Справа № 297/549/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.05.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/221/22 за апеляційною скаргою прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 24.03.2022.

Цією ухвалою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , із середньою освітою, непрацюючий, одружений, громадянин України, несудимий, обвинувачений у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження закрито.

Речовий доказ - довідку про проходження ПЛР - тесту на COVID - 19 у вигляді паперового аркуша формату А-4, яка приєднана до матеріалів кримінального провадження залишено в матеріалах кримінального провадження.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що він в середині червня 2021 року, у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, у невстановленому слідством місці, маючи умисел на підроблення офіційного документу, а саме висновку дослідження на виявлення SARS-CoV-2 (захворювання «коронавірус COVID-19»), з негативним результатом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи з прямим умислом, надав невстановленій на даний час органом досудового розслідування особі установчі дані про себе для подальшого виготовлення офіційного документа, а саме висновку дослідження на виявлення SARS-CoV-2 (захворювання «коронавірус COVID-19») з негативним результатом. В подальшому, точну дату, час та місце органом досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_8 отримав висновок дослідження на виявлення SARS-CoV-2 (захворювання «коронавірус COVID-19») з негативним результатом № 02834, виданий на громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від невстановленої на даний час органом досудового розслідування особи.

Крім того, в подальшому 16.06.2021 о 11 год 23 хв ОСОБА_8 , під час проходження прикордонного контролю, перебуваючи в міжнародному пункті пропуску через державний кордон «Лужанка», який розташований по вул. Дружби Народів, 108 в с. Астей, Берегівського району, Закарпатської області, під час перевірки документів, діючи

-2-

умисно, достовірно знаючи про те, що бланк висновку дослідження на виявлення SARS-CoV-2 (захворювання «коронавірус COVID-19») з негативним результатом, що надає дозвіл не відбувати самоізоляцію на території України, із номером замовлення № 02834 від 15.06.2021 «медичної лабораторії «ДІЛА» є підробленим, використав завідомо підроблений офіційний документ шляхом пред`явлення його на законну вимогу інспектора Державної прикордонної служби України.

Згідно відповіді медичної лабораторії «ДІЛА» від 21.01.2022 громадянин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до лабораторії для здачі аналізів ніколи не звертався та висновку дослідження на виявлення SARS-CoV-2 не отримував.

Своїми діями ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - пособництво у підробленні офіційного документа, який видається установою, яка уповноважена на виконання функцій держави, яка має право видавати документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його особою та ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

Рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ОСОБА_8 вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних проступків, які утворюють ідеальну сукупність, хоч і вчинені з розривом у часі, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення та його діями збитки завдані не були.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду від 24.03.2022 стосовно ОСОБА_8 у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застування закону, який не підлягає застосуванню - ст. 45 КК України та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування посилається на те, що суд при винесенні ухвали, не врахував вчинення ОСОБА_8 двох самостійних кримінальних правопорушень, які не утворюють ідеальну сукупність та звільнив останнього від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям. Тому підстав вважати, що ОСОБА_8 вчинив кримінальні проступки вперше у суду не було. Крім того, вказує на те, що суд в порушення ст. 372 КПК України не встановив, що діяння, яке постановлено за провину ОСОБА_8 дійсно мало місце, натомість судом зазначено лише обставини, які були встановлені органом досудового розслідування та викладі в обвинувальному акті. Окрім того, в мотивувальній частині відсутні показання обвинуваченого щодо обставин кримінальних правопорушень.

Заслухавши доповідь судді, промову прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст. 45 КК України (в редакції закону, що діяла на час вчинення кримінальних правопорушень), особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки

-3-

дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

У постанові Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12. 2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» у п. 3 міститься роз`яснення, згідно якого звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям (ст. 45 КК України) можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості.

Такою, яка вчинила злочин вперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення. Вчинення триваючого або продовжуваного злочину, двох або більше злочинів невеликої тяжкості, які утворюють сукупність (за винятком реальної) не може бути перепоною для застосування ст. 45 КК України.

Відповідно до ст. 33 КК України, сукупністю кримінальних правопорушень визнається вчинення особою двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жодне з яких її не було засуджено. При цьому не враховуються кримінальні правопорушення, за які особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими законом.

При цьому, реальна сукупність має місце у тому разі, коли особа вчиненими у різний час (окремими) діяннями скоює два або більше кримінальні правопорушення, які мають різні склади і кваліфікуються окремо. Реальна сукупність має місце і в ситуації більш тісного взаємозв`язку кримінальних правопорушень - складових реальної сукупності, а саме, коли одне кримінальне правопорушення є умовою для вчинення іншого, тобто, для використання підробленого документа особа направила свої протизаконні дії на пособництво у його підробленні, а потім використала цей підроблений документ.

Як встановлено колегією суддів, органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що він в середині червня 2021 року, у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, у невстановленому слідством місці, маючи умисел на підроблення офіційного документу, а саме - висновку дослідження на виявлення SARS-CoV-2 (захворювання «коронавірус COVID-19»), з негативним результатом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи з прямим умислом, надав невстановленій на даний час органом досудового розслідування особі, установчі дані про себе для подальшого виготовлення офіційного документа, а саме - висновку дослідження на виявлення SARS-CoV-2 (захворювання «коронавірус COVID-19») з негативним результатом. В подальшому, точну дату, час та місце органом досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_8 отримав висновок дослідження на виявлення SARS-CoV-2 (захворювання «коронавірус COVID-19»), з негативним результатом №02834, виданий на громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від невстановленої на даний час органом досудового розслідування особи.

Крім того, в подальшому, 16.06.2021 о 11 год 23 хв ОСОБА_8 , під час проходження прикордонного контролю, перебуваючи в міжнародному пункті пропуску через державний кордон «Лужанка», який розташований по вул. Дружби Народів, 108 в селі Астей Берегівського району Закарпатської області, під час перевірки документів, діючи умисно, достовірно знаючи про те, що бланк висновку дослідження

-4-

на виявлення SARS-CoV-2 (захворювання «коронавірус COVID-19») з негативним результатом, що надає дозвіл не відбувати самоізоляцію на території України, із номером замовлення № 02834 від 15.06.2021 «медичної лабораторії «ДІЛА» є підробленим, використав завідомо підроблений офіційний документ шляхом пред`явлення його на законну вимогу інспектора Державної прикордонної служби України.

Згідно відповіді медичної лабораторії «ДІЛА» від 21.01.2022, громадянин ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до лабораторії для здачі аналізів ніколи не звертався та висновку дослідження на виявлення SARS-CoV-2 не отримував.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, - як пособництво у підробленні офіційного документа, який видається установою, яка уповноважена на виконання функцій держави, яка має право видавати документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його особою та ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

Колегія суддів, погоджується з доводами прокурора про те, що суд першої інстанції прийшовши до висновку про вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, не врахував, що вказані кримінальні правопорушення утворюють реальну сукупність, оскільки обвинувачений відокремленими одна від одної діями вчинив два різні кримінальні проступки, при цьому один кримінальний проступок є умовою для вчинення іншого, тобто, для використання підробленого документа особа направила свої протизаконні дії на пособництво у його підробленні, а потім використала цей підроблений документ.

Відтак, на переконання колегії суддів для застосування положень ст. 45 КК України у суду першої інстанції не було законних підстав через відсутність такої обов`язкової об`єктивної умови, як вчинення злочину вперше.

Відповідно до п. 6 ч. ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Окрім того, судом не встановлено що діяння, які ОСОБА_8 поставлено за провину дійсно мали місце, що ці діяння містить саме той склад кримінальних правопорушень, що ОСОБА_8 винний саме у їх вчиненні, тобто не досліджено обставини, які підлягають обов`язковому дослідженню і мають значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Отже, рішення суду першої інстанції про наявність підстав для застосування ст. 45 КК України та звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям та закриття провадження у справі не можна визнати обґрунтованим, а тому воно, в силу ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412 КПК України, у зв`язку з неповнотою судового розгляду, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону при закритті кримінального провадження відносно ОСОБА_8 , які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала Берегівського районного суду Закарпатської області від 24.03.2022 про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 45 КК України та закриття даного кримінального провадження - скасуванню, з призначенням нового розгляду даного кримінального провадження в суді першої інстанції.

-5-

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 24.03.2022 щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання в іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді