Провадження № 1-кп/734/208/23 Справа № 734/2319/23
В И Р О К

іменем України

23 червня 2023 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Козелець кримінальне провадження внесене до ЄРДР 23 грудня 2022 року за № 0000096 від у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Прибужани Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, неодруженого, раніше не судимого, із середньою спеціальною освітою, призваного 08.11.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця за призовом під час мобілізації, курсанта 1 навчальної батареї навчального зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,-

в с т а н о в и в:

09.11.2022 наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 15 старшого солдата ОСОБА_5 , 08.11.2022 призваного на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_3 , зараховано до списків особового складу військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду стрільця-зенітника зенітного ракетного взводу 3 аеромобільного батальйоку цієї ж військової частини.

В подальшому, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 08.12.2022 № 331 військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_5 , який прибув з військової частини НОМЕР_2 , вважається таким, що прибув у службове відрядження з метою навчання за програмою фахової підготовки. Старшого солдата ОСОБА_5 закріплено за командиром 1 навчальної батареї- старшим викладачем навчального зенітного ракетного дивізіону .

Під час проходження військової служби старший солдат ОСОБА_5 , як військовослужбовець Збройних Сил України, повинен керуватися вимогами ч. ч. 1, 3, 9 ст. 1, ч. ч. 1-4, 6, 13 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і і військову службу», ст. ст. 4, 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби! Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил | України, які зобов`язують його свято і непорушно додержуватися Конституції^ України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та не допускати негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою.

Разом з тим, являючись військовослужбовцем Збройних Сил України, проходячи військову службу на вказаній посаді і достовірно знаючи вимоги керівних документів, що регламентували проходження ним служби, старший солдат ОСОБА_5 , в порушення зазначених вимог законодавства, бажаючи тимчасово ухилитись від обов`язків військової служби, діючи з прямим умислом, без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, о 08 годині 00 хвилин 12.12.2022 в умовах воєнного стану без поважних причин самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , що дислокується у АДРЕСА_3 , та до 14 годин 00 хвилин.

02.06.2023 проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

О 14 годині 00 хвилин 02.06.2023 старший солдат ОСОБА_5 ; самостійно прибув до П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві.

Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч.5 ст. 407 КК України, а саме самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

25.07.2022 року між Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 , у присутності захисника ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості у відповідності ст. 472 КПК України, згідно якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 5 ст. 407 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. При цьому, обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України.

При цьому сторонами узгоджено покарання: враховуючи з`явлення ОСОБА_5 із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, співпрацю зі стороною обвинувачення, характер та тяжкість кримінального правопорушення, відсутність потерпілих у кримінальному провадженні, з огляду на особу підозрюваного, зокрема ставлення його до вчиненого, яке побудоване на критичній оцінці своєї протиправної поведінки, усвідомлення скоєного та готовність понести покарання, враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, враховуючи інтереси суспільства, сторони узгодили визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України та призначити покарання із застосуванням ч. 1 ст.69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.5 ст.407 Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік та застосувати ст. 62 КК України замінити позбавлення волі на строк 1 рік триманням у дисциплінарному батальйоні на той самий строк.

В угоді викладені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 476 КПК України, та наслідки невиконання цієї угоди.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим. Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання.

Суд дійшов висновку про те, що угода про визнання винуватості між Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК України і КК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права свободи та інтереси сторін або інших осіб. При цьому, сторонами угоди при узгодженні покарання враховані характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особу винного.

Вивчивши угоду про визнання винуватості, вислухавши думку прокурора, захисника, пояснення обвинуваченого, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди між прокурором Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Речові докази у провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили застосовувати за відсутності потреби.

Керуючись ст.ст. 371, 373, 374 і 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 02.06.2023 року між прокурором Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000096 від 23.12.2022.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 62 КК України, замінити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк 1 рік та з урахуванням вказаного остаточно призначити покарання ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 407 КК України у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк 1 (один) рік.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання для направлення до дисциплінарного батальйону під конвоєм Військової служби правопорядку Збройних Сил України.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили застосовувати за відсутності потреби.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя