Номер провадження: 11-сс/813/1341/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваної - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.07.2023 року про обрання запобіжного заходу у виді застави у кримінальному провадженні № 0000436 від 08.09.2021 року, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Роздільна, Роздільнянського району, Одеської області, громадянки України, з середньою освітою, незаміжня, не працююча, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

Підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 2032 КК України,

встановив:

В провадженні СУ ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 0000436 від 08.09.2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 2032 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що незважаючи на вставлений законодавством порядок діяльності щодо організації і проведення азартних ігор, усвідомлюючи незаконість зайняття гральним бізнесом в Україні без отримання відповідних дозвільних документів, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою отримання незаконного прибутку та обернення його на свою користь, у невстановлений час, але не пізніше 21.03.2023, ОСОБА_7 вступила у злочинну змову з ОСОБА_10 та іншими невстановленими на даний час особами, з метою проведення азартних ігор, без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності у приміщенні інтерактивного грального залу розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Так, ОСОБА_7 , діючи умисно, спільно з ОСОБА_10 та іншими невстановленими на даний час особами, виконувала функції адміністратора, а саме надавала можливість відвідувачам інтерактивного ігрового залу за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом внесення власних грошових коштів, робити ставки та приймати участь в різних азартних іграх на комп`ютерних симуляторах, результатом яких був грошовий виграш або програш зробленої ставки, у результаті чого ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та інші, невстановлені на даний час особи, отримували прибуток від зайняття гральним бізнесом, вели список гравців, запрошували гравців до закладу для участі у грі, повідомляючи їм час та місце проведення гри, повідомляли гравцям про акції та бонуси, відчиняли гравцям двері та супроводжували їх до ігрової зали, здійснювали безпосередню допомогу гравцям у веденні паролю та логіну для входу до WEB-ресурсівз URL (адресами) ІНФОРМАЦІЯ_3 і ІНФОРМАЦІЯ_4.

Вказаний заклад функціонував конспіративно, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 допускали гравців у приміщення для проведення азартної гри тільки по телефонному дзвінку або за попередньою домовленістю з постійними відвідувачами, після ідентифікації гравця за допомогою камер відеоспостереження. Крім того, на ОСОБА_7 та ОСОБА_10 також було покладено обов`язки, щодо ведення фінансової звітності, обліку видатків і прибутку, надання роз`яснень та консультацій відвідувачам, закупівля супутніх товарів, аккумуляції грошових коштів, видача грошових коштів, що є виграшем.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не раніше 21.03.2023, у приміщенні інтерактивного ігрового закладу, за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 , виконуючи роль адміністратора, використовуючи персональні комп`ютери за допомогою доступу до мережі Інтернет, надавала відвідувачам незаконні послуги у вигляді доступу до WEB-ресурсівз URL (адресами) ІНФОРМАЦІЯ_3 і ІНФОРМАЦІЯ_4 які налаштовані на азартну гру, у ході якої гравець робив грошову ставку, після чого починав гру, чим приводив в дію різні гральні комбінації та мав можливість при випадковому збігу певних комбінацій отримати свій виграш.

Досудовим розслідуванням установлено, що 21.03.2023 у період часу з

12 год. 05. хв. по 12 год. 14 хв. в ході проведення контролю за вчиненням злочину, до інтерактивного грального закладу за адресою:

АДРЕСА_3 , підійшов гравець ОСОБА_11 , який постукав у вхідні двері закладу. ОСОБА_7 відчинила двері та провела ОСОБА_11 до приміщення даного грального залу.

Знаходячись в середині приміщення ОСОБА_11 , підійшов до віконця з надписом каса, де знаходилась ОСОБА_10 , яка взяла у останнього грошові кошти в сумі 400 (чотириста) гривень і передала йому індивідуальний код доступу до WEB-ресурсу ІНФОРМАЦІЯ_4 де розміщені ігрові симулятори з візуалізацією гральних автоматів та на якому надавалась можливість доступу до азартних ігор через мережу Інтернет із внесенням гравцем ставки, що дає можливість отримати виграш у вигляді грошових коштів, а результат повністю або частково залежить від випадковості шляхом генерування відповідних наборів випадкових чисел.

Далі ОСОБА_11 , зайнявши вільний комп`ютер ввів код доступу наданий ОСОБА_10 , яка в той момент забезпечувала діяльність грального залу та виконувала функцію касира, після чого на екрані комп`ютера засвітилися атрибути притаманні інтерактивному казино, логотипи різних ігор. Після вибору азартної гри, суть якої полягала у тому, що ОСОБА_11 обрав розмір ставки та натискав за допомогою клавіші комп`ютерного маніпулятора («миші») на моніторі комп`ютера відповідні клавіші і відбувався розіграш ставки шляхом складання випадкових чисел від часткової або повністю випадкової комбінації яких залежав виграш або програш ОСОБА_11 .

В подальшому в процесі гри, за допомогою комп`ютерного маніпулятора «миші», ОСОБА_11 здійснював керування внесеними коштами конвертованими в електронний вигляд, а саме власним віртуальним балансом у вигляді збільшення та зменшення ставок під відповідні процеси віртуальної гри, що відображались на моніторі та керувались ним. Конвертовані електронні кредити, що відповідали отриманим грошовим коштам касиром закладу, в розмірі 400 (чотириста) гривень, під час проведення описаної вище азартної гри ОСОБА_11 були програні. Після закінчення гри гравець ОСОБА_11 покинув приміщення грального закладу.

12.07.2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України, за кваліфікуючими ознаками: проведення азартних ігор без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор, що видається відповідно до закону, а також організація і функціонування закладів з метою надання доступу до азартних ігор, які проводяться в мережі Інтернет, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

18.07.2023 року слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_12 , звернувся до слідчого судді з погодженим прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 , клопотанням про застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді застави у розмірі 354 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1000000 з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що в ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено наявність ризиків, які обґрунтовують застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді застави, а саме: переховування підозрюваної від органу досудового розслідування, суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. Розмір застави мотивований тим, що застава у вказаному розмірі буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Обґрунтовуючи такий розмір застави прокурор послався на тяжкість та винятковість даного правопорушення, підвищеного суспільного інтересу, вчинення злочину в умовах воєнного стану

Ухвалою слідчого судді клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу задоволено частково та відносно підозрюваної ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді застави у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 214720 грн., з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді застави у розмірі 354 прожиткових мінімуми для працездатних осіб, що складає 950136 грн. Прокурор зазначає, що слідчий суддя, при постановленні ухвали не взяв до уваги те, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 2032 КК України, яка підтверджується доказами, доданими до клопотання слідчого. Визначений ухвалою слідчого судді розмір застави є малим і критично недостатнім для досягнення цієї мети, а відхилення слідчим суддею існування ризику продовження вчинення кримінального правопорушення є безпідставним, оскільки остання офіційно не працевлаштована, не має сім`ї, розуміється у сфері надання послуг з азартних ігор , тому може продовжувати свою злочинну діяльність.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити; підозрювану та її захисника, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора; дослідивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати; апеляційній суд приходить висновків про таке.

Відповідно до вимог ст.2 КПК України (далі - КПК) основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді застави визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 182 КПК.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді застави для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_7 слідчий суддя правильно встановив дані про особу підозрюваної, наявність обґрунтованості підозри, ризиків, які дають підстави застосувати до останньої запобіжний захід у виді застави, однак у розмірі меншому, ніж зазначав про це слідчий у своєму клопотанні.

З огляду на долучені слідчим до свого клопотання доказів, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про те, що на даній стадії досудового розслідування вказані докази є достатніми для висновку щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_7 .

З достатньою обґрунтованістю слідчий суддя підійшов і до встановлення наявності в клопотанні слідчого ризиків, передбачених п.п., 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та дійшов до правильного висновку, що на теперішній час слідчим доведено існування цих ризиків.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на тяжкість і характер кримінального правопорушень, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 тяжкість покарання, яке може загрожувати останній у разі визнання її винною у вчинених кримінального правопорушення, а також з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, що на час звернення слідчого з клопотанням органом досудового розслідування не доведено існування ризику передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки фактів того, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні аналогічних злочинів, або має на меті продовжувати їх вчиняти, слідчим не підтверджено. Не надано таких доказів і на час розгляду апеляційної скарги прокурора.

Задовольняючи частково клопотання слідчого слідчий суддя обґрунтовано послався на те, що слідчим та прокурором не винятковості обставин даного кримінального провадження, що є підставою перевищення розміру застави, передбаченого п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Апеляційний суд також враховує той факт, що з моменту застосування до підозрюваної запобіжного заходу до моменту звернення прокурора з апеляційною скаргою, прокурором не надано доказів щодо існування будь-яких ризиків, які б вказували на те, що після внесення визначеного оскаржуваною ухвалою розміру застави ОСОБА_7 вдавалась до спроб вчинити дії, які свідчать про перешкоджання підозрюваної кримінальному провадженню або не забезпечують належної процесуальної поведінки останньої.

З викладеного вбачається, що слідчий суддя, приймаючи рішення про доцільність застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді застави, врахував обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність обрання підозрюваній запобіжного заходу у виді застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який є на даному етапі достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Апеляційний суд вважає, що в сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваної, а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які міститься посилання в апеляційній скарзі.

Доводи прокурора стосовно необґрунтовано малого розміру застави колегія суддів визнає безпідставними, в тому числі і з урахуванням положень ст. 182 КПК України та практики Європейського суду з прав людини згідно яких уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Колегія суддів вважає, що стороною обвинувачення не надано належних доказів, які підтверджують, що визначений слідчим суддею розмір застави не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, визначений слідчим суддею розмір застави є достатнім і прийнятним також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Істотних порушень положень КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про неспроможність доводів прокурора стосовно незаконності оскарженої ухвали, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 376, 404, 405, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.07.2023 року, якою підозрюваній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000436 від 08.09.2021 року застосовано запобіжний захід у виді застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 214720 грн., з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4