ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2161/23 Справа № 203/2382/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000403 від 28 серпня 2019 року, від 02 серпня 2016 року, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2023 року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, депутата Центральної районної у м. Дніпро ради, раніше не судимої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2023 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 повернено прокурору.

Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на те, що в обвинувальному акті відсутні відомості щодо мети скоєння протиправних дій, яка повинна полягати у наявності користі отримання неправомірної вигоди, зокрема не конкретизовано в інтересах себе або будь-яких фізичних або юридичних осіб діяла ОСОБА_7 , не зазначено яку саме користь матеріальну або не матеріальну отримала ОСОБА_7 , також не зазначено час, місце, спосіб, умисел та інші обставини отримання такої вигоди тощо, що у відповідності до ст. 91 КПК України підлягає доказуванню. Окрім того, суд вказав на те, що в обвинувальному акті невірно визначено потерпілу сторону, приймаючи до уваги, що за змістом обвинувального акту потерпілою стороною повинен виступати власник майна.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї прокурор просить скасувати ухвалу та скерувати матеріали кримінального провадження до суду першої інстанції для проведення нового судового розгляду.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги прокурор посилається на істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону. Прокурор вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а його повернення прокурору є безпідставним. На переконання прокурора, суд необґрунтовано вдався до оцінки зазначених в обвинувальному акті обставин, оскільки на його думку це можливо лише при ухваленні остаточного судового рішення. Окрім цього, проаналізувавши зміст положень ст.ст. 291, 314 КПК України, прокурор зауважив, що правильне або неправильне встановлення потерпілої сторони слугувати підставою для повернення акта прокурора не може та не підлягає перевірці на цій стадії провадження.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник обвинувачено - адвокат ОСОБА_8 з доводами прокурора не погоджується та просить ухвалу суду залишити без змін. Захисник звертає увагу на те, що дії ОСОБА_7 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 365-2 КК України, як зловживання своїми повноваженнями державного реєстратора, з метою отримання неправомірної вигоди, що спричинило тяжкі наслідки. Водночас, в обвинувальному акті не розкрито корисливий мотив, спеціальну мету у вигляді отримання неправомірної вигоди, не зазначено про яку саме вигоду йде мова, її вид, розмір, обставини передання чи досягнення згоди між обвинуваченою та іншою особою щодо отримання такої вигоди в майбутньому, а також відомості про протиправні дії інших осіб. На переконання захисту, обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, оскільки в ньому нечітко сформульовано обвинувачення, що позбавляє обвинувачену можливості здійснити ефективний захист.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, обвинуваченої та захисника, які просили ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

В силу вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті повинні бути викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вбачається з обвинувального акта, органом досудового розслідування дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 3 ст. 365-2 КК України, як зловживання своїми повноваженнями державного реєстратора, з метою отримання неправомірної вигоди, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.

Між тим, зазначені в обвинувальному акті обставини, які прокурор вважає встановленими, не відповідають сформульованому обвинуваченню.

Так, у обвинувальному акті відсутнє посилання на обставини, які вказують на існування мети вчиненні кримінального правопорушення, що дає підстави вважати нерозкритою його суб`єктивну сторону, а також неконкретизованим обвинувачення в цілому.

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 365-2 КК України з матеріальним складом, визначається психічним ставленням особи до самого діяння та передбачає спеціальну мету одержання неправомірної вигоди як особисто так і для іншої фізичної або юридичної особи зловживаючи повноваженнями, що відображено в ст. 364 КК, яка є загальною нормою по відношенню до інших кримінально-правових норм, що передбачають відповідальність за злочини у сфері службової діяльності (розділ XVII Особливої частини КК).

Об`єктивна ж сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України, характеризується трьома обов`язковими ознаками: діянням використанням особою, яка здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, своїх повноважень всупереч своїм повноваженням, що полягає в певних діях або бездіяльності суб`єкта з метою отримання неправомірної вигоди; наслідками, що виявляються у завданні істотної шкоди охоронюваним законом правам або інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб; причинним зв`язком між діянням і наслідками. Злочин є закінченим з моменту заподіяння істотної шкоди охоронюваним законом правам або інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб (матеріальнийсклад).

Колегією суддів встановлено, що викладені в обвинувальному акті обставини посилань на мету злочину - отримання обвинуваченою неправомірної вигоди не містять. Відсутні у ньому й час, місце, спосіб, умисел та інші обставини її отримання.

З огляду на викладене, враховуючи те, що у відповідності зі ст. 91 КПК України, ці обставини підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зазначення їх в обвинувальному є вирішальним, оскільки в подальшому це може істотно вплинути на правильність висновків суду.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про невідповідність акта вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленої судом першої інстанції ухвали та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2023 року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4