Справа № 274/2270/22
Провадження №1-кп/0274/367/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2023 м.Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора : ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000090 від 03.05.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів Житомирської області, громадянин України, українець, освіта середня-спеціальна, офіційно непрацюючого, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

10.04.2022 близько 19:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу будинку № 27 по провулку Спартаківському в м. Бердичеві Житомирської області, на грунті раптово виниклих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_6 , керуючись раптово виниклим умислом на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, наніс правою рукою зігнотою в кулак п`ять ударів в область голови та обличчя потерпілого ОСОБА_6 .

В результаті вчинення вищевказаних дій ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді саден в лобній ділянці голови, які відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та не оспорював встановлені досудовим розслідуванням обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. Цивільний позов визнав частково в розмірі 1000 грн на відшкодування матеріальної шкоди.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Цивільний позов підтримує в повному обсязі. Щодо виду та міри покарання поклалася на розсуд суду.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає.

За таких обставин суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він офіційно не працює, на обліку лікаря-психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, за місцем реєстрації характеризується посередньо, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суди мають суворо додержуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, керуючись вимогами ст. 65 КК України, поряд з наведеними вище даними про його особу, обставиною, що пом`якшує покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до кримінального проступку, конкретні обставини справи, розмір матеріальної шкоди, думку потерпілого, який не наполягав на суворості покарання, ставлення обвинуваченого до скоєного та вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання у виді штрафу в межах санкції статті КК України, за якою він притягується до кримінальної відповідальності

Потерпілим було заявлено цивільний позов, в якому він просив стягнути з обвинуваченого на його користь 3498, 35 грн матеріальної шкоди та 100001,65 моральної шкоди, завданої неправомірними діями обвинуваченого.

Згідно до ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обґрунтовуючи майнову шкоду (витрати на лікування), потерпілим надано оригінали фіскальних чеків у кількості 16 шт., з низ 14 квитанцій на суму 3037,35 грн.

Враховуючи викладене, позов потерпілого ОСОБА_6 в частині стягнення матеріальних збитків підлягає частковому задоволенню, оскільки два фіскальних чека є нечитабельні, з них не можливо встановити дату, назву товару та конкретну суму коштів, що були сплачені потерпілим, також один чек на суму 6,00 грн не містить інформації щодо назви придбаного товару, тому суд визнає ці квитанції неналежним доказом та не бере до уваги.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини, крім випадків, встановлених частиною другої цієї статті.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно пунктів 6, 7, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" із змінами та доповненнями, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд враховує характер і обсяг страждань потерпілого, вимушених змін у його житті, перебував на лікуванні, на що було спрямовані кошти сімейного бюджету, що спричиняло певні труднощі, а тому вважає, що розмір моральної шкоди, яку визначила потерпіла сторона у виді 100 001, 65 грн є завищеним і не визнається самим обвинуваченим.

З огляду на зазначене, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Арешт на майно обвинуваченого не накладався.

Запобіжний захід не застосовувався і застосуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов потерпілого задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 3031 (три тисячі тридцять одну) грн 35 коп. та моральну шкоду в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн.

В решті задоволення позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку лише з підстав, визначених у ч.2 ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1