Справа № 746/36/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/479/23
Категорія - ч.4 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

з участю: прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7 в режимі відеоконференції

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000031 від 06.01.2023 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Срібнянського районного суду Чернігівської області від 06 квітня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Карпилівка Срібнянського району Чернігівської області, зареєстрований та проживаючий в АДРЕСА_1 , не працюючий, не одружений, судимий вироком Срібнянського районного суду Чернігівської області від 16 серпня 2022 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт, вироком Срібнянського районного суду Чернігівської області від 24 січня 2023 року за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 125, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 389, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України до 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця 5 (п`яти) днів позбавлення волі,

засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 (п`ять) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_8 призначено остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Срібнянського районного суду Чернігівської області від 24 січня 2023 року більш суворим, за даним вироком, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено попереднім - тримання під вартою.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з дня його фактичного затримання - 27 січня 2023 року.

Зараховано ОСОБА_8 в строк відбуття покарання строк досудового тримання під вартою в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», з 27 січня 2023 по 06 квітня 2023 року.

Питання щодо речових доказів вирішено у порядку ст. 100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що ОСОБА_8 26.12.2022, близько 23 год. 00 хв., маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, повторно, в умовах воєнного стану, прибув до господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де скориставшись відсутністю господаря та інших осіб, через незамкнені вхідні двері проник до будинку, звідки таємно викрав належний ОСОБА_9 , планшет марки Lenovo моделі ТАВ А7-30, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 249 від 18 січня 2023 року - 1387 грн. 50 коп., після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_9 матеріальних збитків на вказану суму.

Не погодившись із рішенням суду, захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого подала апеляційну скаргу, в якій просила вирок місцевого суду змінити у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, перекваліфікувати дії її підзахисного на ч. 3 ст. 185 КК України і призначити покарання, відповідно до санкції вказаної частини статті.

Зазначає про неправильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки, на її думку, даних, які б вказували на вину ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України під час судового провадження здобуто не було. Між діями її підзахисного та воєнним станом не прослідковується зв`язок.

Вважає, що вчинення майнового злочину в умовах воєнного стану може мати місце лише у районах вогневого ураження, тимчасової окупації або проходу військ. Поза межами зазначених районів, в умовах воєнного стану слід уважати такі викрадення чужого майна, які вчинені щодо осіб, які переміщуються у більш безпечні регіони України чи щодо їх майна, щодо майна осіб, які тимчасово залишили житло без контролю для укриття в безпечному місці. Вказує, якщо викрадення відбулося хоча й під час дії режиму воєнного стану, але поза межами зазначених районів та без будь-якого використання умов воєнного стану, то недоцільно застосовувати відповідну кваліфікуючу ознаку.

На апеляційну скаргу обвинуваченого прокурор подав заперечення, в яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок щодо ОСОБА_8 без змін, вказуючи на його законність та обґрунтованість.

В судовому засіданнні захисник підтримала подану апеляційну скаргу. Прокурор просив залишити її без задоволення.

Заслухавши головуючого, пояснення сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються дослідженими судом першої інстанції доказами.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який продовжує діяти.

Вирішальним для кваліфікації дій особи за ч. 4 ст. 185 КК України за кваліфікуючою ознакою «в умовах воєнного стану» є час вчинення крадіжки - до введення воєнного стану чи після цього. При цьому не має значення, чи велися в населеному пункті, де було вчинено кримінальне правопорушення, бойові дії, чи мало місце масове вогневе ураження, тимчасова окупація, прохід військ, тощо. На користь такого висновку свідчить формулювання кваліфікуючої ознаки «в умовах воєнного стану» та обставини, яка обтяжує покарання, передбаченої п. 11 ч. 1 ст. 67 КК України, - «вчинення злочину з використанням умов воєнного стану», яку суд може врахувати саме у разі використання особою негативних наслідків, спричинених воєнним станом, під час вчинення злочину.

А тому кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, поєднана з проникненням до житла - є вірною.

Що стосується покарання, призначеного обвинуваченому, то воно визначене судом з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, який негативно характеризується, висновку органу пробації, наявності обставин, що пом`якшують та відсутності обставин, що обтяжують покарання.

Вказаний висновок узгоджується з нормами ст. 65 КК України, в якій зазначено, що суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочини, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд повинен виходити із класифікації злочинів, критерії якої передбачені ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

З огляду на викладене, колегія суддів не знаходить підстав для зміни вироку як про те зазначено в апеляційній скарзі, оскільки як кваліфікація дій обвинуваченого, так і ступінь тяжкості, суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого місцевим судом враховані, і підстави для перекваліфікації дій обвинуваченого на ч. 3 ст. 185 КК України, та, відповідно і призначення ОСОБА_8 покарання згідно санкції ч. 3 ст. 185 КК України, відсутні.

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст., ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Срібнянського районного суду Чернігівської області від 06 квітня 2023 щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4