Справа №591/3269/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/391/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 18 травня 2023 року, якою в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність Сумської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовлено,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 18 травня 2023 року в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність Сумської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві від 17 квітня 2023 року, про вчинені на його думку кримінальні правопорушення, передбачені ст. ст. 364, 366 КК України, прокурором ОСОБА_7 , зумовлені винесенням незаконної на його думку постанови від 23 січня 2020 року, відмовлено.

Своє рішення слідчий суддя вмотивував тим, що в поданій заяві не наведено дій чи бездіяльності осіб, що могли б свідчити про вчинення ними злочинів, а наводяться власні розміркування та припущення щодо процесу винесення постанови прокурором в кримінальному провадженні та перебігу його розслідування. Також заява містить формальне посилання на норми кримінального та процесуального законодавства, з власним їх тлумаченням та припущеннями заявника, без наведення достатніх обставин, які б свідчили про вчинення кримінальних правопорушень.

Тобто, заявником у зверненні не наводяться обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, а зазначається перебіг розслідування кримінального провадження, а також процесуальне рішення та дії прокурора, з якими не погоджується заявник та для оскарження яких відповідними учасниками провадження передбачений певний порядок.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, заявник ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 18 травня 2023 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу у повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог заявник ОСОБА_6 посилається на те, що слідчий суддя суду першої інстанції ухвалюючи судове рішення не проаналізував рішення суду апеляційної інстанції в аналогічній справі. Згідно якого, після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення, слідчому судді необхідно враховувати, що оцінка фактичних обставин викладених у заявах, є неприпустимою. Крім того, з метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарги на бездіяльність посадових осіб, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення, слідчому судді необхідно врахувати, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви про кримінальне правопорушення.

Аналіз форми та змісту поданої ОСОБА_6 заяви про кримінальне правопорушення дає підстави стверджувати, що вона адресована особі, уповноваженій на внесення відомостей до ЄРДР, містить викладення обставин, які указують на вчинення кримінального правопорушення, а також містить посилання на правову кваліфікацію даного злочину. Більше того, у заяві зазначено всі складові ознаки кримінального правопорушення.

Відтак, слідчий суддя зобов`язаний був застосувати норми процесуального права та ухвалити судове рішення про зобов`язання службової особи правоохоронного органу внести відомості до ЄРДР за заявою заявника.

Також слідчим суддею було порушено вимоги ст. 26 КПК України, відповідно до якої, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Слідчим суддею залишено поза увагою (ігноровано) рішення слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 травня 2023 року, якою задоволена скарга ОСОБА_6 на бездіяльність службової особи Генеральної прокуратури уповноваженої на внесення відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, стосовно колишнього першого заступника прокурора Сумської області ОСОБА_7 , який сфальшував постанову про скасування постанови про визначення підслідності від 23 січня 2020 року.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 подав заперечення на апеляційну скаргу, відповідно якої просить ухвалу слідчого судді залишити без змін, оскільки у тексті заяви ОСОБА_6 від 17 квітня 2023 року не наведено жодної з обставин дійсного вчинення злочинних дій за зазначеними ним статтями КК України з боку службової особи прокуратури та стосуються оцінки доказів у кримінальному провадженні № 0000390 за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 КК України, яке перебуває на розгляді в суді першої інстанції, що є виключною компетенцією суду, втручання в яку суперечить вимогам Конституції України та кримінального процесуального законодавства.

За таких умов, підстав для внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування стосовно прокурора Сумської обласної прокуратури за заявою ОСОБА_6 відсутні, про що заявника інформовано належним чином у встановленому законом порядку.

Про призначення даного кримінального провадження до апеляційного розгляду його учасники були повідомлені завчасно у передбаченому законом порядку.

Від прокурора ОСОБА_8 надійшла заява, в якій останній просить розглядати дане провадження за його відсутності.

До початку апеляційного розгляду заявник ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з клопотанням, в якому просить забезпечити його участь під час апеляційного розгляду справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

За приписами статті 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі: 1) неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин; 2) необхідності забезпечення безпеки осіб; 3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого; 4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження; 5) наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Звертаючись із клопотанням про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщенням, заявник не навів жодних обґрунтованих обставин, які б узгоджувалися із вимогами ст.336 КПК України та які б дали підстави проводити дане судове засідання в режимі відеоконференції поза межами суду.

Крім того подане клопотання не містить посилання на технічні засоби, за допомогою яких повинно проводитися відеоконференція, адже застосовувані в дистанційному судовому провадженні технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення і звуку, дотримання принципу гласності та відкритості судового провадження, а також інформаційну безпеку. Учасникам кримінального провадження має бути забезпечена можливість чути та бачити хід судового провадження, ставити запитання і отримувати відповіді, реалізовувати інші надані їм процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, передбачені цим Кодексом.

Що стосується клопотання про відкладення апеляційного розгляду, яке призначено на 16 серпня 2023 року, то колегія суддів не вбачає підстав і для його задоволення. Так апеляційна скарга ОСОБА_6 перебуває в провадженні Сумського апеляційного суду з 05 червня 2023 року. При цьому ОСОБА_6 07 червня 2023 року вже заявляв клопотання про відкладення апеляційного розгляду, яке було задоволено. Оскільки в повторному клопотання про відкладення судового засідання ОСОБА_6 жодних поважних причин не зазначає, а заявляючи клопотання про наступні судові засідання в режимі відео конференції, не вказує, відповідно до закону, в якому ж суді призначити таку відео конференцію, чи за допомогою яких засобів, тому колегія суддів вбачає в таких клопотаннях зловживання процесуальними правами.

Враховуючи подану заяву прокурора та наявність підтвердження, що апелянт ОСОБА_6 повідомлений належним чином про дату та час апеляційного розгляду поданої ним скарги, колегія суддів вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд за його відсутності, що не суперечить ч. 4 ст. 405 КПК України, а тому, перевіривши матеріали даного провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 до прокуратури Сумської області було подано скаргу на бездіяльність службової особи прокуратури Сумської області уповноваженої на внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Зі змісту поданої скарги вбачається, що до Сумської обласної прокуратури 17 квітня 2023 року ОСОБА_6 подано заяву про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364, ст. 366 КК України, за фактом винесення прокурором ОСОБА_7 , незаконної постанови від 23 січня 2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник має зазначити у повідомленні конкретні, відомі йому обставини такого злочину. Дійсно, у особи, яка подає заяву, відсутній обов`язок наводити в ній всі ознаки певного злочину. Забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінальних правопорушень, у тому числі доведення обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладено саме на органи досудового розслідування та є одним із завдань кримінального провадження. Водночас, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про конкретне кримінальне правопорушення.

Положення ч. 1 ст. 214 КПК України щодо внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення перебувають у взаємозв`язку із ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення мають бути критерієм внесення його до ЄРДР.

Пунктом 4 ч. 5 ст. 214 КПК України передбачено, що до ЄРДР має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

На підставі п. 2 Розділу ІІ Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомлені чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Тобто закон передбачає необхідність попереднього вивчення слідчим, прокурором, слідчим суддею ( у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку, викладеного у постанов Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року в справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Враховуючи, що повідомлення ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення не містить об`єктивних даних, що свідчать про наявність в діях прокурора Сумської області ОСОБА_7 ознак вчинення кримінальних правопорушень, підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відсутні.

На переконанні колегії суддів, слідчий суддя не вирішував питання, які можуть бути предметом судового розгляду у кримінальному провадженні або віднесені до компетенції слідчого, прокурора під час досудового розслідування, тобто не надавав оцінки обґрунтованості заяви, а лише вивчив її зміст на предмет наявності відомостей саме про кримінальні правопорушення, які підлягають внесенню до ЄРДР.

Таким чином, на спростування доводів апеляційної скарги заявника, під час апеляційного перегляду не знайшло своє підтвердження те, що заява ОСОБА_6 містить достатньо відомостей, які б свідчили про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364, ст. 366 КК України і обставин, за яких за вказаною заявою відомості до ЄРДР підлягали б внесенню, також встановлено не було.

Доводи апелянта про ігнорування слідчим суддею рішення суду апеляційної інстанції за аналогічною справою, колегія суддів вважає необґрунтованим. Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженим під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, та в якому наведені належні і достатні мотиви, та підстави його ухвалення.

Оскаржуване судове рішення слідчого судді відповідає вимогам вказаної норми кримінального процесуального закону України та не суперечить судовій практиці у розгляді даної категорії справ.

Крім того рішення Сумського апеляційного суду ( справа № 950/286/21, провадження № 11-сс/816/177/21), не стосується обставин, викладених у поданій скарзі ОСОБА_6 , тому зроблений висновок суду апеляційної інстанції не міг бути врахований слідчим суддею у даному кримінальному провадженні.

Щодо доводів апелянта про ігнорування слідчим суддею судом першої інстанції ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 травня 2023 року, колегія суддів також вважає їх необґрунтованими, зважаючи на наступне.

Так, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 травня 2023 року, скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 20.03.2023 року, було задоволено. Зобов`язано компетентну особу на внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань Офісу Генерального прокурора внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення.

Жодних відомостей про те, що подана ОСОБА_6 до Офісу Генерального прокурора заява про вчинення кримінального правопорушення, стосується саме незаконних дій прокурора ОСОБА_10 , яка зумовлена винесенням незаконної постанови від 23 січня 2020 року, вказане вище ухвала слідчого судді, не містить.

Відповідно, слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми на об`єктивно з`ясованих обставин, зазначених у поданій скарзі ОСОБА_6 про бездіяльність Сумської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими ним відповідно до ст. 94 КПК України та навівши достатні мотиви, підстави ухвалення, постановив законне судове рішення.

Сутність засади диспозитивності, відповідно до норми ст. 26 КПК України, полягає в тому, що слідчий суддя, суд за концепцією КПК є безсторонніми учасниками провадження, завданнями яких є створення рівних умов для сторін процесу щодо доведення правильності своєї позиції. Як суд, так і слідчий суддя позбавлені ініціативи на самостійне збирання доказів. Слідчий суддя здійснює контроль за законністю дій і рішень органів, що ведуть провадження, та розглядає заяви і клопотання учасників процесу, допомагаючи їм (особливо стороні захисту) реалізувати свої диспозитивні права. Суд, залишаючись об`єктивним і неупередженим, має створити необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних обов`язків та здійснення наданих їм прав, дослідити за участі сторін матеріали провадження та ухвалити законне, обґрунтоване і справедливе рішення. При цьому головуючій у судовому засіданні має спрямовувати судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження (ст. 321 КПК).

Враховуючи викладений аналіз ч. 3 ст. 26 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчий суддя ухвалюючи судове рішення, вирішив питання, що винесені на розгляд, у межах поданої скаржником ОСОБА_6 скарги та віднесені до його повноважень КПК України. Тому порушення слідчим суддею загальних засад кримінального провадження, зокрема диспозитивності, колегія суддів не вбачає, а вимоги апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими та невмотивованими.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги, колегія суддів вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачає, у зв`язку з чим вказане судове рішення слід залишити без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404,407,419,422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 18 травня 2023 року, якою у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність службової особи Сумської обласної прокуратури, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, відмовлено, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4