Провадження 1-в/193/151/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , представника Софіївської ВК №45 _ ОСОБА_4 , (в режимі відеоконференції),

засудженого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Софіївка Дніпропетровської області клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання,

В С Т А Н О В И В:

До Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення, який наразі відбуває покарання у виді позбавлення волі в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 45)» (надалі Софіївська ВК-45), згідно якого останній просив застосувати відносно нього умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

В судовому засіданні засуджений та його захисник підтримали подання, просили його задовольнити.

Представник виправної колонії у судовому засіданні своєї позиції щодо заявленого клопотання засудженого не висловив, вирішення питання щодо умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 залишив на розсуд суду.

У судовому засіданні прокурор заперечив проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність для цього підстав.

Вислухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали особової справи засудженого, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 28.11.2019 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.2, 185 ч. 3, 186 ч. 3, 357 ч. 1, 395, 70 ч. 1 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 72 ч. 5 КК України зараховано у строк покарання час застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з 30.08.2019 року до набрання вироком законної сили із розрахунку день за день. 15.04.2020 року Дзержинським районним судом м. Кривого рогу за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та вироком від 28.11.2019 року, остаточно призначено до відбуття 4 роки 7 місяців позбавлення волі.

Раніше був засуджений: 25.02.2008 вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 06.09.2010 вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. 11.11.2011 згідно ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.11.2011 звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 13 днів; 16.06.2014 вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70, ст. 72 КК України до 5 років позбавлення волі. 05.10.2018 звільнений з Вільнянської ВК №20 Запорізької області по відбуттю строку покарання.

Початок строку: 30.08.2019 року. Кінець строку: 30.03.2024 року.

Засуджений фактично відбув визначені п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України 2/3 призначеного судом строку покарання. Невідбута частина покарання складає 6 місяців 10 днів.

На підставі ч. 2ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

В силу ч. 2ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі;

Згаданою статтею передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.

Як вбачається із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться впостанові Пленуму ВСУ від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.

Так, під час вивчення матеріалів особової справи засудженого, суд враховує не лише час перебування ним у Софіївській ВК 45, а й увесь період його відбування покарання.

Згідно характеристики засудженого, затвердженої 04 серпня 2023 року в.о. начальником Державної установи Софіївської ВК-45 ОСОБА_7 , засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 02.09.2019 року. Під час утримання в державній установі «Криворізька установа виконання покарань (№3)», характеризувався посередньо. Заохочень стягнень не мав. З 26.10.2019 року міру кримінального покарання відбував в державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)». За час відбування покарання характеризувався посередньо. Заохочень та стягнень не мав. З 12.02.2020 року міру кримінального покарання відбував в державній установі «Синельниківська виправна колонія (№ 94)». За час відбування покарання характеризувався негативно. Мав чотири стягнення, заохочень не мав. З 27.08.2020 року міру кримінального покарання відбував лікувальному закладі при державній установі «Вільнянська виправна колонія (№20)». За час відбування покарання характеризувався посередньо. Заохочень та стягнень не мав. З 21.10.2020 міру кримінального покарання відбував в державній установі «Синельниківська виправна колонія (№ 94)». За час відбування покарання характеризувався посередньо. Заохочень та стягнень не мав. З 06.11.2020 року міру кримінального покарання відбував лікувальному закладі при державній установі «Вільнянська виправна колонія (№20)». За час відбування покарання характеризувався негативно. Мав одне стягнення, заохочень не мав. З 24.02.2021 міру кримінального покарання відбував в державній установі «Синельниківська виправна колонія (№ 94)». За час відбування покарання характеризувався посередньо. Заохочень та стягнень не мав. З 12.03.2021 року міру кримінального покарання відбував лікувальному закладі при державній установі «Вільнянська виправна колонія (№20)». За час відбування покарання характеризувався негативно. Мав одне стягнення, заохочень не мав. З 31.03.2021 міру кримінального покарання відбував в державній установі «Синельниківська виправна колонія (№ 94)». За час відбування покарання характеризувався посередньо. Заохочень та стягнень не мав. З 23.04.2021 року міру кримінального покарання відбував лікувальному закладі при державній установі «Вільнянська виправна колонія (№20)». За час відбування покаранні характеризувався посередньо. Заохочень та стягнень не мав. З 12.05.2021 міру кримінального покарання відбував в державній установі «Синельниківська виправна колонія (№ 94)». За час відбування покарання характеризувався негативно. Мав одне стягнення, заохочень не мав. З 13.09.2021 міру кримінального покарання відбував в державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 45)». За час відбування покарання характеризувався посередньо. Заохочень стягнень не мав. З 16.12.2021 року міру кримінального покарання відбував лікувальному закладі при державній установі «Вільнянська виправна колонія (№20)». За час відбування покаранні характеризувався негативно. Мав одне стягнення, заохочень не мав. З 13.01.2022 міру кримінального покакарання відбуває в державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 45)». За час відбування покарання характеризується негативно. Має два стягнення, останнє , з яких не погашено, та з метою стимулювання дотримання правослухняної поведінки під час відбування покарання був заохочений два рази правами начальниками установи подякою. У взаємовідносинах з іншими засудженими конфліктний, не завжди підтримує рівні стосунки з іншими засудженими, не завжди адекватно реагує на критику на свою адресу. У стосунках з персоналом установи виконання покарань не завжди дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин. Спальне місце та при ліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті і порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Працездатний, працевлаштований підсобним робітником відділення. При виконані дорученої роботи не завжди дбайливо ставиться до майна і предметів, якими користується, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Роботи із самообслуговування та благоустрою установи виконує, не має достатній рівень необхідних навичок, ставиться з не з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Заходи виховного характеру відвідує не регулярно, відповідно до ст.123ч.2 КВК України-фактично бере участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Знайте свої права та обов`язки». Не виявляє належну соціально-корисну активність. Відповідно до ст. 112 КВК України підтримує соціально-корисні зв`язки з бабусею, шляхом листування, отримує від неї посилки, передачі, цінує ці зв`язки. Згідно вироку має позов на суму 2733,33 грн., який не погашено виконавчі листи до установи не надходили. Засуджений під час відбування покарання перебуває на профілактичному обліку як схильний до членоушкодження. Вину у скоєному злочині визнає. Відповідно до висновку щодо ступеня виправлення засудженого затверджений наказом Міністерства юстиції України № 294/5 від 19.01.2023 засуджений не довів своє виправлення.

Таким чином, як видно з попередніх судимостей ОСОБА_5 неодноразово засуджувався за вчинення умисних корисливих тяжких злочинів. Крім того, під час відбуття ОСОБА_5 попереднього покарання вже застосовувалося умовно-дострокове звільнення, проте засуджений на шлях виправлення не став і після дострокового звільнення. Слід також зауважити, що засуджений за вироком суду має невідшкодований цивільний позов на суму 2773,33 грн., яку не відшкодував.

Вивчаючи поведінку ОСОБА_5 під час відбуття покарання, суд не вбачає сталої позитивної динаміки у виправленні засудженого, оскільки засуджений мав десять стягнень, одне з них за 26.06.2023 не погашено та засудженим не оскаржувалось.

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого, засуджений ОСОБА_5 не став на шлях виправлення (не довів своє виправлення).

Відтак, беручи до уваги викладене, а також те, що за вироком суду ОСОБА_5 хоча і відбув 2/3 частини строку призначеного покарання, водночас, вивчивши відомості про особу засудженого, якого знаходить схильним до вчинення злочинів, поведінку засудженого протягом всього строку відбування покарання та наголошуючи, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально з урахуванням усіх даних в сукупності, і є правом, а не обов`язком суду, суд вважає, що для досягнення цілей покарання засуджений ще потребує нагляду в умовах ізоляції, тому у задоволенні клопотання засудженого слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.537,539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання, - відмовити.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення прокурор, захисник можуть подати апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області, а засуджений, який перебуває у місцях позбавлення волі, у той же строк і порядок, але з дня отримання копії повного тексту цієї ухвали.

Повний текст ухвали суду оголошено 14 вересня 2023 року о 10:50 год.

Суддя ОСОБА_1