КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 10 травня 2023 року, апеляційні скарги захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29 березня 2023 року, відносно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Києві, громадянина України, приватного підприємця, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України, -

за участю: прокурора захисника в режимі відеоконференцзв`язку підозрюваного ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_7
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_10 погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , без визначення розміру застави, строком до 27 травня 2023 року.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , кожен окремо, подали апеляційні скарги.

Захисник ОСОБА_5 у своїй апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Захисник ОСОБА_6 просив скасувати оскаржувану ухвалу, постановити нову ухвалу, якою відмовити прокурору у задоволенні клопотання та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків.

Сторона захисту вважає, що підозра необґрунтована, а ризики передбачені ст.177 КПК України відсутні.

Так, захисник ОСОБА_5 зазначив, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази, які обґрунтовують наявність в діях ОСОБА_7 ознак інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Зокрема, зі змісту підозри вбачається, що вона ґрунтується на припущеннях слідчого, водночас, в матеріалах кримінального провадження, в тому числі матеріалах НСРД відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_7 вчиняв дії, спрямовані на вимагання у потерпілих грошових коштів, або безпосередньо погрожував потерпілим. Більше того, в матеріалах кримінального провадження містяться протоколи за результатами проведення НСРД, за змістом яких ОСОБА_7 має з потерпілим ОСОБА_11 , рядову розмову, не висловлює йому жодних погроз та вимог, повідомляє з ким йому спілкуватись. При цьому, жодні факти вчинення ОСОБА_7 таких дій відносно потерпілих, в кримінальному провадженні відсутні.

Таким чином, підозра фактично ґрунтується на показаннях потерпілих, що не може вважатись належними доказами, оскільки з них неможливо об`єктивно підтвердити існування обставин, що є мають значення для кримінального правопорушення.

Також, в протоколах допитів потерпілих та свідків відсутні жодні прямі вказівки на те, що саме ОСОБА_7 безпосередньо вчинив кримінальні правопорушення. Крім цього, відповідно до матеріалів клопотання, 01 лютого 2023 року ОСОБА_7 затримано, а 02 лютого 2023 року невідомі особи умисно пошкодили фасад приміщення закладу «Казбек», який відповідно до матеріалів кримінального провадження належить потерпілим, що вказує на непричетність ОСОБА_7 до інкримінованих йому подій.

Окрім того, захисник звертає увагу на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, підозрюваний не має мети переховуватись від органів досудового розслідування, постійно проживає в місті Києві, та не має наміру покидати територію України, не має мети та можливості знищити, сховати або спотворювати речі та документи які мають істотне значення для кримінального провадження.

Звертає увагу і на те, що ОСОБА_7 має на утриманні двох малолітніх та одну неповнолітню дитину, є керівником Громадської організації «Опора нації», офіційно працевлаштований. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою перешкоджає ОСОБА_7 утримувати свою сім`ю.

Захисник ОСОБА_6 звертає увагу, що потерпілі мають конфлікт інтересів із ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , через те, що ОСОБА_15 має на меті провести рейдерське захоплення та заволодіти будівлею, яку побудовано коштами ОСОБА_12 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , а відтак наявний конфлікт ставить під сумнів покази потерпілих.

Також зазначає, про те, що ОСОБА_15 пропонував та провокував на вчинення шахрайських дій, що вбачається з протоколів НСРД від 23 січня 2023 року

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримав апеляційні скарги і просив їх задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 21 серпня 2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 000216, за підозрою у тому числі ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України.

01 лютого 2023 року, ОСОБА_7 затримано в порядку 208 КПК України.

01 лютого 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 4, ст. 189, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

02 лютого 2023 року слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002216 продовжено до 5 місяців, тобто до 01 липня 2023 року.

Оскаржуваною ухвалою строк дії запобіжного заходу ОСОБА_7 продовжено до 27 травня 2023 року.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з положеннями ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати.

Для того, щоб арешт на підставі обґрунтованої підозри був виправданий у відповідності до статті 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні в момент перебування під вартою (Brogan and Others v. the United Kingdom, judgment of 29 November 1988, § 53). Також не обов`язково, щоб затриманій особі, було в подальшому висунуто обвинувачення або щоб справа проти особи була надіслана до суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке має підтвердити або спростувати підозру, яка є підставою для затримання (Murray v. the United Kingdom, judgmentof 28 October 1994, § 55).

Слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч твердженням сторони захисту, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, те що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для продовження застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень.

Обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

В клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо фактів і інформації, які свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вказаних кримінальних правопорушень та висновку про обґрунтованість повідомленої йомупідозри.

Відтак, доводи сторони захисту щодо відсутності обґрунтованої підозри, не заслуговують на увагу, та на даному етапі досудового розслідування не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді та застосування щодо ОСОБА_7 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.

Крім того, слідчий суддя розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилається слідчий у клопотанні, зазначив, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а відтак і наявність підстав для застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не встановлено. З вказаним висновком погоджується і колегія суддів.

Врахування тяжкості покарання при розгляді питання щодо продовження дії запобіжного заходу відповідає практиці Європейського суду з прав людини при застосуванні ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення у справі «Ілійков проти Болгарії», де Суд визначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Вказані ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховано під час застосування та продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному, на цей час не зменшилися та продовжують існувати.

Окрім того, колегія суддів перевіряє наявність існування вказаних ризиків на момент постановлення оскаржуваної ухвали та вважає їх доведеними.

У зв`язку з цим, даних про наявність підстав для зміни підозрюваному запобіжного заходу на менш суворий, ніж тримання під вартою не встановлено та стороною захисту не доведено.

В сукупності із викладеним, для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_7 ,а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Доводи апелянта про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки в даному судовому провадженні слідчим суддею досліджено усі матеріали справи та надано їм належну правову оцінку, що вбачається зі змісту постановленої ухвали слідчого судді.

Посилання захисника на недопустимість та неналежність доказів, то вказане питання підлягає перевірці під час розгляду провадження по суті.

Доводи сторони захисту, щодо характеризуючих даних про особу ОСОБА_7 , який має на утриманні двох малолітніх та одну неповнолітню дитину, є керівником Громадської організації «Опора нації», має офіційну роботу, не є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не встановлено.

Рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлено згідно норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисників, колегія суддів вважає - безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 199, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29 березня 2023 року відносно ОСОБА_13 , - залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 752/2126/23 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_21

Провадження 11сс/824/2517/2023 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.183, 199 КПК