ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем України

Справа № 210/4017/23

Провадження № 1-кп/210/549/23

"28" серпня 2023 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторони кримінального провадження, які приймали участь у підготовчому судовому засіданні: прокурор Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 07 грудня 2022 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000337 відносно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Волноваха Донецької області, громадянин України, неодружений, освіта середня, раніше не судимий, військовослужбовець військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , перебував на посаді старшого водія зенітного ракетного взводу 2-го стрілецького батальйону, у військовому званні «солдат», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за частиною 5 статті 407 КК України,

та Угоду про визнання винуватості, укладену між керівником Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

У зв`язку з широкомасштабною військовою агресією російської федерації проти України, на всій території України, відповідно до Закону України від 24.02.2022 № 2102- IX «Про затвердження Указу Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб.

Надалі, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022№ 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022№ 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119- IX, Указом від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022№ 2212-ІХ, Указом від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ, Указом від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 № 2500-ІХ, Указом від 07.11.2022№ 757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 № 2738- IX, та Указом від 06.02.2023 №58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023№ 2915-ІХ), у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України строки дії воєнного стану в Україні продовжувались, у тому числі із 05 годин 30 хвилин 20.05.2023 строком на 90 діб.

ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_2 , перебуваючи на посаді старшого водія зенітного ракетного взводу 2-го стрілецького батальйону, яка на момент вчинення кримінального правопорушення дислокувалась за адресою: АДРЕСА_3 , у військовому званні «солдат», діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, маючи військовий обов`язок нести військову службу, у порушення вимог ст.ст. 6, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-ХІУ від 24.03.1999 року, та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, 09 листопада 2022 року самовільно залишив місце несення військової служби, а саме пункт постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , розташований за адресою: АДРЕСА_3 , після чого 18 листопада 2022 року повернувся на військову службу у пункт постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 .

Крім того, солдат ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану та повторно, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, будучи особою, яка вчиняла самовільне залишення місце служби протягом року, 10 грудня 2022 року не з`явився на ранкове шикування, здійснене з метою перевірки особового складу, тим самим повторно самовільно залишив місце постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , командуванню про причини свого вибуття солдат ОСОБА_4 не доповів, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, а став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у постійної дислокації військової частини чи звернення до органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, поки, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинене діяння, солдат ОСОБА_4 26.07.2023добровільно та з власної ініціативи прибув до Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону і заявив про себе, чим припинив вчиняти злочин проти встановленого порядку несення військової служби (військовий злочин).

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознакамикримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України самовільне залишення місця служби, вчинене повторно протягом року в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби) - в редакції норми закону, що діяв на момент вчинення злочину.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та узгоджена міра покарання.

26 липня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000337 відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 грудня 2022 між керівником Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , якому надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до угоди, обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повністю та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі висунутого йому обвинувачення.

Сторони угоди узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ч.5 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, призначивши основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 5 ст. 407 КК України, а саме 1 (одного) року позбавлення волі та на підставі ч. 1 ст. 62 КК України замість призначеного покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі призначити покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні (військова частина НОМЕР_3 , АДРЕСА_4 ) строком на 1 (один) рік, військовослужбовцю, призваному на військову службу під час мобілізації.Умовами угоди не передбачено застосування положень статті 54 КК України.

Відповідно до угоди, сторони розуміють, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч. 3 ст. 424 КПК України, обвинуваченій роз`яснено і є зрозумілими.

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів обвинуваченій роз`яснено і є зрозумілими.

В угоді сторонами обумовлено наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України - прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальним порядку.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального Кодексу України.

Суд доходить висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості, виходячи з наступного.

ОСОБА_4 підтримав укладення угоди, зробив це добровільно. Насильства, примусу чи погроз до нього ніхто не застосовував. Обіцянок, чи будь-яких інших обставин, не передбачених угодою йому ніхто не надавав. Зі скаргами на сторону обвинувачення під час здійснення провадження він не звертався. Обвинувачений повідомив, що беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні. Розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, що зазначене в угоді.

ОСОБА_4 зазначив, що він цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення. І він при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. При цьому наполягає на укладенні угоди. Він повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі її затвердження.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просила затвердити угоду.

Прокурор угоду підтримав, оскільки вона відповідає вимогам закону.

Відповідно до вимог статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно з вимогами частини 4 статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України з урахуванням положень ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, тому за цією ознакою підпадає під дію ч. 4 ст. 469 КПК України.

Відповідно до частини 7 статті 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Умови угоди не суперечать вимогам закону, дії ОСОБА_4 за статтею ч.5 ст.407 КК України кваліфіковано вірно, за ними можливе укладення угоди.

Судом встановлено, що угоду укладено у провадженні щодо тяжкого злочину.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства, який полягає у швидкому здійсненні правосуддя, призначенні особі узгодженого покарання, запобігання вчинення обвинуваченим та іншими особами кримінальних правопорушень. Умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Добровільність укладення угоди не викликає жодних сумнівів. Виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є цілком можливим.

Судом встановлено фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_4 який, будучи допитаним в суді підтвердив фактичні обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, беззаперечно визнав свою вину та просив суворо не карати. Обвинувачений надав показання, які повністю відповідають встановленим під час досудового розслідування обставин вчинення діяння в частині часу, місця, мотивів тощо. Просить суворо не карати, затвердити угоду, оскільки має намір продовжувати військову службу і надалі виконувати свій обов"язок по захисту Батьківщини.

Крім того, на підтвердження вини обвинуваченого під час досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які є належними та допустимими, визнаються стороною захисту.

На підставі викладеного, всебічно дослідивши матеріали справи у сукупності з показами обвинуваченого, суд визнає ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за частиною 5 статті 407 КК України за ознаками самовільне залишення місця служби, вчинене повторно протягом року в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби) - в редакції норми закону, що діяв на момент вчинення злочину .

Щодо покарання.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення.

При обранні міри і виду покарання суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення,

- дані про особу обвинуваченого, який: раніше не судимий, позитивно характеризується, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимий, його поведінку як до, так і після вчинення злочинних дій, приймав участь в забезпеченні, проведенні і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом відсічі збройної агресії з боку російської федерації;

- наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання (стаття 66 КК України) та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину (ч. 1 ст. 69 КК УКраїни): з"явлення зі зінанням, щире каяття; активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, беззастережне визнання своєї винуватості, бажання продовжувати військову службу та приймати безпосередню участь в забезпеченні, проведенні і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом відсічі збройної агресії з боку російської федерації

- відсутність обставин, які обтяжують покарання (ст. 67 КК України).

Ці обставин істотно знижують ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, суд враховує умови угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором, відповідно до якої узгоджено застосування частини 1 ст. 69 КК України - призначення основного покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 5 ст. 407 КК України та на підставі ч. 1 ст. 62 КК України призначити покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні .

Згідно з частиною п`ятою статті 65 Кримінального кодексу України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Статтею 5 Кримінального кодексу визначені правила дії закону про кримінальну відповідальність у часі. Так за змістом цієї норми закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Враховуючи викладене, а також те, що на момент вчинення злочину положення статті 69 КК України розповсюджувалися на діяння, визначені у статті 407 КК України, суд керується редакцією закону про кримінальну відповідальність, що діяла станом на 9-18 листопада 2022 року та станом на 10 грудня 2022 року.

Відповідно до частини 1 статті 69 КК України (із змінами, внесеними згідно із Законами № № 1576-IX від 29.06.2021) за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

З огляду на щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; беззаперечне визнання винуватості обвинуваченим у кримінальному правопорушенні, вчинення кримінального правопорушення вперше, не настання тяжких наслідків від вчиненого, наявності міцних соціальних зв`язків, бажання приймати безпосередню участь в захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, стану здоров"я обвинуваченого, позитивної характеристики за місцем служби та проживання, відсутності обтяжуючих обставин, суд приходить до висновку про можливість застосування частини 1 статті 69 КК України та призначити ОСОБА_4 основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 5 ст. 407 КК України, а саме у виді 1 (одного) року позбавлення волі та на підставі ч. 1 ст. 62 КК України замість призначеного покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі призначити покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні (військова частина НОМЕР_3 , АДРЕСА_4 ) строком на 1 (один) рік, військовослужбовцю, призваному на військову службу під час мобілізації.

Суд вважає запропоновану угодою міру покарання такою, що відповідає вчиненому злочину та може бути застосована за істотних умов, визначених в угоді, а також відповідає вимогам Кримінального кодексу України в частині порядку призначення покарання.

Мотиви ухвалення інших рішень

Витрати на залучення експерта під час досудового розслідування відсутні. Цивільний позов відсутній. Речові докази по справі відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст.373, 469, 472, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 липня 2023 року у кримінальному провадженні №0000337 від 07 грудня 2022 року, укладену між керівником Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , якому на підставі статті 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , з іншого боку в присутності захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України

Призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 09 червня 2023 року покарання за ч. 5 ст. 407 КК України із застосуванням частини 1 статті 69 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі частини 1 статті 62 КК України замість призначеного покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні (військова частина НОМЕР_3 , АДРЕСА_4 ) строком на 1 (один) рік, військовослужбовцю, призначеному на військову службу під час мобілізації.

Початок строку відбування покарання відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - до набрання вироку законної сили - не обирати.

Матеріали кримінального провадження №0000337 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №210/4017/23, провадження №1-кп/210/549/23.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених частиною другою статті 473 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Вирок складено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1