Провадження № 1-кп/643/326/23
Справа № 643/3697/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2023 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000893 від 20.03.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вовчанськ, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, в силу ст.89 КК України не судимого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,-,

ВСТАНОВИВ:

У зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, строк дії якого з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року продовжено на 90 діб.

Згідно з Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію» з 24 лютого 2022 року на території України оголошено загальну мобілізацію, строк дії якої 19 лютого 2023 року продовжено на 90 діб.

Відповідно до ст. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» починаючи з 24.02.2022 по теперішній час в Україні діє особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з вимогою ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки зазначені в повістках.

Так, під час проведення працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 загальної мобілізації ОСОБА_4 02.03.2023 з`явився самостійно до ІНФОРМАЦІЯ_2 для перевірки облікових даних.

Після прибуття ОСОБА_4 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , останній отримав направлення на проходження військово - лікарської комісії та після її проходження ОСОБА_4 було визнано придатним до військової служби.

Після проходження останнім медичного огляду, старшим інструктором мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , 02.03.2023, у денний час доби, у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , було вручено ОСОБА_4 , який відповідно до ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є військовозобов`язаним, повістку для подальшого прибуття 04.03.2023 о 10:00 до ІНФОРМАЦІЯ_2 для відправлення до в/ч НОМЕР_1 для проходження військової служби під час мобілізації.

Одразу після цього 02.03.2023 ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел, спрямований на ухилення від несення військової служби під час мобілізації, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки, діючи з метою ухилення від призову за мобілізацією, порушуючи вимоги ст. 65 Конституції України, Законів України «Про військовий обов`язок та військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вимоги Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24.02.2022, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, відмовився отримувати повістку, тим самим відкрито відмовився проходити військову службу та бути призваним під час мобілізації до лав Збройних Сил України, про що зазначив у власноруч написаній заяві на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 та в подальшому без поважних на те причин, маючи можливість прибути, 04.03.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , у визначений час не прибув.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення йому змісту ч. 3 ст. 349 КПК України та переконання суду у відсутності сумнівів щодо добровільності його позиції, вину визнав повністю та підтвердив наведені в обвинувальному акті обставини. Вказав також, що розкаюється у скоєному, просив його суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина підтверджується іншими доказами стосовно фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються та останні правильно розуміють зміст цих обставин, та за згодою учасників судового провадження, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом не досліджувались.

Виходячи з викладеного, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Пом`якшуючою вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставиною, передбаченою ст. 66 КК України, при обранні йому міри покарання суд визнає щире каяття, котре полягає у визнанні обставин, регламентованих пунктом 1 ч. 2 ст. 91 КПК України, щодо події кримінального правопорушення, у тому числі його час, місце та спосіб вчинення. Адже, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 67 КК України, при обранні йому міри покарання суд не вбачає.

При визначенні міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та сукупність усіх обставин, що його характеризують, зокрема умисну форму вини та мотиви кримінального правопорушення, спосіб вчинення кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого. Так, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, покаявся у скоєному. Обвинувачений не працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, в силу ст.89 КК України не судимий.

З урахуванням вищезазначеного, суд, під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , виходячи з положень ст.65 КК України, вважає за доцільне призначити його у межах, встановлених санкцією ст.336 КК України у вигляді позбавлення волі, погодившись таким чином з позицією сторони обвинувачення у цьому кримінальному провадженні щодо запропонованої міри покарання.

Одночасно, урахуванням обставин і характеру скоєного правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який в силу ст.89 КК України не судимий, суд вважає не можливим його виправлення без ізоляції від суспільства, із звільненням його від покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з покладенням на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України.

Таку міру покарання суд вважає такою, що відповідає тяжкості вчиненого, є необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у даному кримінальному проваджені не заявлявся.

Судові витрати та речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись статтями 2, 7, 100, 349, 351, 358, 368-371, 373-374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом встановленого іспитового строку не вчинить нових кримінальних правопорушень та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для ОСОБА_4 - протягом тридцяти днів з моменту вручення йому копії даного вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1