Провадження № 1-кс/161/4887/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 14 вересня 2023 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

В С Т А Н О В И В

14.09.2023 до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальні правопорушення (скарга надіслана поштою згідно з відтиском на конверті 11.09.2023).

Скарга мотивована тим, що 10.08.2023 він звернувся до ТУ ДБР, розташованого у м.Львові із заявою про вчинення кримінального правопорушення, яка отримана 14.08.2023 однак за його заявою про кримінальні правопорушення відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були, а тому просить зобов`язати уповноважену особу ТУ ДБР, розташованого у м.Львові внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за його заявою від 10.08.2023 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.397, ч.1 ст.426-1 КК України.

Перевіривши скаргу та додатки, долучені до скарги, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.304 КПК України, скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини (далі - "ЄСПЛ").

Згідно правових висновків ЄСПЛ, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України"). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення у справі "Мельник проти України").

ЄСПЛ у рішенні від 28 березня 2006 року у справі "Мельник проти України" (пункти 22-23) зазначив, що норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_2 10.08.2023 звернувся до ТУ ДБР, розташованого у м.Львові із заявою про вчинення кримінальних правопорушень.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що вже 11.08.2023 скаржник володів інформацією про бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м.Львові.

Разом з тим, скарга надіслана до суду лише 11.09.2023, тобто поза межами строку на оскарження, при цьому зміст скарги та додані до неї матеріали не містять жодних доводів на підтвердження обставин, які об`єктивно перешкоджали заявнику реалізувати своє право на звернення зі скаргою в межах визначеного процесуального строку в період з 12.08.2023 по 21.08.2023, у скарзі ОСОБА_2 не порушує питання щодо поновлення йому пропущених строків на оскарження бездіяльності.

За таких обставин слідчий суддя, відповідно до положень п.3 ч.2 ст.304 КПК України приходить до висновку про повернення скарги, як такої, що подана після закінчення строку, передбаченого ч.1 ст.304 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя роз`яснює, що ОСОБА_2 може повторно звернутись до ТУ ДБР, розташованого у м.Львові з аналогічною заявою, та, у разі невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у десятиденний строк звернутися до суду зі скаргою в порядку ст.214 КПК України та оскаржити бездіяльність.

Окрім того, слідчий суддя роз`яснює, що в силу положень ч.7 ст.304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На підставі вказаного, керуючись ст.ст. 303-304, 372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, повернути скаржнику.

Копію ухвали разом зі скаргою та усіма доданими до неї матеріали невідкладно надіслати ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду впродовж 5 (п`яти) діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя