Справа № 308/7178/20
Провадження № 1-кп/761/1445/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000197 від 11 липня 2019 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину 2010 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ст.348 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Теребля Тячівського району Закарпатської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, на час вчинення інкримінованих злочинів обіймав посаду оперуповноваженого Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.28 ст.348, ч.2 ст.357 КК України,

за участю:

секретаря - ОСОБА_6 ,

прокурора - ОСОБА_7 ,

захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ :

Судом проводиться судовий розгляд у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ст.348 КК України, та ОСОБА_5 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.28 ст.348, ч.2 ст.357 КК України.

Ухвалою суду від 09 лютого 2023 року відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожного окремо, було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в певний час доби, строк дії якого визначено до 09 квітня 2023 включно.

Прокурор в судовому засіданні оголосив письмові клопотання в яких просив продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кожного під вартою, обумовлюючи обставинами кримінального правопорушення, його ступенем тяжкості, наслідками його вчинення, даними, які характеризують обвинувачених та ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити кримінальне правопорушення.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_8 , в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора, щодо продовження строку дії запобіжного заходу щодо його підзахисного. Водночас наголошував, що клопотання прокурора ідентичні попереднім, підозра у кримінальному провадженні необгрунтована, а заявлені ризики - не доведені. При цьому просив скасувати покладений на ОСОБА_4 обов`язок носити електронний засіб контролю.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_9 не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора. Просила не продовжувати покладений на ОСОБА_5 обов`язок носити засіб електронного контролю.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, мотивуючи це недоведеністю заявлених прокурором ризиків. Наголошував на тому, що він не порушує покладені на нього обов`язки, на свідків не тисне. Стверджував, що електронний браслет постійно виходить з ладу, що використовується працівниками поліції як привід для вчинення тиску на родину обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, мотивуючи це тим, що в нього немає намірів тікати. Просив не продовжувати покладений на нього обов`язок носити засіб електронного контролю.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів керуючись принципом правової визначеності, відповідно до положень ст.ст. 181, 331 КПК України, приходить до наступного висновку.

Проаналізувавши доводи, наведені сторонами у судовому засіданні, з урахуванням змісту та обсягу обвинувачення, конкретних обставин кримінальних правопорушень, інкримінованих обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які утворюють сукупність нетяжкого, тяжкого та особливо тяжкого злочинів, зокрема посягання на життя працівника правоохоронного органу, вчинене, згідно пред`явленого обвинувачення, із застосуванням вогнепальної зброї, за попередньою змовою групою осіб, міри покарання у виді довічного позбавлення волі, яка може бути призначена обвинуваченим у разі доведення їх винуватості, а усвідомлення обвинуваченими цієї обставини переконливо дає підстави вважати про існування наступних ризиків, а саме: можливість переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити кримінальне правопорушення.

При цьому колегією суддів у контексті наявності ризику незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні враховується, що ОСОБА_4 обвинувачується в іншому кримінальному провадженні у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 345 КК України, а саме у погрозі вбивством слідчому у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_10 , що на думку суду свідчить про високу ймовірність наявності вказаного ризику для обвинуваченого ОСОБА_4 .

При цьому суд нагадує про те, що свідки у кримінальному провадженні не були допитані в судовому засіданні, оскільки така стадія судового розгляду ще не настала, а тому існує висока ймовірність настання такого ризику. Також слід зауважити, що проведення допиту в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_11 не спростовує доводів про існування ризику незаконного впливу на потерпілого, з огляду на те, що судовий розгляд вказаного кримінального провадження триває. Водночас, потерпілий ОСОБА_11 раніше, особисто, в судових засіданнях, стверджував, що він боїться за свою безпеку у зв`язку з розглядом даного провадження.

Також, розглядаючи питання про існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, необхідно врахувати, що у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 обвинувачується у викраденні, умисному знищенні та пошкодженні особливо важливих офіційних документів, які знаходились у матеріалах кримінального провадження №0000197.

Отже, з`ясовуючи питання щодо наявності ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на які послався прокурор у своєму клопотанні, обґрунтовуючи необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, та чи переважають характеризуючі дані щодо осіб обвинувачених ці ризики, колегія суддів враховує, що ризиком є подія або дія, яка може настати або вчинитися з високим ступенем ймовірності, вірогідність яких має оцінюватись у сукупності з обґрунтованістю підозри та вагомістю доказів на її підтвердження, мірою покарання, яка загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні інкримінованого діяння.

Висунення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кожному окремо обвинувачення у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень, фактичні обставини за яких їм інкримінується вчинення цих правопорушень та наслідки їх вчинення, міра покарання, яка загрожує кожному з них у разі визнання винуватими у скоєнні цих кримінальних правопорушень, у сукупності свідчить про високий ступінь ймовірності втечі обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у разі застосування до кожного більш м`якого запобіжного заходу.

Отже, суд, розглянувши питання про можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо кожного з обвинувачених та оцінивши доводи кожної сторони, з урахуванням наведених вище доводів, прийшов до обґрунтованого висновку про те, що прокурором доведено, що при застосуванні до кожного обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу ніж домашній арешт не можна буде запобігти вказаним ризикам.

Крім того, положення ч. 5 ст. 194 КПК України передбачають, що суд застосовуючи відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Так, у своїх клопотаннях прокурор просить продовжити обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кожному окремо, дію обов`язків, покладених на обвинувачених ухвалою від 18.11.2022 року, зокрема і обов`язку носити засіб електронного контролю, проти якого заперечувала сторона захисту.

Судом враховані твердження обвинуваченого ОСОБА_4 про використання працівниками поліції, в якості приводу для вчинення тиску на родину обвинуваченого, виходи з ладу засобу електронного контролю, разом з тим, жодних належних доказів на підтвердження таких обставин суду надано не було.

Порядок застосування електронних засобів контролю регламентовано ст. 195 КПК України.

Так, застосування електронних засобів контролю полягає у закріпленні на тілі підозрюваного пристрою, який дає змогу відслідковувати та фіксувати його місцезнаходження. Такий пристрій має бути захищений від самостійного знімання, пошкодження або іншого втручання в його роботу з метою ухилення від контролю та сигналізувати про спроби особи здійснити такі дії.

Електронні засоби контролю застосовуються в порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до розділу 1 Порядку застосування електронних засобів контролю затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 08.06.2017 № 480 з метою недопущення хибного фіксування факту порушення підозрюваним, обвинуваченим установленого обов`язку носити електронний браслет на підрозділи зв`язку та телекомунікацій ГУНП покладається організація перевірок наявності та технічного стану ЕЗК, виконання завдання із забезпечення функціонування системи електронного моніторингу, вивчення технічної можливості застосування ЕЗК за місцем проживання або дозволеного перебування підозрюваного, обвинуваченого (покриття сигналу GSM, наявність стійкого сигналу GPS), а також надання практичної та методичної допомоги поліцейським у налаштуванні системи електронного контролю та здійснення перевірок за фактами отримання сигналів про відмову чи збій у роботі ЕЗК.

При цьому, відповідно до розділу 2 вказаного Порядку Керівництво ГУНП організовує перевірку технічної можливості застосування ЕЗК, проведення якої доручає працівникам підрозділів зв`язку та телекомунікацій ГУНП або поліцейським територіального підрозділу поліції, за результатами якої складається висновок.

Копія висновку передається під підпис поліцейському, якому доручено виконання ухвали слідчого судді, суду, який надалі надсилає його до уповноваженого підрозділу.

Також вказаний Порядок передбачає, що у разі відмови або збою в роботі ЕЗК службова особа уповноваженого підрозділу негайно повідомляє слідчого, детектива НАБУ, який здійснює досудове розслідування в кримінальному провадженні, та чергового підрозділу поліції, на території обслуговування якого проживає підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі або у вигляді домашнього арешту, про неможливість подальшого здійснення електронного моніторингу місцезнаходження підозрюваного, обвинуваченого. Про несправність ЕЗК інформує чергову частину і підрозділ зв`язку та телекомунікацій ГУНП.

У разі встановлення, що сигнал тривоги надійшов через несправність ЕЗК, яка сталася не з вини підозрюваного, обвинуваченого, складається мотивований рапорт, який разом із поясненням підозрюваного, обвинуваченого протягом доби доповідається начальникові підрозділу поліції для подальшого інформування уповноваженого підрозділу і підрозділу зв`язку та телекомунікацій ГУНП.

Під час перевірки підлягають з`ясуванню час виявлення несправностей, їх характер; місце перебування підозрюваного, обвинуваченого; коло осіб, які були поруч з ним у момент виявлення факту несправності або пошкодження; характер поведінки підозрюваного, обвинуваченого; ким було надано інформацію про несправності або пошкодження (безпосередньо цією особою, її захисником, особами, яким підозрюваний, обвинувачений доручив повідомити орган (підрозділ) поліції про такий факт, представниками закладів охорони здоров`я тощо).

При цьому розділ 4 вказаного порядку передбачає, що у разі отримання сигналу про порушення покладених на підозрюваного, обвинуваченого обов`язків, пошкодження чи несанкціоноване знімання електронного браслета, відмову або збій у роботі ЕЗК службова особа уповноваженого підрозділу негайно зв`язується за допомогою телефону або іншого технічного пристрою з підозрюваним, обвинуваченим, який носить ЕЗК, з`ясовує його місцезнаходження та причини отриманого сигналу тривоги.

Крім того, суд нагадує учасникам, що до обвинувачених було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, тобто на них покладено додаткові обтяження, а відповідний орган поліції на який покладено обов`язок виконання ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту має діяти відповідно до порядку виконання ухвал слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та про зміну раніше обраного запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Так, Інструкція про порядок виконання органами Національної поліції ухвал слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та про зміну раніше обраного запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 13.07.2016 № 654 передбачає, що у разі якщо ухвалою слідчого судді, суду на підозрюваного, обвинуваченого не покладено обов`язку носити електронний засіб контролю або під час застосування електронних засобів контролю виникли обставини, що унеможливлюють їх подальше використання (створення небезпеки для життя та здоров`я особи; технічна несправність системи електронного контролю тощо), перевірку виконання покладених на підозрюваного, обвинуваченого обов`язків здійснює шляхом відвідування місця його проживання, телефонних дзвінків та опитування сусідів і осіб, які проживають разом з ним.

Разом з тим, як вбачається з вищевикладеного, працівники поліції діють відповідно до обов`язків, які прямо покладені на них чинними нормативно-правовими актами, жодних доказів щодо того, що працівниками поліції вчиняються будь-які безпідставні чи упереджені дії щодо ОСОБА_4 , або членів його родини, суду надано не було.

Застосування до обвинувачених запобіжного заходу беззаперечно є втручанням у їх права та свободи, однак, враховуючи наявні ризики, колегія суддів, дійшла до обґрунтованого переконання, що загальносуспільний інтерес переважає інтереси обвинувачених на особисту свободу, а запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у даному випадку є виправданим та співрозмірним завданням кримінального провадження. В той же час заявлені обвинуваченим ОСОБА_4 обставини не можуть слугувати виключною підставою для скасування додаткового обов`язку у виді носіння електронного засобу контролю.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки, а саме: повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; прибувати за кожною вимогою до суду; здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

При цьому, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки: повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; прибувати за кожною вимогою до суду; здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Враховуючи викладене, керуючись 177, 182, 194, 195, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали про тримання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під домашнім арештом з покладенням на нього відповідних обов?язків, визначити до 01 червня 2023 року включно.

Виконання ухвали в цій частині покласти на орган поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали про тримання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під домашнім арештом з покладенням на нього відповідних обов?язків, визначити до 01 червня 2023 року включно.

Виконання ухвали в цій частині покласти на орган поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 07 квітня 2023 року о 10 год. 10 хв.

Судді: