УХВАЛА

10 липня 2023 року

м. Київ

справа № 554/10518/19

провадження № 51-4045ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 10 березня 2020 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 15 травня 2023 року у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

встановив:

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання п. 4 ч. 2 цієї статті.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджений не погоджуються з вироком місцевого суду та ухвалою суду апеляційної інстанції, просить їх скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Вважає, що судові рішення у справі підлягають скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

При цьому засуджений оспорює фактичні обставини справи та стверджує про те, що суди неправильно оцінили докази у справі, а також, зазначає про неповноту судових розглядів.

Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому наділений повноваженнями лише щодо перевірки правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 427 КПК визначено, що касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Необхідно врахувати, що згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). Суд касаційної інстанції не вправі скасовувати судові рішення з інших підстав.

Разом з цим в касаційній скарзі не конкретизовано, які порушення допустили суди першої та апеляційної інстанцій, як ці порушення вплинули на законність і обґрунтованість ухвалених судових рішень та чому їх слід відносити з огляду на положення статей 370, 412 - 414 КПК, до безумовних підстав для скасування або зміни оскаржуваних судових рішень касаційним судом відповідно до ст. 438 КПК.

Також засудженому слід належним чином обґрунтувати свою позицію щодо істотності порушень кримінального процесуального закону, зазначити яку норму або норми закону України про кримінальну відповідальність суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували, обґрунтувати в чому суть цих порушень, що є підставою для зміни або скасування судового рішення згідно з ч. 1 ст. 438 КПК.

Крім цього, засуджений не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, не вказує та не конкретизує, які порушення допустив цей суд, яким чином вони могли вплинути на прийняття рішення судом апеляційної інстанції, зважаючи на приписи статей 404, 409, 419 КПК, відповідно до яких суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та у своїй ухвалі надає вичерпну відповідь на доводи, наведені в ній.

Таким чином, засудженому необхідно належно обґрунтувати, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржених судових рішеньта належно систематизувати викладені в касаційній скарзі доводи.

Оскільки касаційна скарга засудженого не відповідає приписам, передбаченим

ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити її без руху та встановити строк, необхідний для усунення зазначених в ухвалі недоліків (засуджений повинен підтвердити, що ним не пропущено встановленого за ухвалою суду строку під час повторного звернення до суду).

Керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргузасудженого ОСОБА_4 на вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 10 березня 2020 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 15 травня 2023 року у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 залишити без руху і надати для усунення виявлених недоліків десять днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3