порушення режиму відбування покарання.

Об`єктивно згідно з наданими адміністрації установи виконання покарань матеріалів, засуджений не довів свого виправлення, що свідчить про непослідовний процес виправлення і у сукупності із дослідженими даними не може бути безсумнівним підтвердженням його виправлення та готовності до самокерованої правослухняної поведінки.

З щоденника індивідуальної роботи із засудженим вбачається, що станом на 07.07.2023 рік до засудженого не доцільно застосування заходів заохочення, тобто своїм ставленням до праці ОСОБА_5 не довів свого виправлення для умовно-дострокового звільнення.

Також, 19.11.2021 року засуджений був розглянутий на комісії установи згідно зі статтею 82 Кримінального кодексу України, у зв`язку з наявністю діючих стягнень йому було відмовлено у заміні не відбутої частини покарання більш м`яким.

04.07.2022року засуджений був розглянутий на комісії установи згідно зі статтею 81 Кримінального кодексу України, але у зв`язку із невідповідністю оцінки ступеню виправлення, а саме не довів своє виправлення (лише стає), йому було відмовлено в умовно достроковому звільненні.

Об`єктивних фактів та даних, які б свідчили, що ОСОБА_5 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, що є підставою для застосування статті 81 КК України не встановлено.

Отже, оцінюючи у сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки ОСОБА_5 такою, що свідчить про його виправлення, суд вважає, що останнім не надано конкретних переконливих даних про те, що процес його виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі.

Згідно частини 2 статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Участь в суспільно-корисній праці є обов"язком засуджених, та отримання 2 (двух) заохочень за сумлінне ставлення до суспільно-корисної праці не доводить і не свідчить про те, що засуджений довів свого виправлення.

В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах справи інформацією щодо особи засудженого, який своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, суд не знаходить підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

На думку суду, звільнення від відбування покарання умовно-достроково з огляду на те, що ОСОБА_5 не довів свого виправлення, не виявив бажання бути залученим до робіт на підприємстві, а також тяжкість злочину, скоєного ОСОБА_5 не буде гарантувати такої цілі покарання як кара, тобто не буде відповідати засадам призначення покарання, визначеним у ст.ст. 50, 65 КК України, тому клопотання є передчасним.

В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах особової справи інформацією, суд не знаходить підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 376 КПК України, ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання адміністрації Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» на засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без задоволення.

Направити до Державної установи "Криворізька виправна колонія №80" копії ухвал - для відома та виконання, а так само і для вручення засудженому.

Копію ухвали вручити прокурору.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляції до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а засудженим, який відбуває покарання в місцях позбавлення волі - в той же строк з моменту отримання її копії.

Повний текст ухвали складено 08 вересня 2023 року та проголошено 08 вересня 2023 року о 14 год.00 хв.в залі судового засідання № 309 Дзержинського районного шсуду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг, пр-т. Миру 24, третій поверх).

Суддя: ОСОБА_1