Справа №7580/5158/22 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1 ,
Провадження №11-кп/824/1637/2023 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Подільського районного суду м. Києва від 12 серпня 2022 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Хотів, Києво-Святошинського району, Київської області, громадянина України, із вищою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 08.09.2015 року Бориспільським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі, 19.02.2019 року умовно-достроково звільнений з Бориспільської ВК №119,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ст. ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цим же вироком вирішено питання речових доказів, процесуальних витрат,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду, у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленому досудовим розслідуванням місці, в ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник злочинний умисел, спрямований на придбання психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, у великих розмірах, для власного вживання, без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, у невстановленому місці, за невстановлених обставин та часу, у невстановленої слідством особи, ОСОБА_7 незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, у великих розмірах, для власного вживання, без мети збуту та розпочав його незаконно зберігати в згортку фольги в лівому кросівку в поліетиленовому пакеті, який був при ньому.

15.05.2022 року, о 17 год. 55 хв., за адресою: м. Київ, пр-т. Гонгадзе, 20В, ОСОБА_7 був зупинений працівниками поліції. Після чого 15.05.2022 року, в період часу з 19 год. 21 хв. по 19 год. 32 хв., під час проведення особистого обшуку ОСОБА_7 , у лівому кросівку, який знаходився в поліетиленовому пакеті, який він тримав в руках, виявлено та в подальшому вилучено згорток фольги з порошкоподібною речовиною світлого кольору.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-22/15034-НЗПРАП від 16.05.2022, надана на дослідження порошкоподібна речовина містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Маса амфетаміну в речовині становить 7,632 г. Згідно наказу № 634 від 29.07.2010 року Міністерства охорони здоров`я України маса амфетаміну від 1,5 до 15,0 г, є великим розміром.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурором подано апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

Крім того, прокурор просить, у випадку відхилення доводів щодо м`якості призначеного покарання та помилковості застосування до обвинуваченого ст. 75 КК України, постановити ухвалу, якою виключити з вироку Подільського районного суду м. Києва від 12.08.2022 року вказівку про покладення на ОСОБА_7 обов`язку повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця роботи або навчання.

Не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, прокурор вказує на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Прокурор зазначає, що судом не надано належної оцінки обставинам кримінального провадження, зокрема великої кількості психотропної речовини, а також даним про особу обвинуваченого, який раніше вчиняв кримінальні правопорушення у сфері обігу наркотиків, відбував реальне покарання, проте належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та продовжив вести злочинний спосіб життя.

Вказує, що суд у вироку послався на щире каяття обвинуваченого ОСОБА_7 та осуд своєї поведінки, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та дійшов висновку про можливість застосування ст. 75 КК України, проте, на думку прокурора, в даному випадку звільнення від відбування покарання є необгрунтованим, та таким, що суперечить принципу справедливості покарання та основній його меті - виправленню та попередженню скоєння нових злочинів.

Окрім цього, прокурор вказує на безпідставне покладення на обвинуваченого обов`язку, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця роботи або навчання, оскільки в ході судового розгляду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 не працевлаштований, має вищу освіту, у зв`язку з чим покладення на нього цього обов`язку не має сенсу.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який частково підтримав подану апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, із наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.

Наведеним у вироку доказам суд першої інстанції дав належну правову оцінку, вірно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 309 КК України.

Оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються, відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає непереконливими доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного ОСОБА_7 покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок м`якості.

Згідно ч.1 та ч.2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

У відповідності до ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, при призначенні ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, а також дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, офіційно не працевлаштований, має постійне місця проживання та реєстрації, де проживає разом з матір`ю і братом, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнав його щире каяття, обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі вищенаведеного, суд першої інстанції визнав за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі, але з урахуванням обставин кримінального провадження, наявності пом`якшуючої обставини, даних про особу обвинуваченого, його щирого каяття та осоду своєї поведінки, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому визнав за доцільне застосувати до ОСОБА_7 положення ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки, в даному випадку звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням є обґрунтованим, а встановлений іспитовий строк буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Відтак, доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого через м`якість - є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо неврахування даних про те, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки суд надав оцінку всім даним про особу обвинуваченого в сукупності, зокрема і тому, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Доказів на спростування висновків місцевого суду прокурором в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами провадження не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Окрім цього, судом першої інстанції покладено на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки, які визначені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, та підстав вважати покладені на обвинуваченого обов`язки такими, що не мають сенсу, як на те вказує прокурор, колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів не виявлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що підстави для скасування вироку суду першої інстанції відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а вирок суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Подільського районного суду м. Києва від 12 серпня 2022 року щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 309 КК України - без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: