Справа № 362/3982/23
Провадження № 1-кп/362/592/23
ВИРОК

Іменем України

20.07.2023 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (у режимі відеоконференуції),

захисника ОСОБА_5 (у режимі відеоконференуції),

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Василькові Київської області кримінальне провадження № 0001110 від 30.07.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Новомиколаївка Верхньодніпровсього району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, військовослужбовець Збройних сил України, неодружений, зареєстрований та житель АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

встановив:

05.07.2022 в денний час доби ОСОБА_4 проходячи узбіччям дороги в с. Гатне Фастівського району Київської області на землі побачив металевий кастет, який являється не клинковою холодною зброєю ударно-дробильної дії, що виготовлений кустарним способом, після чого підняв кастет рукою та поклав до свого рюкзака темно-синього кольору, який постійно зберігав при собі. Цими діями ОСОБА_4 порушив вимоги «Спеціального порядку набуття права власності громадянами на окремі види майна», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна»; Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576 з наступними змінами; Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 р. № 622 зі змінами, внесеними наказом від 13 квітня 1999 р. № 293.

29.07.2022 близько 19:30 год. ОСОБА_4 ,. перебуваючи у смт. Глеваха Фастівського району Київської області, направляючись до місця проживання свого знайомого, при цьому діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без передбаченого законом дозволу, взяв з собою рюкзак темно-синього кольору, в якому знаходився металевий кастет, який є не клинковою холодною зброєю ударно-дробильної дії, що виготовлений кустарним способом.

Того ж дня 29.07.2022 в період часу з 23:34 год. по 23:38 год. на ділянці місцевості поблизу ділянки АДРЕСА_2 , при проведенні огляду місця події у ОСОБА_4 в присутності двох понятих виявлено та вилучено кастет, який являється не клинковою холодною зброєю ударно-дробильної дії, що виготовлений кустарним способом.

Дану холодну зброю ОСОБА_4 носив, без передбаченого законом дозволу.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 263 КК України, як носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

30.06.2023 обвинувачений ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , уклав із прокурором Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 угоду про визнання винуватості, за змістом якої сторони погодились на призначення обвинуваченому покарання за частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, у тому числі, у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості.

Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні щодо затвердження угоди не заперечували, додатково підтвердили факт розуміння ними наслідків і умов її укладення.

Суд установив, що зазначена угода за змістом відповідає вимогам ст. 472 КПК України, укладена ОСОБА_4 добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд переконався, що обвинувачений розуміє зміст положень ч. 4 ст. 474 КПК України та усвідомлює наслідки її укладення, передбачені статтею 473 КПК України.

Суд установив, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та/або закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, умови угоди не порушують інтересів суспільства, прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, наявні фактичні підстави для визнання обвинуваченим винуватості.

ОСОБА_6 щиро розкаявся у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, військовослужбовець Збройних сил України, на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, не одружений, раніше не судимий.

Оскільки укладена сторонами угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом, беручи до уваги ступінь тяжкості кримінального правопорушення та обставини вчиненого злочину, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, обставини, що пом`якшують покарання (щире каяття), відсутність обставин, що його обтяжують, суд дійшов висновку про можливість затвердження цієї угоди.

Враховуючи особу винного, його ставлення до скоєного, його працевлаштованість, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 263 КК України у виді штрафу.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання обраний на підставі ухвали Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30.06.2023, до вступу вироку в законну силу залишається без змін.

Питання про речові докази суд вирішує у порядку ст. 100 КПК України, розподіл процесуальних витрат - відповідно до ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 370, 373-374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні № 0001110 від 30.07.2022, укладену 30.06.2023 між прокурором Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 24 копійки.

Речові докази після набрання вироком законної сили - кастет з первинним пакуванням, які поміщено до спец пакету, який поміщено до спец пакету № 3601518, та здані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Фастівського РУП ГУНП в Київській області відповідно до квитанції № 234, - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1