Справа № 991/7451/23
Провадження 1-кс/991/7483/23
У Х В А Л А

04.09.2023 м. Київ

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , у відкритому судовому засіданні, за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и л а:

1.23.08.2023 голова громадської організації «НОН-СТОП» (далі - ГО «НОН-СТОП») ОСОБА_3 через «Електронний суд» звернувся до Вищого антикорупційного суду із скаргою на бездіяльність прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП), передбачену п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, оскільки такий не вніс відомості про кримінальне правопорушення за його заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) та не розпочав досудове розслідування.

2.24.08.2023, згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді, скарга передана на розгляд слідчій судді ОСОБА_1 .

3.Скаржник просив розглянути скаргу за його відсутності. З огляду на що, а також засаду диспозитивності, слідча суддя вважає за можливе здійснити такий розгляд у відсутність скаржника.

4.САП свого представника у судове засідання не направила. Оскільки, КПК України не встановлює перешкод для розгляду скарги у випадку не прибуття представника суб`єкта, дії або бездіяльність якого оскаржується, слідча суддя вважає за можливе розглянути таку скаргу.

5.Дослідивши скаргу, слідча суддя дійшла висновку про необхідність відмови у її задоволенні, з огляду на таке.

6.Скарга мотивована тим, що 17.08.2023 голова ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 звернувся до САП із заявою вих. № 17/08/2023-1 про те, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 створено та керовано організовану злочинну групу, до складу якої входять ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а також ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та інші. Така злочинна група, на переконання заявника, здійснює легалізацію (відмивання) коштів, здобутих злочинним шляхом, використовуючи для цього, як базу конвертаційного центру, Приватне підприємство «АВТОКОМ-2005 ПЛЮС», водночас до складу такого конвертаційного центру входять інші контрагенти даного підприємства. Також, до такої злочинної групи входять ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , та інші, які під керівництвом ОСОБА_6 , здійснюють господарську діяльність без належного оформлення трудових відносин з працівниками, з ухиленням від сплати податків та інших обов`язкових платежів. Поряд з цим, таку діяльність останні здійснюють на користь держави-агресора, шляхом реалізації вироблених товарів, сплати податків та інших обов`язкових платежів на території російської федерації, які йдуть до федерального бюджету названої країни, звідки фінансується терористична діяльність, посягання на територіальну цілісність та незалежність України.

7.Поряд з цим, у заяві скаржник покликався на те, що члени названої злочинної організації здійснюють шахрайські дії, а також дії, спрямовані на надання неправомірної вигоди посадовим особам органів державної влади та місцевого самоврядування для отримання державних земель у своє розпорядження.

8.Окрім того, в заяві ОСОБА_3 повідомляв про те, що службові та посадові особи Київської міської державної адміністрації, Харківської обласної військової адміністрації, Державної прикордонної служби, зловживаючи службовим становищем, надали можливість перетину державного кордону України особі, що не мала на це права - ОСОБА_4 , у період дії воєнного стану. Водночас, останній, виїхавши за підробленими документами, як волонтер, до м. Відень, зустрівся там з пов`язаними особами, які здійснюють колабораційну діяльність на шкоду незалежності, суверенітету та територіальної недоторканості України, співпрацюючи з представниками держави агресора.

9.За таких обставин, на переконання скаржника, в діях названих вище осіб вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110-2, ч. 1 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 172, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 258-5, ч. 2 ст. 332-2, ч. 1, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 369 КК України. Однак відомості за такою заявою до ЄРДР внесені не були.

10.Виходячи з наведеного, слідча суддя доходить висновку, що скарга подана особою, яка має право подавати таку скаргу у строк, визначений ч. 1 ст. 304 КПК України.

11.Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

12.Отже, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: (1) прокурор, слідчий (детектив) наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; (2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; (3) відповідна процесуальна дія прокурором, слідчим (детективом) у встановлений строк не вчинена. Тобто, наведена норма дозволяє оскаржити слідчому судді не будь-яку бездіяльність, а лише ту, що стосується обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.

13.Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

14.Ознакам, зазначеним у п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ч. 1 ст. 214 КПК України.

15.Отже, оскаржена ОСОБА_3 бездіяльність відповідає ч. 1 ст. 303 КПК України.

16.Також, згідно із ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.

17.У силу ч. 2 ст. 33-1 КПК України слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.

18.Остання встановлює, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці ст. 45 КК України (статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410 КК України, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, та кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 КК України), а також статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК України. Водночас, повинна бути наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України.

19.Так, п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України передбачено такі умови, як вчинення кримінальних правопорушень, серед інших, передбачених статтями 209, 364, 368, 369 КК України, зокрема, посадовою особою органу місцевого самоврядування, посаду якої віднесено до першої та другої категорій посад, до яких, відповідно до ст. 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», належать посади Київського міського голови, голів обласних рад та Севастопольського міського голови та посади Сімферопольського міського голови, міських (міст - обласних центрів) голів; заступників голів обласних рад та Севастопольського міського голови, заступника міського голови - секретаря Київської міської ради, а також військовослужбовцем вищого офіцерського складу, зокрема, Державної прикордонної служби України.

20.Так, у заяві ОСОБА_3 покликався на ймовірну причетність до зазначених ним кримінальних правопорушень, окрім інших, посадових осіб органів місцевого самоврядування та Державної прикордонної служби України, не конкретизуючи їх. Водночас, слідча суддя не виключає, що до таких можуть належати посадові особи органів місцевого самоврядування, посади яких віднесені до першої та другої категорії посад, а також військовослужбовці вищого офіцерського складу, зокрема, Державної прикордонної служби України.

21.Отже, скарга в частині повідомлення про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 209, 364, 368, 369 КК України, та ймовірну причетність до вчинення таких посадових осіб органів місцевого самоврядування та Державної прикордонної служби України, підлягає розгляду в цьому суді.

22.Поряд з цим, слідча суддя бере до уваги, що у скарзі йде мова також про можливе вчинення кримінальних правопорушень, у співучасті з іншими особами, а також інших кримінальних правопорушень, передбачених статтями 110-2, 111-1, ст. 111-2, 172, 212, 255, 258-5, 332-2, 358, 365 КК України, цими ж особами, то з урахуванням положень п. 20-2 розділу XІ «Перехідні положення» КПК України, слідча суддя вважає, що загалом по такій скарзі має здійснюватися судовий контроль Вищим антикорупційним судом.

23.На підставі викладеного, скарга відповідає вимогам ст. 303, ч. 1 ст. 304 та ч. 1 ст. 306 КПК України.

24.Поряд з цим, слідча суддя зауважує, що для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

25.Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

26.Тобто, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення такого кримінального правопорушення.

27.Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 (справа № 556/450/18), у якій зазначено: «...слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР...».

28.Слідча суддя враховує, що особа, яка звертається із заявою про вчинення кримінального правопорушення, може не володіти докладною інформацією про його обставини, втім, таке повідомлення має містити відомості про існування обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчиненого кримінального правопорушення. Заявник не має обов`язку доводити факт вчинення кримінального правопорушення, однак наведення фактичних обставин, які спонукають його вважати, що кримінальне правопорушення було вчинене, є ознакою обґрунтованості повідомлення та надає можливість їх перевірити.

29.Однак, на переконання слідчої судді, скарга голови ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 не містить обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень.

30.Як уже зазначала слідча суддя, ч. 1 ст. 214 КПК України не встановлює обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора вносити відомості до ЄРДР за будь-якою заявою, а тільки тією, що містить відомості про вчинення кримінального правопорушення. Також, така позиція відповідає усталеній судовій практиці в Україні та позиції ВС, що викладалась вище.

31.На переконання слідчої судді, твердження скаржника про вчинення кримінальних правопорушень має занадто узагальнений, абстрактний характер, а наведені відомості не дають змоги попередньо кваліфікувати такі діяння саме як кримінальні правопорушення.

32.Так, покликання скаржника на те, що на території України діє злочинна організація, створена та очолювана ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , до складу якої входять, зокрема, ОСОБА_7 , ОСОБА_24 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 та інші, що здійснює через підконтрольні суб`єкти господарювання легалізацію (відмивання) коштів, здобутих злочинним шляхом (конвертаційний центр), шахрайство, надання неправомірної вигоди посадовим особам органів державної влади та місцевого самоврядування для отримання державних земель в своє розпорядження, ухилення від сплати податків та порушення трудового законодавства, підконтрольними їм суб`єктами господарювання, а також здійснює діяльність, спрямовану на шкоду незалежності, державному суверенітету та територіальної цілісності України, співпрацюючи з державою-агресором, здійснюючи колабораційну діяльність, реалізацію товарів на території російської федерації, є лише його припущеннями, на підтвердження чого не наведено жодних обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчинення кримінальних правопорушень.

33.Такими ж припущеннями, які не ґуртуються на жодних фактичних даних, є покликання скаржника на ймовірний незаконний перетин державного кордону України ОСОБА_4 , шляхом використання підроблених документів, та причетність до такого посадових осіб Київської міської державної адміністрації, Харківської обласної військової адміністрації, Державної прикордонної служби України.

34.Отже, доводи заяви голови ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 про вчинення кримінальних правопорушень, на переконання слідчої судді, є необґрунтованими припущеннями не заснованими на фактичних даних.

35.Натомість, самих лише абстрактних припущень про можливе вчинення кримінальних правопорушень, викладених у заяві, недостатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування, оскільки підставою для початку досудового розслідування є фактичні дані та конкретні обставини, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення.

36.До того ж, слідча суддя звертає увагу, що після внесення відомостей до ЄРДР органом досудового розслідування мають проводитись слідчі дії, необхідні для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, які передбачають обов`язкове втручання в права та свободи особи у тій чи іншій мірі. Водночас, здійснення такого на основі припущень, без наявності об`єктивних даних, які б вказували на чинення кримінального правопорушення, є недопустимим.

37.З огляду на наведене, обставини, викладені в заяві, не потребують перевірки засобами кримінального процесу.

38.Отже, оскільки викладене скаржником не містить відомостей про вчинення кримінального правопорушення, відсутня і бездіяльність прокурора САП щодо невнесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування за такою заявою.

39.На підставі наведеного, слідча суддя вважає, що наявні підстави, для відмови у задоволення скарги.

З огляду на викладене, керуючись статтями ст. 214, 303, 307, 371-372, КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а:

Відмовити у задоволенні скарги голови громадської організації «НОН-СТОП» ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора САП.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідча суддя ОСОБА_1