Справа №366/1703/23
Провадження №1-кс/366/328/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт. Іванків клопотання слідчого групи слідчих у кримінальному провадженні - слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження №0000692 від 11.04.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого та ч. 2 ст. 307 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Соснівка Іванківського району Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , безробітнього, раніше судимого, останній раз 29.10.2013 Іванківським районним судом Київської області за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 121 ,ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України до 10 років 10 днів позбавлення волі з конфіскацією майна,

ВСТАНОВИВ:

19 червня 2023 року слідчим суддею отримано вказане клопотання, яке відповідає вимогам статті 184 КПК України. В обґрунтування клопотання зазначено, що В провадженні групи слідчих відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000692 від 11.04.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , діючи умисно, із корисливих спонукань, переслідуючи мету незаконного збагачення злочинним шляхом, з метою скоєння системних злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, в порушення вимог ст.ст. 7, 12, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року, ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», постанови Кабінету Міністрів України №589 від 03.06.2009 року, якою затверджено порядок провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, маючи прямий умисел на вчинення незаконного збуту наркотичних засобів, обіг яких заборонено згідно з чинним законодавством України, достовірно знаючи, що метадон є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, вирішила за попередньою змовою з ОСОБА_6 , вчинити збут вказаного наркотичного засобу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_6 з метою його збуту протягом 2023 року до червня 2023 року, займалась пошуком осіб, які мають потребу у вживанні наркотичних засобів.

Так, 05.05.2023, приблизно о 15 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , перебуваючи в смт. Іванків Київської області, під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, реалізуючи свій злочинний, протиправний умисел, направлений на незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежений, незаконно збула за заздалегідь ідентифіковані грошові кошти у сумі 250 гривень покупцю (особі зі зміненими анкетними даними відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні») наркотичний засіб, обіг якого обмежений - метадон.

Після чого, 05.05.2023, в період часу з 16 години 00 хвилин до 16 години 15 хвилин в смт. Іванків Київської області у покупця працівниками Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області вилучено чотири таблетки білого кольору, які ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , незаконно збула під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки покупцю.

Згідно до висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №СЕ-19/111-23/24308-НЗПРАП від 17.05.2023, речовина у чотирьох таблетках білого кольору, виданих покупцем, є метадоном (фенадон) і відповідно до списку 1 Таблиці І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів» (редакція від 17.01.2013 року) - є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, загальною масою 0,044 г, що відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу» - становить невеликий розмір.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення:

16.06.2023 року, за погодженням з процесуальним керівником ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000692 від 11.04.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється в незаконному збуті наркотичних засобів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Підозра ОСОБА_6 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами (доказами), а саме: протоколом огляду місця події, яким зафіксована матеріальна обстановка на місці вчинення кримінального правопорушення; показами свідків зафіксованими в протоколах допитів та іншими матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець с. Соснівка Іванківського району Київської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , безробітній, раніше судимий, останній раз 29.10.2013 Іванківським районним судом Київської області за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 121 ,ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України до 10 років 10 днів позбавлення волі з конфіскацією майна.

Виклад обставин, на підставі яких слідчий дійшов до висновку про доцільність запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та наявність ризиків:

Враховуючи вищевикладене, обставини вчинення кримінального правопорушення, відомості які характеризують особу підозрюваного у кримінальному провадженні існують ризики, які дають достатні підстави вважати, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 , з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки, а також виконання завдань кримінального провадження - необхідно застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є, а саме:

- відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_6 , будучи не одруженим, не маючи на території Іванківської ОТГ Вишгородського району Київської області стійких соціальних зв`язків - може переховуватися від органів досудового розслідування, суду, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна., а тому під тяжбою отримання покарання, останній може переховування від органів досудового розслідування та суду, чим унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України;

- відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - ОСОБА_6 , у зв`язку з тим, що останньому, відповідно матеріалів, доданих в обґрунтування клопотання, відомо про місце постійного проживання свідків, останній підозрюється у вчиненні умисного злочину, останній може з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України, негативно впливати на свідків, примушувати останніх змінити наданні ними покази або взагалі відмовитися від її надання, що негативно вплине на повне та неупереджене досудове розслідування;

- відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, в тому числі з застосуванням іншого альтернативного (не пов`язаного з триманням під вартою) запобіжного заходу, в умовах воєнного стану та військової агресії збройних сил Російської федерації, може вчинити інші кримінальні правопорушення як у сфері незаконного поводження з вогнепальною зброєю, у тому числі проти життя та здоров`я особи, під час здійснення впливу на інших учасників кримінального провадження.

Обґрунтування неможливості запобігання ризикам, застосуванням більш м`яких запобіжних заходів:

Таким чином, підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України, відомостей, які характеризують його особу, відсутність стійких соціальних зв`язків, його вік, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити одну з дій, передбачених п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим моментом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. У справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 вказано, що особлива якість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Також, при вирішенні вказаного питання необхідно прийняти до уваги те, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, тяжкість можливих наслідків уникнення від суду і серйозність пред`явленого обвинувачення, необхідність попередити тиск на свідків. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний та соціальний стан особи.

Сукупність вказаних обставин є достатньою для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти наявним ризикам і досягти мети, передбаченої ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою

У зв`язку із зазначеним у клопотанні, слідчий, за погодженням із прокурором, просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з утриманням її у Державній установі «Київській слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 , заперечував проти клопотання.

Захисник, заперечуючи проти задоволення клопотання, зазначив, що ризики про які зазначає слідчий та прокурор не підтверджуються та повторюються. Просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, та відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчим суддею встановлено, що в провадженні групи слідчих відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000692 від 11.04.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 11 квітня 2023 року о 2:47:32 убачається, що 10 квітня 2023 року до чергової частини відділення №1 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області надійшов рапорт, що в смт.Іванків Вишгородського району Київської області, громадянин ОСОБА_8 та ОСОБА_8 займаються збутом наркотичних речовин, канабісу та методону.

Згідно протоколу від 16.06.2023 о 16 год. 50 хв. слідчим відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області в порядку статті 208 КПК України затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

16.06.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру в незаконному збуті наркотичних засобів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною другою статті 307 КК України.

На підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано такі докази:

витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000692 від 11.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною першою статті 307 КК України;

постановою про визначення групи слідчих та старшого групи від 31 березня 2023р.;

постановою про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні та визначення старшого групи від 11.04.2023р.;

рапортом заступника начальника СРЗПВ ВКП Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області від 10.04.2023р.;

копіями паспортів ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ;

розсекреченими матеріалами за результатами проведення оперативно-технічних заходів, у яких наявна інформація, що може бути використана для початку досудового розслідування на 27 арк.

копією протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 05.05.2023р.;

копією протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 05.05.2023р.;

копією протоколу огляду покупця від 05.05.2023р.;

копією протоколу огляду та видачі грошових купюр від 05.05.2023р.;

копією протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 05.05.2023р.;

копією постанови про призначення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 10.05.2023р.;

копією висновку експерта №СЕ-19/111-23/24308-НЗПРАП від 17.05.2023р.;

постанова слідчого про визнання речей, предметів та документів речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 05.05.2023р.;

копією постанови про зміну кваліфікації від 15.02.2023р.;

протокол затримання ОСОБА_6 - особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 16.06.2023р. з ілюстративною таблицею;

копією постанови про визначення речей, предметів та документів речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 16.06.2023р.;

копією повідомленням про підозру від 16.06.2023р. відносно ОСОБА_6 ;

копією протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 16.06.2023р.

копією листків призначень препаратів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів хворим, які отримують лікування в стаціонарних або амбулаторних умовах і виконання цих призначень;

Дослідивши надані органом досудового розслідування докази, слідчий суддя дійшов висновку про те, що вони є такими, що обґрунтовують підозру ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України, який відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років.

Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий та прокурор у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Відповідно до частини першої статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із частиною другою статті 177 КПК України окрім обґрунтованої підозри підставою застосування запобіжного заходу є також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається із клопотання, відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, може перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.

На сьогодні у кримінальному провадженні №0000692, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.04.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України, розпочато та проводиться досудове розслідування та існує необхідність у проведенні ряду слідчих (розшукових) та процесуальних дій, що потребує додаткового часу.

На думку слідчого судді, наведене свідчить, що слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні довели обставини, передбачені пунктом 1 частиною першою статті 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину, як і обставини, передбачені пунктами 2, 3 тобто існування ризиків та наявність достатніх підстав для застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою (пункти 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України), який є винятковим запобіжним заходом, і що інший більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобіганню встановлених у судовому засіданні ризиків, враховуючи особу ОСОБА_6 , не має достатнього стримуючого стороннього впливу та вагомих гарантій, які б переважали настання згаданих ризиків, дисциплінували її поведінку. Під час розгляду клопотання відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість перебування ОСОБА_6 під вартою, немає.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом (пп. «а» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

За викладених обставин у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання підозрюваного під вартою на даному етапі досудового розслідування в повній мірі відповідає меті його застосування - забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, разом з тим вказаний запобіжний захід в умовах воєнного стану.

Неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_6 , пов`язана з тим, що такі запобіжні заходи будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину.

Так, домашній арешт до ОСОБА_6 як просив захисник, є необґрунтованим та безпідставним, з урахуванням доводів прокурора про неможливість домашнього арешту.

Таким чином, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може переховується від органу досудового розслідування та суду, може впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобіганням цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, враховуючи вкрай напружену ситуацію, пов`язану з введенням воєнного стану в країні,

Отже, клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження №0000692, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 квітня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 - підлягає задоволенню.

При цьому суд зазначає, що строк тримання під вартою 60 днів рахується з моменту фактичного затримання ОСОБА_6 , а саме - з 16.06.2023 року з 16:56 год.

Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Ураховуючи наявність обставин, передбачених частиною четвертою статті 183 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе не визначати підозрюваному ОСОБА_6 заставу у вказаному кримінальному провадженні.

Керуючись статтями 7, 110, 131, 132, 176-199, 203-211, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з моменту його фактичного затримання, тобто з 16 червня 2023 року до 15 серпня 2023 року, включно, та утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України .

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику та прокурору, а також надіслати до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України для виконання.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1