Справа № 953/5893/23
н/п 1-кс/953/5392/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" липня 2023 р. м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна, подане у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000776 від 09.07.2023,

у с т а н о в и в:

До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання, яким прокурор просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно - автомобіль «RENAULT MEGANE», р.н.: НОМЕР_1 , сірого кольору, власником якого є ОСОБА_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження.

Місце зберігання автомобіля «RENAULT MEGANE», р.н.: НОМЕР_1 , дозволити визначити слідчому відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012.

1. Зміст поданого клопотання

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної позиції в Харківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000776 від 09.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 09.07.2023, близько 08:30, на 572 км автодороги «Київ-Харків-Довжанський», а саме поблизу с. Волохів Яр Ізюмського району Харківської області, сталося зіткнення автомобіля «FIAT ТІРО», р.н.: НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , з автомобілем «RENAULT MEGAN», р.н.: НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , після чого відбулося зіткнення автомобіля «RENAULT MEGANE», р.н.: НОМЕР_1 , з автомобілем «MERCEDES ML», р.н.: НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_7 . Внаслідок даної ДТП водій автомобіля «FIAT ТІРО» - ОСОБА_5 загинув на місці події, а водія та пасажира автомобіля «RENAULT MEGAN» - ОСОБА_6 та ОСОБА_8 госпіталізовано до лікарні з тілесними ушкодженнями.

09.07.2023 проведено огляд місця ДТП на 572 км автодороги «Київ-Харків- Довжанський», у ході якого на автомобілі «RENAULT MEGANE», р.н.: НОМЕР_1 , виявлено сліди механічних пошкоджень, які утворились внаслідок ДТП. В ході огляду автомобіль «RENAULT MEGANE», р.н.: НОМЕР_1 , вилучено й направлено для зберігання на спеціальний майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, що розташований за адресою: Харківська обл., Ізюмський р-н, м. Балаклія, вул. Жовтнева, 33.

Згідно положень ст. 98 КПК України, автомобіль «RENAULT MEGANE», р.н.: НОМЕР_1 , є речовим доказом, що зберіг на собі сліди злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Крім того, в рамках даного досудового розслідування будуть призначені автотехнічні експертизи, об`єктом дослідження яких буде автомобіль «RENAULT MEGANE», р.н.: НОМЕР_1 .

Накладення арешту на автомобіль «RENAULT MEGANE», р.н.: НОМЕР_1 . зумовлюється необхідністю забезпечення збереження речових доказів, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, з метою виключити можливість розпоряджатись вказаним транспортним засобом, а саме продавати, відчужувати, переміщувати, ремонтувати або знищувати без відома органу досудового розслідування, прокуратури та суду.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_4 » власником автомобіля «RENAULT MEGANE», р.н.: НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

За таких обставин, на даний час виникла необхідність в арешті автомобіля «RENAULT MEGANE», р.н.: НОМЕР_1 , шляхом надання можливості слідчому та прокурору зберігати тимчасово вилучене майно відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012.

Враховуючи достатні підстави вважати, що існує реальна загроза продажу транспортного засобу, зміни його складових частин, проведення ремонту пошкоджених деталей з боку його власника та фактичного користувача, прокурор просить задовольнити клопотання.

2. Позиції учасників у судовому засіданні

У судове засідання прокурор не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, просив розглядати клопотання за його відсутністю.

За змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

Отже, слідчий суддя, приймаючі рішення про розгляд справи за відсутності заявника, приймає до уваги положення частини 6 статті 9 КПК України, згідно з якою, у разі якщо норми положення КПК України не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 7 КПК України до таких засад, зокрема, відносяться доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, а доступ до правосуддя іншим шляхом, окрім ухвалення відповідних судових рішень неможливий.

Таким чином, з метою недопущення обмеження доступу до правосуддя, на думку слідчого судді, клопотання можливо розглянути по суті і у відсутності сторони кримінального провадження, яка подала клопотання.

У судове засідання володілець майна, належним чином у передбаченому ст. 135, ч. 1 ст. 172 КПК України порядку повідомлений про час та місце розгляду справи, не з`явився.

Зважаючи на викладене, а також виходячи зі встановлених ч. 1 ст. 172 КПК України строків та засад їх розумності, передбачених ст. 28 КПК України, слідчим суддею визнано можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності володільця майна на підставі наданих сторонами матеріалів.

При цьому, слідчий суддя керується положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 22 КПК України, згідно яких, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Через неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

3. Мотиви та оцінка слідчого судді

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Загальні вимоги щодо порядку застосування будь-яких заходів забезпечення визначені статтями 131 та 132 КПК України.

Так, згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора, а також, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 цієї статті визначено, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення: (1) збереження речових доказів .

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, згідно якої, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони, зокрема, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 цього Кодексу слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: (1) правову підставу для арешту майна; (2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); (5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; (6) наслідки арешту майна для третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна (ч. 3 ст. 173).

4. Висновки за результатами розгляду клопотання

Матеріали кримінального провадження свідчать, що вилучене під час огляду місця дорожньо-транспортної події майно має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

З урахуванням встановлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, слідчий суддя вважає доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки сприятимуть досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів, таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

Разом із цим, задовольняючи клопотання прокурора частково, слідчий суддя звертає його увагу на те, що частиною 1 статті 170 КПК України унормовано положення кримінального процесуального Закону про те, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, відтак вимога клопотання прокурора про накладення арешту на майно шляхом заборони його ремонтування, - не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , подане у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000776 від 09.07.2023, - задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль «RENAULT MEGANE», р.н.: НОМЕР_1 , сірого кольору, власником якого є ОСОБА_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

Зберігання автомобіля «RENAULT MEGANE», р.н.: НОМЕР_1 , здійснювати органом досудового розслідування відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012.

У задоволенні клопотання прокурора у іншій його частині - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник майна або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя - ОСОБА_1