Дата документу 17.08.2023 Справа № 335/1841/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/905/23Головуючий у 1-й інстанції - ОСОБА_1
Єдиний унікальний №335/1841/20Доповідач у 2-й інстанції - ОСОБА_2
Категорія - ч.2 ст.125 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікізевського районного суду м.Запоріжжя від 28 березня 2023 року про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вознесенка Мелітопольського району Запорізької області, зареєстрований у АДРЕСА_1 та проживає у АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИЛА

Вказаною ухвалою районного суду ОСОБА_9 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього закрито.

В апеляційній скарзі потерпілий просив ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, повторно дослідити обставини кримінального провадження та дослідити наявні докази. Свої вимоги мотивував тим, що під час постановлення ухвали про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, суд першої інстанції допустив неповноту дослідження всіх фактичних обставин кримінального провадження, залишив поза увагою безпідставність та необґрунтованість зміни правової кваліфікації вчиненого кримінального правопорушення, неправильно застосував Закон України про кримінальну відповідальність. На переконання апелянта, судове рішення не відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення, ґрунтується на істотному порушенні вимог кримінального процесуального закону. Обвинувачений вчинив передбачений ч.2 ст.365 КК злочин у присутності малолітньої дитини, перешкоджав виконанню рішенню суду, тому апелянт наполягає на пред`явленні додаткового обвинувачення за ч.3 ст.382 КК. Відтак, правові підстави для застосування звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення ним менш тяжкого кримінального правопорушення відсутні.

В запереченнях на скаргу захисник ОСОБА_8 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, оскільки вимоги потерпілого виходять за межі заявлених вимог у суді першої інстанції та фактично зводиться до оскарження кваліфікації дій ОСОБА_9 та зміни обвинувачення під час судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позицію потерпілого, який повністю підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні; прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін; захисника та обвинуваченого, які заперечили проти апеляційної скарги та просили ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Положеннями ст.370 КПК регламентовано вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення. Зі змісту вказаної статті вбачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням передбачених цим Кодексом вимог щодо кримінального провадження; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу доказами; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Проте, на переконання колегії суддів, оскаржуване у даному провадженні судове рішення вказаним вимогам процесуального закону не відповідає.

Зі змісту оскаржуваної ухвали, колегією суддів встановлено, що в провадженні Орджонікізевського районного суду м.Запоріжжя перебувало кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні передбаченого ч.2 ст.125 КК кримінального правопорушення.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно нього.

Суд, звільняючи обвинуваченого ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності та закриваючи кримінальне провадження щодо нього, виходив з того, що з дня вчинення передбаченого ч.2 ст.125 КК кримінального правопорушення, яке віднесено до кримінальних проступків, минув трирічний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності, а тому ОСОБА_9 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Під час дослідження наявних матеріалів справи колегією суддів встановлено, що первісне обвинувачення у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 пред`явлено за ч.2 ст.365 КК.

Відповідно до ч.3 ст.338 КПК, якщо в обвинувальному акті зі зміненим обвинуваченням ставиться питання про застосування закону України про кримінальну відповідальність, який передбачає відповідальність за менш тяжке кримінальне правопорушення, чи про зменшення обсягу обвинувачення, головуючий зобов`язаний роз`яснити потерпілому його право підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі.

Після зміни прокурором обвинувачення відносно ОСОБА_9 за ч.2 ст.365 КК на обвинувачення за ч.2 ст.125 КК під час судового засідання від 22 грудня 2022 року до матеріалів провадження долучено обвинувальний акт, головуючим роз`яснено потерпілому його право підтримувати обвинувачення, а у судовому засіданні оголошено перерву для надання можливості стороні захисту підготуватись до судового розгляду за новим обвинуваченням.

Зазначені вище обставини свідчать про те, що районний суд формально роз`яснив потерпілому його право підтримувати обвинувачення, не з`ясувавши думку останнього з цього приводу.

Тим самим ОСОБА_7 було позбавлено права підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі. Зазначеній мірі можливої поведінки потерпілого кореспондує обов`язок суду встановити позицію потерпілого щодо підтримання ним обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі або зміненого прокурором обвинувачення.

Апеляційний суд зауважує, що після зміни обвинувачення потерпілий заявляв відвід прокурору, та в подальшому в судовому засіданні від 28.03.2023 року заперечував проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, демонструючи усіма можливими способами власну незгоду зі зміненим обвинуваченим, наполягаючи на розгляді первісного обвинувачення за ст. 365 КК.

При цьому, зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що позицію потерпілого ОСОБА_7 щодо зміненого прокурором обвинувачення не відображено, тобто судом першої інстанції не встановлено чи підтримує потерпілий обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі або змінене прокурором обвинувачення.

Відтак, районним не було з`ясовано та досліджено обставини, які можуть мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, та допущено істотну неповноту судового розгляду.

За таких обставин ухвалу районного суду не можна визнати законною і обґрунтованою.

Колегія суддів дійшла висновку, що допущені судом першої інстанції порушення вимог ст.ст.370, 372 КПК, які стосуються встановлення фактичних обставин кримінального провадження, відповідно до ч.1 ст.412 КПК є істотними, тобто такими порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Зазначені порушення є підставами для скасування судового рішення, і оскільки вони не можуть бути усунуті під час апеляційного розгляду в межах ст.404 КПК, ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно встановити позицію потерпілого щодо підтримання ним обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі або зміненого прокурором обвинувачення та з урахуванням усіх обставин кримінального провадження прийняти законне й обґрунтоване рішення, виклавши його у належно мотивованому процесуальному документі згідно з вимогами закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Орджонікізевського районного суду м.Запоріжжя від 28 березня 2023 року про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження щодо нього скасувати.

Призначити новий судовий розгляд даного кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4