Провадження № 1-«кс»/522/3948/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №5 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000438 від 28.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно клопотання, 28.05.2023 до ЧЧ ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшов рапорт о/у СКП ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області про те, що 27.05.2023 під час збору матеріалів за повідомленням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про незаконне проникнення, надано лікарське свідоцтво про смерть на ім`я ОСОБА_5 , яке викликало сумніви у його достовірності. ЖЄО № 6434 від 28.05.2023.

Проведеним допитом свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 приходиться онуком ОСОБА_6 , який мешкав у належній останньому квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Квартира за вказаною адресою, згідно ордеру № 011 від 12.11.1976 видана ОСОБА_6 , який на сьогоднішній день не здійснив приватизацію виданої йому квартири.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 001361 від 27.05.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер внаслідок хвороби цирозу печінки.

Однак будь-яким родичам ОСОБА_5 , в тому числі його найближчому існуючому родичу (дідусю) ОСОБА_6 жодним чином не було повідомлено про смерть ОСОБА_5 , а оригінал лікарського свідоцтво про смерть останнього отримано невстановленою досудовим розслідуванням особою, яка не перебуває у родинних зв`язках із ОСОБА_5 . Крім того, використовуючи зазначений документ, невстановлена досудовим розслідуванням особа набуває певних прав у спадку, що надає підстав у заволодінні чужим майном, а саме належною ОСОБА_6 квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Слід зауважити, що подія смерті ОСОБА_5 жодним чином не відобразилася у ІТС ІП НПУ, що викликає певні сумніви у достовірності лікарського свідоцтва про смерть № 001361 від 27.05.2023.

На даний час у органу досудового розслідування є певні підстави вважати, що у невстановлених досудовим розслідуванням осіб є намір заволодіти квартирою за адресою: . АДРЕСА_1

Прокурор та слідчий до суду не з`явились. Прокурор надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, яке підтримала та просила задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності слідчого та прокурора.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено за відсутності учасників судового провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки всі особи, які беруть участь у судовому провадженні до суду не з`явилися.

Розглянувши клопотання, вивчивши матеріали які обґрунтовують його доводи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Таким чином, на підставі вищезазначеного, можна дійти висновку, що вказані речі та документи відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, у зв`язку з чим, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, на вилучені речі та документи необхідно накласти арешт з метою збереження речових доказів та проведення з ними в подальшому відповідних експертних досліджень.

Відповідно до ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Враховуючи викладене вище та практику ЄСПЛ, застосування якої є безумовною складовою національного законодавства, є обґрунтовані підстави накладення арешту на відповідне майно, що при наявних обставинах кримінального провадження є виправданим та пропорційним заходом забезпечення кримінального провадження, який при наявних потребах досудового розслідування виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, як арешт майна.

Згідно з ч.1 ст. 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Таким чином, суд вважає, що клопотання є законним, обґрунтованим, та підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт (а також заборонити відчуження та розпорядження, заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам здійснювати будь-які реєстраційні дії) на об`єкти нерухомого майна а саме квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: