Справа № 756/8642/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/996/2023 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 03 листопада 2022 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України та призначено йому за цим Законом покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_8 обрано у вигляді тримання під вартою та взято його під варту в залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з 03 листопада 2022 року.

Зараховано до строку відбуття покарання ОСОБА_8 строк його затримання в період з 22 травня 2019 року по 14 травня 2019 року.

Вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку, ОСОБА_8 , в ніч на 22.05.2019, надаючи послуги, як партнер ТОВ «Уклон», з перевезення пасажирів, керуючи автомобілем марки «AUDI» моделі «А4» номер шасі (кузова) НОМЕР_1 , синього кольору, литовський реєстраційний номер « НОМЕР_2 », здійснював перевезення пасажира ОСОБА_9 , по маршруту руху від будинку № 9-а по вул. Лісківській у м. Києві до будинку № 14-ж по бульвару Кольцова у м. Києві. Під час руху проспектом Степана Бандери у м. Києві ОСОБА_8 попрохав пасажира розрахуватись за послугу раніше, не доїхавши до кінцевої адреси маршруту руху. На вказане прохання ОСОБА_8 ОСОБА_9 , витягнув зі свого рюкзаку «Samsonite» упаковку купюр номіналом 500 гривень, надав з неї ОСОБА_8 одну купюру номіналом 500 гривень, після чого положив грошові кошти назад до свого рюкзака та попросив ОСОБА_8 тимчасово зупинитись, аби подихати повітрям. Коли ОСОБА_8 зупинив транспортний засіб біля узбіччя на проспекті Степана Бандери у місті Києві, напроти будинку пасажир ОСОБА_9 вийшов з салону автомобіля та встав біля нього, залишивши в салоні на задньому пасажирському сидінні належний йому рюкзак «Samsonite» колекції «cityscape», вартістю 4529 гривень, в якому знаходились: грошові кошти у розмірі 199500(сто дев`яносто дев`ять тисяч п`ятсот) гривень, 1100 (тисяча сто) доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 22.05.2019 еквівалентно 28933 двадцять вісім тисяч дев`ятсот тридцять три) гривні 96 копійок, ноутбук марки «Apple» моделі «MacBook Air 13 Mid 2013 (А 1466)» з зарядним пристроєм вартістю 12676 (дванадцять тисяч шістсот сімдесят шість) гривень 33 копійки, портативний зарядний пристрій (Power Bank), вартістю 1300 (одна тисяча триста) гривень, та документи на ім`я ОСОБА_9 , а саме: закордонний паспорт Республіки Литва № НОМЕР_3 , посвідка на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_4 , які не становлять матеріальної цінності.

У той момент у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, а саме вищевказаного рюкзака ОСОБА_9 з грошовими коштами та іншим майном, яке у ньому знаходилось.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 22.05.2019 приблизно 00.38 годин, перебуваючи за кермом вищевказаного автомобіля, скориставшись тим, що ОСОБА_9 стояв біля автомобілю, залишив свій рюкзак в салоні автомобіля, не чекаючи повернення останнього до салону автомобіля, почав рух транспортного засобу від узбіччя проїжджої частини проспекту Степана Бандери, 9-е у м. Києві та зник з місця вчинення кримінального правопорушення, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду у великому розмірі на загальну суму 246939 (двісті сорок шість тисяч дев`ятсот тридцять дев`ять) гривень 29 копійок, що в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Не погоджуючись з вироком, захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить змінити вирок шляхом зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення на ч.3 ст.185 КК України та призначити ОСОБА_8 покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

В обґрунтуванні вказує, що ОСОБА_8 не мав на меті заволодіння грошовими коштами та цінностями, отримуючи замовлення на здійснення пасажирського перевезення і не планував скоєння злочину і не готувався до цього. Він відшкодував шкоду потерпілому у розмірі 111 609,00 гривень, а шкода розміром у 129 500,00 гривень нічим не підтверджується і не доведена. Цивільний позов потерпілий не заявив. З огляду на це, дії ОСОБА_8 мають кваліфікуватись за ч.3 ст.185 КК України.

Апелянт звертає увагу, що при визначенні міри покарання судом не було враховано, що ОСОБА_8 визнав свою провину та щиро розкаявся у вчиненому, відшкодував збитки у повному доведеному обсязі, одружений, має на утриманні дитину, надає допомогу матері, яка тяжко хворіє та потребує значних коштів на дороге лікування, ним надається на регулярній основі допомога благодійному фонду.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, котрий просив рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

За змістом ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права , з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінально-процесуальним кодексом України. Вирок є обґрунтованим, якщо він ухвалений судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є вирок, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, відповідають обставинам справи та ґрунтуються на сукупності зібраних та належним чином оцінених судом доказах.

Судом першої інстанції справу розглянуто у межах пред`явленого обвинувачення.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що висновки суду, викладені у вироку не відповідають фактичним обставинам справи, що суд дав неправильну юридичну оцінку зібраним в справі доказам, безпідставно взяв до уваги одні докази і відхилив інші є такими, не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Судом в повній мірі досліджені зібрані в справі докази.

У вироку суду міститься формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, зазначено місце, час, спосіб вчинення та мотив злочину, наведено докази, на яких ґрунтується висновок суду про винуватість ОСОБА_8 .

Суд дав правильну юридичну оцінку зібраним в справі доказам: показанням самих обвинувачених, свідків та даним, які містяться в письмових матеріалах справи.

Так, в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 вину у скоєнні визнав частково, пояснив, що не згоден з кваліфікацією, оскільки сума викрадених ним грошових коштів була меншою ніж та, яка зазначена в обвинувальному акті.

Так, він дійсно, працюючи водієм таксі, отримавши виклик, прибув під якийсь бар в районі Троєщини. З бара вийшов чоловік, який здійснив виклик та потерпілий. Вони разом сіли у його авто, уточнили адресу куди треба їхати, десь в районі Борщагівки, а іншого чоловіка треба було довести до вул. Радунська в м. Києві. Доїхавши до вул. Радунська, він висадив пасажира, а з потерпілим, який перебував на задньому сидінні його авто, попрямували в сторону району Борщагівка. По дорозі вони зупинялись декілька разів, оскільки потерпілий хотів то посмалити, то поїсти. Під час однієї з зупинок в районі метро Петрівка, потерпілий вийшов та довго десь ходив. В цей час він побачив, що у нього є ще інший заказ та вирішив поїхати на нього, оскільки потерпілого не було видно. Приїхавши на інший заказ, він побачив, що на задньому сидінні автомобіля перебуває рюкзак потерпілого, зазирнувши у який він побачив там гроші у сумі 70 000 тисяч гривень, 1100 доларів США, ноутбук та документи. Він викликав «Яндекс таксі» через яке вирішив передати потерпілому його рюкзак з документами, а зазначені вище гроші та ноутбук він вирішив залишити собі, оскільки на той час у нього були фінансові проблеми. Через 2-3 години він поїхав додому, а приблизно о 14-00 - 15-00 годині його на пр. Лісний зупинили працівники поліції, пояснили ситуацію, після чого поїхали до місця його проживання, де вилучили вищевказані гроші та ноутбук, у скоєному кається.

Однак, незважаючи на таку позицію обвинуваченого ОСОБА_8 , його вина повністю доводиться зібраними та дослідженими доказами.

Потерпілий ОСОБА_9 у судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що 22.05.2019 він разом зі своїм другом ОСОБА_10 перебували у барі з якого приблизно о 00.00 годин викликали таксі. За викликом приїхав автомобіль, за кермом якого був обвинувачений ОСОБА_8 . Він сидів на задньому сидінні, де тримав свій рюкзак. Під час руху, водій попросив розрахуватись за поїздку, та він з рюкзака достав грошові кошти, які були складені у пачки, і він з однієї з пачок достав купюру та розрахувався за поїздку, після чого попросив зупинити автомобіль, оскільки хотів вийти на вулицю та покурити, він вийшов з автомобіля підкурив, а обвинувачений уїхав разом з його речами, а саме з рюкзаком, в якому були грошові кошти у розмірі 199500 гривень, 1100 доларів США, Макбук з зарядним пристроєм, документи, паспорти та інші речі. У подальшому він побачив, що неподалік стоїть поліцейська машина та він підбіг до поліцейських, повідомив їм що сталося. Приблизно через 15 хвилин, після того, як обвинувачений поїхав, до нього під`їхала інша машина таксі, водій якої передав його рюкзак, але порожній, без грошей, в іншому кармані у подальшому він знайшов паспорт. Документів на підтвердження походження у нього грошових коштів, він надати не може.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що він працював водієм таксі та отримав заказ щодо доставки речей на пр-т. С.Бандери. До нього підійшов обвинувачений, віддав йому рюкзак та повідомив, що його друг забув рюкзак, який треба повернути. Коли він приїхав на пр-т. С. Бандери та віддав рюкзак потерпілому той повідомив, що рюкзак порожній.

Свідок ОСОБА_12 у суді першої інстанції пояснила, що ОСОБА_8 є її сусідом, вона була запрошена у якості понятої під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 , де він добровільно надав грошові кошти приблизно 100 000 гривень та долари США, обшук здійснювався з відео фіксацією.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що він працює у Оболонському УП ГУ НП у м. Києві, 22.05.2019 він перебував на роботі, йому повідомили, що вночі було здійснено пограбування водієм таксі на автомобілі марки «AUDI» іноземної реєстрації, заявник написав заяву, в якій вказав, що він їхав в таксі на пр-т. С. Бандери вийшов з автомобіля, а водій таксі уїхав з його речами. Під час проведення оперативних заходів було переглянуто камери відеоспостереження та встановлено автомобіль, який був встановлено на Лісовому масиві, та у подальшому встановили цей автомобіль, до автомобіля підійшов ОСОБА_14 , який повідомив, що він забрав особисті речі потерпілого, а саме грошові кошти у розмірі до 200 000 гривень, Макбук. Пояснив, що Макбук знаходиться у автомобілі, а грошові кошти зберігаються за місцем його мешкання. У подальшому було викликано СОГ, які вилучили з автомобіля Макбук та за місцем реєстрації ОСОБА_14 грошові кошти. Він був присутній під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_14 , та бачив як він добровільно надав грошові кошти приблизно до 50 000 гривень.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що він є працівником поліції. Під час несення служби потерпілий підійшов до них та повідомив, що викликав таксі, під час руху на таксі, він попросив зупинитись, а коли він вийшов з машини, водій поїхав з його речами, вказував, що у нього було 8000 Євро та Макбук, у подальшому вони потерпілого доставили до Оболонського УП ГУ НП у м. Києві. Також, в цей час інший водій таксі привіз рюкзак потерпілого, який був пустий.

Свідок ОСОБА_10 у суді першої інстанції пояснив, що він є другом потерпілого, 21.05.2019 перебував з ним у барі, потім викликали таксі, щоб їхати додому. Він бачив, що за потерпілим приїхало таксі марки «AUDI» темного кольору, а на ранок вже дізнався, що потерпілого пограбували.

Крім того, вина ОСОБА_8 у вчиненому підтверджується письмовими доказами, наявними у матеріалах кримінального провадження та належним чином дослідженими судом першої інстанції, а саме:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення, згідно якого ОСОБА_17 повідомив, що 22.05.2020 о 00.38 год за адресою: м.Київ, пр-т. С.Бандери, 9є водій таксі, автомобіля Ауді А-4, викрав у нього рюкзак з грошовими коштами у розмірі 200 тис. грн., 1100 доларів США, та ноутбук «МасBook»;

- заявою ОСОБА_8 про надання добровільної згоди на огляд автомобіля «AUDI» моделі «А4», литовської реєстрації «HZZ 503»;

- протоколом огляду місця події від 22.05.2019, згідно якого оглянуто автомобіль «AUDI» моделі «А4», литовської реєстрації «HZZ 503» з якого вилучено ноутбук «МасBook» та зарядний пристрій до нього;

- протоколом огляду від 24.05.2019 згідно якого було оглянуто диск з відеозаписом проведення огляду місця події, а саме автомобіля «AUDI» моделі «А4»;

- постановою про визнання речовими доказами від 24.05.2019 цифрового носія з 1 відеозаписом;

- заявою ОСОБА_8 про надання добровільної згоди на проведення огляду за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_1 ;

- протоколом огляду місця події від 22.05.2019 згідно якого оглянуто квартиру, за адресою: АДРЕСА_1 та вилучено 70000 гривень, 1100 доларів США;

- протоколом огляду від 24.05.2019, згідно якого було оглянуто диск з відеозаписом проведення огляду квартири, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- постановою про визнання речовими доказами від 24.05.2019 цифрового носія з 2 відеозаписами;

- постановою про визнання речовими доказами від 24.05.2019 ноутбука марки «Apple» моделі «MacBook Air 13 Mid 2013 (А 1466)» з зарядним пристроєм, автомобіля «AUDI» моделі «А4», литовський реєстраційний номер « НОМЕР_2 », ключі від автомобіля, та свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля, грошові кошти у розмірі 70000 гривень, 1100 доларів США, мобільний телефон «Pocophone» з сім карткою;

- протоколом огляду речей від 26.06.2019, згідно якого оглянуто мобільний телефон «Pocophone» з сім карткою, який належить ОСОБА_8 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.05.2019, згідно якого ОСОБА_18 впізнав ОСОБА_8 як особу, яка заволоділа його грошовими коштами;

- протоколом огляду від 24.06.2019, згідно якого оглянуто рюкзак «Samsonite»;

- постановою про визнання речовими доказами від 24.06.2019 рюкзака «Samsonite»;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 26.06.2019 за участю потерпілого під час проведення якого останній підтвердив свої показання на місці події;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.05.2019, згідно якого свідок ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_8 , як особу, яка надала йому рюкзак для доставки;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.05.2019, згідно якого свідок ОСОБА_19 впізнав ОСОБА_8 , як особу, яка надала послуги з перевезення 22.05.2019;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.05.2019, згідно якого свідок ОСОБА_12 впізнала ОСОБА_8 , як особу, яка надавала грошові кошти за адресою: АДРЕСА_1 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.05.2019, згідно якого свідок ОСОБА_20 впізнав ОСОБА_8 , як особу, яка надала ноутбук з зарядним пристроєм з автомобіля«AUDI» моделі «А4», литовський реєстраційний номер «HZZ 503»;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.05.2019, згідно якого свідок ОСОБА_21 впізнала ОСОБА_8 , як особу, яка надавала грошові кошти за адресою: АДРЕСА_1 ;

- протоколом огляду від 31.05.2019, згідно якого оглянуто ноутбук марки «Apple» моделі «MacBook Air 13 Mid 2013 (А 1466)» з зарядним пристроєм;

- висновком експерта від 07.06.2019 за №13-1/1031, згідно якого ринкова вартість ноутбука марки «Apple» моделі «MacBook Air 13 Mid 2013 (А 1466)» з зарядним пристроєм до нього складає 12 676,33 гривень;

- Двд-диском з відеозаписом з нагрудної камери поліцейських екіпажу 0514;

- постановою про визнання речовим доказом від 21.06.2019 двд-диску з відеозаписом з нагрудної камери поліцейських екіпажу 0514;

- протоколом огляду від 22.06.2019, згідно якого оглянуто двд-диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейських екіпажу 0514;

- протоколом огляду від 22.06.2019, згідно якого на сайті банку «НБУ» вказано курс долара США до гривні станом на 22.05.2019;

- довідкою ТОВ «Уклон», згідно якої водій ОСОБА_8 у період часу з 00.00 год. 21.05.2019 по 22.00 год. 22.05.2019 здійснював маршрути : 20.52-21.05 м. Київ, метро Лесная - вул. Липковського, 16а, та 21.05-23.37 вул. Закревського,77 - вул. Драйзера Теодора,9д - вул. К. Данькевича,17;

- протоколом огляду від 26.06.2019, згідно якого оглянуто ноутбук марки «Apple» моделі «Mac Book Air 13 Mid 2013 (А 1466)» з зарядним пристроєм;

- заявою ОСОБА_22 про надання дозволу на проведення огляду квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

- протоколом затримання ОСОБА_8 від 23.05.2019, згідно якого ОСОБА_8 було затримано 22.05.2019 о 15.00.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками районного суду щодо недостовірності показань обвинуваченого про те, що він не мав умислу на пограбування потерпілого, що він побачив рюкзак потерпілого лише після того, як залишив його на узбіччі, що сума викрадених грошових коштів була не 199500 грн., а 70000 грн., та обґрунтовано вважав їх даними з метою ухилитися від кримінальної відповідальності, оскільки вони суперечать показанням потерпілого, які є стабільними, логічними та узгоджуються з іншими доказами наявними в матеріалах кримінального провадження і тому сумніватися в їх достовірності немає підстав.

Зокрема, з показів потерпілого ОСОБА_9 вбачається, що по дорозі він розраховувався з водієм таксі ОСОБА_8 , отже останній бачив наявні у потерпілого грошові кошти та що у нього при собі були речі. Твердження обвинуваченого, що після зупинки автомобіля потерпілий десь пішов у невідомому напрямку і тому він поїхав по іншому замовленню і в нього не було умислу на викрадення речей потерпілого, колегія суддів вважає такими, що спростовуються наявними у справі доказами. Зокрема потерпілий вказував, що водій таксі поїхав з його речами (8000 євро, 1100 доларів США та Макбук) відразу, як він вийшов з автомобіля. Такі ж самі пояснення потерпілий надав працівниками поліції відразу після події злочину, що підтверджується показами свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_16 . Підстав не довіряти показам потерпілого та свідків судом не встановлено.

Таким чином, суд першої інстанції встановивши фактичні дані, дослідивши та проаналізувавши зібрані докази у своїй сукупності, та з точки зору їх належності та допустимості, надавши їм належну оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_8 зазначеного кримінального правопорушення та правильно кваліфікував його дії за ч.4 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна у великих розмірах.

З огляду на це, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги щодо необхідності перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 з ч.4 ст.186 КК України на ч.3 ст.186 КК України, не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Згідно з ст.65 КК України, суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання, яке покарання має бути призначене обвинуваченому та визначаючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, суд першої інстанції, виходячи з положень статті 12 КК України щодо класифікації кримінальних правопорушень, відповідно до якої інкриміноване останньому кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, віднесено до категорії тяжкого злочину, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання, дійшов висновку про відсутність підстав для застосування ст. 69 КК України та призначення ОСОБА_8 мінімального покарання, передбаченого ч.4 ст.186 КК України .

Переглядаючи вирок суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч. 4 ст. 186 КК України хоча і не виходить за межі, встановлені відповідною частиною цієї статті Кримінального кодексу України, але за своїм розміром, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, конкретних обставин його вчинення та особи обвинуваченого, є явно несправедливим внаслідок суворості, що на переконання колегії суддів суду апеляційної інстанції є підставою для зміни вироку.

Згідно ч. 3 ст. 65 КК України підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинене кримінальне правопорушення, визначаються статтею 69 цього Кодексу.

Положеннями ч. 1 ст. 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Отже, зважаючи на особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, на спеціальних обліках лікарів не перебуває, його вік, наявність на утриманні малолітньої дитини, відсутність негативних характеристик та претензій з боку потерпілого, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання, колегія суддів вважає, що наявність вищенаведених пом`якшуючих покарання обставин істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_8 злочину та дають підстави для застосування положень ст. 69 КК України та призначення ОСОБА_8 більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

У зв`язку з чим вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_8 покарання підлягає зміні та пом`якшення покарання за ч. 4 ст.186 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Отже таке покарання, як захід державного примусу, на переконання колегії суддів відповідатиме принципу індивідуалізації покарання та положенням ст. 50, 65 КК України, а також буде справедливим по відношенню до ОСОБА_8 та сприятиме його перевихованню та не вчиненню нових правопорушень у майбутньому.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 03 листопада 2022 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання - змінити.

Вважати ОСОБА_8 засудженимза ч.4 ст. 186 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без змін.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженими - у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді: