КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження: № 11-сс/824/4031/2023 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 червня 2023 року,

за участю: прокурора ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 червня 2023 року задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000196 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та прослідування в укриття цивільного захисту у разі оголошення повітряної тривоги, на строк до 14 серпня 2023 року.

Продовжено до 14 серпня 2023 року строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на підозрюваного ОСОБА_7 , а саме:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснено підозрюваному, що працівники Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати своє фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 23 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, оскільки висновки в ній не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Також апелянт зазначає, що слідчому судді прокурором не було доведено, що підозрюваний перебуваючи під нічним домашнім арештом може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, може погрожувати свідкам, експертам або спеціалістам, схиляти їх до дачі неправдивих показань, продовжувати свою злочинну діяльність, а також з метою уникнення кримінальної відповідальності може залишити територію України.

Апелянт звертає увагу на те, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні неповнолітнього сина та йому необхідно здійснювати догляд за дружиною, оскільки вона потребує оперативною лікування, а також сам матеріально забезпечує сім`ю.

З урахуванням вищезазначеного апелянт вважає, що такий запобіжний захід як цілодобовий домашній, який обраний відносно ОСОБА_7 , з урахування матеріалів кримінального провадження та особи підозрюваного, є занадто суворим, оскільки запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною залишати житлове приміщення за місцем свого проживання у певний період доби, також може у повній мірі забезпечити виконання підозрюваним покладних на нього судом та слідчим органом обов`язків, а ризики, передбачені у ст. 177 КПК України не знайшли свого підтвердження у клопотанні слідчого, а тому відсутня безумовна потреба у застосуванні до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з обов`язком носити електронний засіб контролю.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги сторони захисту, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, що Головним слідчим управління Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000196 від 30.07.2022, в якому повідомлено про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 206-2, ч. 2 ст. 255 КК України.

08.05.2023 постановою заступника Генерального прокурора строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000196 продовжено до трьох місяців, тобто до 16.06.2023.

18.05.2023 ОСОБА_7 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 206-2, ч. 2 ст. 255 КК України.

18.05.2023 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонено йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а також покладено обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 16.06.2023 включно: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; носити електронний засіб контролю.

14.06.2023 прокурор другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про продовження строку тримання особи під домашнім арештом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 206-2, ч. 2 ст. 255 КК України.

На обґрунтування вимог даного клопотання сторона обвинувачення послалась на обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 206-2, ч. 2 ст. 255 КК України, з посиланням на докази, що це підтверджують.

При застосуванні вказаного запобіжного заходу та обов`язків щодо підозрюваного ОСОБА_7 судом враховувались обставини, що дають підстави підозрювати останнього у вчиненні інкримінованих йому злочинів, з посиланням на матеріали, що підтверджують ці обставини.

08.06.2023 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000196 до 9 місяців, а саме до 16 грудня 2023 року.

На даний час у кримінальному провадженні продовжуються проводитися слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, направлені на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, однак для закінчення досудового розслідування та звернення до суду з обвинувальним актом необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій.

Також прокурор вказав, що на даний час ризики, які існували на момент застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного, не зменшились та продовжують існувати. На думку прокурора, інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від досудового розслідування та суду, та запобігти зазначеним в клопотанні ризикам.

14.06.2023 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання прокурора та продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та прослідування в укриття цивільного захисту у разі оголошення повітряної тривоги, на строк до 14 серпня 2023 року. А також продовжено до 14 серпня 2023 року строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на підозрюваного ОСОБА_7 , які визначенні даною ухвалою.

Як встановлено колегією суддів, що прийняте слідчим суддею рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінально-процесуального закону.

Стаття 370 КПК Українипередбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ст. 181 КПК Українидомашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно частини шостої даної статті у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку домашнього арешту для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та умови, за яких таке продовження можливе.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду, колегія суддів вважає, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею в цілому дотримані.

Всупереч твердженням апелянта щодо незаконності оскаржуваної ухвали, колегією суддів встановлено, що розглядаючи клопотання прокурора, слідчий суддя суду першої інстанції належно дослідив наведені в ньому доводи щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Оскільки як встановлено слідчим суддею, що до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під домашнім арештом закінчити досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000196, не можливо оскільки потрібно у кримінальному провадженні виконати значний обсяг процесуальних дій.

Обставинами, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, з покладенням обов`язків, є необхідність виконання слідчих та процесуальних дій. За викладених обставин, вбачається, що на даний час у кримінальному провадженні продовжують існувати обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 , слідчим суддею також перевірені доводи клопотання щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, що останній може переховуватися від органу досудового розслідування, прокурора та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та/або продовжити свою злочинну діяльність.

З матеріалів клопотання колегією суддів встановлено, що виконання підозрюваним ОСОБА_7 , покладених на нього процесуальних обов`язків під час застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, на які посилається сторона захисту, заперечуючи проти продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, недостатньо для доведення того, що останній виконуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки, без застосування такого запобіжного заходу.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя дійшов вірного висновку, про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 206-2, ч. 2 ст. 255 КК Українив межах кримінального провадження №0000196.

Крім того, як вбачається з матеріалів судової справи, наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 , кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 206-2, ч. 2 ст. 255 КК України.

Для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88).

Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom).

Описана у клопотанні фабула, у сукупності з наданими прокурором поясненнями, як в судді першої, так і апеляційної інстанції та представленими матеріалами кримінального провадження, дають підстави колегії суддів вважати про наявність в діях ОСОБА_7 , ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 206-2, ч. 2 ст. 255 КК України та причетність до них підозрюваного.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що матеріали, які долучено до клопотання, у сукупності, були оцінені слідчим суддею відповідно до стадії розгляду.

Доводи сторони захисту про те, що органом досудового розслідування не доведено, а слідчим суддею не встановлено наявність ризиків неправомірної поведінки підозрюваного, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.

Таким чином колегією суддів встановлено, що доказів, які надані органом досудового розслідування до клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на момент розгляду вказаного клопотання, було достатньо для продовження такого запобіжного заходу, оскільки вони, в сукупності, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальні правопорушення.

Слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, тому з огляду на наведені у клопотанні сторони обвинувачення докази, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність на даній стадії досудового розслідування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 , кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 206-2, ч. 2 ст. 255 КК України

З урахуванням наведених обставин у їх сукупності, враховуючи дані про особу підозрюваного, колегію суддів не встановлено належних даних на підтвердження зменшення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж цілодобовий домашній арешт, не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні прокурора, а тому слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_7 , запобіжного заходу.

При цьому, колегією суддів враховуються дані, які характеризують особу підозрюваного, зокрема і ті, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, тобто передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України обставини. Однак з урахуванням обставин кримінального провадження, наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, погоджується із висновками слідчого судді щодо необхідності продовження застосування щодо ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а тому підстав для застосування щодо останнього більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

Посилання захисника на дані, що характеризують особу підозрюваного, не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_7 може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України і не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень норм КПК України, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

На підставі викладеного, рішення слідчого судді є законним, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та обґрунтованим, оскільки ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційні скарги сторони захисту не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 червня 2023 року, - залишити без зміни,а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4