ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/2970/16-к Провадження № 1-кп/636/508/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року м.Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання- ОСОБА_2 ,

сторін кимінального провадження:

прокурора Чугуївської окружної прокуратури - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника -адвоката (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Чугуєва обвинувальний акт у кримінальному провадженню № 0001255, внесеному 06 липня 2016 року до ЄРДР, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, -

в с т а н о в и в :

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного обвинуваченому, оскільки є достатньо підстав та ризиків, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Прокурор вважає за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що забезпечить явку обвинуваченого до суду, і буде запобігати вчинення іншого кримінального правопорушення і вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Вислухавши прокурора, думку захисника та обвинуваченого, які заперечували проти продовження строку обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили обрати відносно обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, суд приходить до наступного.

В ході досудового слідства обвинуваченому ОСОБА_8 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався.

Відповідно до ст.187 КПК України, при вирішенні питання про обрання, продовження строку дії запобіжного заходу суд повинен врахувати всі обставини, які можуть вплинути на вид обраного запобіжного заходу. Таким чином, із зазначених положень слідує, що запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, які застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях їх застосування, якими є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які ст. 177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність сукупності, як обґрунтованої підозри, так і вищенаведених ризиків.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу.

У ч.2 ст. 177 КПК України зазначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, в кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

За правовими позиціями ЕСПЛ «обґрунтована підозра» це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Ризиками у кримінальному провадженні є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки обвинуваченого.

Суд, розглядаючи питання доцільності продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, враховуючи, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, приходить до наступного.

ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, не працює, не має місця реєстрації, громадянином республіки Азербайджан, що не виключає, на думку суду того, що перебуваючи на волі, обвинувачений може продовжувати скоювати злочини, незаконно впливати на свідків та потерпілу, оскільки обвинувачений має інформацію про їх місце проживання, або намагатися переховуватися від суду, а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та попередити вчинення ним злочинів в подальшому.

Обґрунтоване звинувачення у вчиненні злочинів в даному випадку не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого. Тому при вирішенні вказаного клопотання, крім наявності ризиків, встановлених при обранні запобіжного заходу, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України і які не відпали на теперішній час, суд на підставі наданих матеріалів кримінального провадження оцінив в сукупності всі обставини, в тому числі і: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у злочині, у вчиненні якого він обвинувачуються; вік та стан його здоров`я, відсутність працевлаштування та місця реєстрації на території України, його репутацію, майновий стан, у зв`язку із чим приходить до висновку про відсутність у ОСОБА_4 стійких соціальних зв`язків.

Враховуючи практику Європейського суду у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», закріпив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину, а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного періоду.

Положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлюють, що законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує обставини кримінального провадження, практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, а його посилання на те, що за час знаходження його під вартою він не скоїв нових злочинів та не намагався оказувати тиск на потерпілу та свідків свідчить про дієвість обраного запобіжного заходу.

Таким чином, ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України - не зникли, а інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і його належну поведінку, а також запобігти спробам переховування від суду та вчиненню іншого злочину, тому приходить до висновку про відсутність підстав для скасування, зміни запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, суд, з урахуванням викладених обставин злочину, майнового та сімейного стану обвинуваченого, ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства стосовно малолітньої дитини, суд вважає за неможливе встановити заставу.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 184, 194, 196, 197, 331, 350, 369-372 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 днів - до 30 вересня 2023 року включно.

Копію ухвали направити до ДУ «Харківський слідчий ізолятор» - для виконання.

Ухвала в може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_11 в той саме строк з моменту вручення копії ухвали суду.

Суддя: ОСОБА_1