В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер № 285/1732/23

Провадження № 1-кп/0285/394/23

06 липня 2023 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді……………….... ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання....... ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора……………………...... ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ............................ ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.02.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань №00000052,

відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

уродженця с Маківка АР Крим, з середньою освітою, не одруженого,

який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 ,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

На підставі постанови Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 31.05.2022 (далі за текстом Судове Рішення) щодо Орната, який раніше судимий, встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік, і застосовано обмеження: не залишати місце проживання ( АДРЕСА_1 ) в період з 22 години до 6 години ранку наступного дня; заборона відвідування барів, кафе, вино-горілчаних магазинів та інших місць, де здійснюється продаж спиртних напоїв на розлив; обов`язкова явка на реєстрацію до поліції 1,2,3,4 понеділка місяця; заборона виїзду в особистих справах за межі Звягельського району Житомирської області без дозволу керівництва поліції.

Однак, Орнат, незважаючи на встановленні обмеження та порушуючи правила адміністративного нагляду, передбачені Законом України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» (зі змінами та доповненнями), будучи належним чином ознайомленим з Судовим Рішенням та встановленими відносно нього обмеженнями та зобов`язаннями, маючи на меті ухилитися від адміністративного нагляду, діючи умисно, самовільно, без дозволу керівництва Звягельського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області, у період з 01.02.2023 по 20.02.2023, самовільно залишив своє постійне місце проживання, що по АДРЕСА_1 . Протягом вказаного періоду часу був відсутній за даною адресою та його місцезнаходження було невідоме, чим Орнат порушив правила адміністративного нагляду.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що дійсно у зазначений у обвинувальному акті період часу, був відсутній за місцем проживання. У вчиненому щиро кається, згоден з кваліфікацією своїх дій, не заперечує з приводу скороченого судового розгляду справи без дослідження доказів, які ним не оспорюються.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження письмових доказів. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 у справі Девеер проти Бельгії, держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_5 щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками, сумнівів у добровільності такої позиції в суду немає.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд знаходить доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_5 та його умисні дії, які виразились у самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, кваліфікує за ст.395 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує:

ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відноситься до категорії проступків; його характер;

дані про особу винного, який раніше судимий 29.01.2018 за ч.ч.2, 3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;

вину у скоєному визнав, щиро розкаявся, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання скарги на нього відсутні.

Також суд враховує положення ст.ст.50, 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Зважаючи на викладене суд вважає за доцільне призначити покарання у виді арешту у мінімальному розмірі, встановленому санкцією ст.395 КК України, що буде необхідним і достатнім для виправлення Орната, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та відповідатиме меті і загальним засадам призначення покарання.

Суд вважає, що обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченого, не знижує істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшує його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст.69 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Арешт на майно не накладався.

Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.337, 370, 371, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча суддя ОСОБА_1