Провадження №1-кс/369/3054/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого у кримінальному провадженні старшого слідчого СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001240 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

Клопотання захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт у рамках кримінального провадження №0001240 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні СВ ВП № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області знаходиться кримінальне провадження № 0001240 від 21.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.07.2023 близько 23 години 50 хвилин (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , 1974 р.н., перебуваючи за адресою проживання в АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із пасинком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи прямий умисел, направлений на завдання останньому тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність здоров`я людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс за допомогою предмета ззовні схожого на ніж, який тримав у правій руці численні удари по тілу ОСОБА_7 , а саме: в потиличну ділянку голови, правий лікоть, ліве передпліччя, грудну клітину зліва, передню черевну стінку, ліву гомілку та стегна.

Згідно довідки виданої КНП КОР «Київської обласної клінічної лікарні» від 21.07.2023, у ОСОБА_7 , наявні тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаних ран потиличної ділянки голови, правого ліктя, лівого передпліччя, грудної клітини зліва, передньої черевної стінку, лівої гомілки та стегна, в тому числі проникаючі поранення грудної клітини та черевної порожнини.

Відомості за даним фактом 21.07.2023 слідчим СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській областівнесено до ЄРДР за №0001240 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

21.07.2023 в порядку ст. 208 КПК України був затриманий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

21.07.2023 слідчим за погодженням із прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

22.07.2023 ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Арештному домі ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України, строком на 59 діб, тобто до 18.09.2023 (включно).

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, маючий вищу освіту, одружений, непрацевлаштований, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , в силу 89 КК України не судимий.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема електронним рапортом із фіксацією дзвінка на лінію «102»,протоколом огляду місця події від 21.07.2023, під час якого вилучено ніж зі слідами РБК, який визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , довідкою КНП КОР «Київської обласної клінічної лікарні» від 21.07.2023, згідно якої у ОСОБА_7 , наявні тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаних ран потиличної ділянки голови, правого ліктя, лівого передпліччя, грудної клітини зліва, передньої черевної стінку, лівої гомілки та стегна, в тому числі проникаючі поранення грудної клітини та черевної порожнини, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Двомісячний строк досудового розслідування закінчується 21.09.2023, строк тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 18.09.2023. Однак, завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, оскільки необхідно час для того, щоб завершити призначені судові експертизи - молекулярно-генетичні експертизи, встановити всіх осіб, які можуть бути свідками у даному кримінальному провадженні, провести слідчий експеримент з потерпілим, провести судово-медичну експертизу, що не було проведено раніше, так як з 21.07.2023 потерпілий ОСОБА_7 досі лікується стаціонарно у КНП КОР «Київської обласної клінічної лікарні»та виконати інші процесуальні дії, направлені на закінчення досудового розслідування.

Провести вказані слідчі та процесуальні дії не представилося можливим раніше з огляду на складність кримінального провадження, а їх результати матимуть важливе значення для здійснення подальшого доказування.

У ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність в продовженні підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що останній, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, який за ступенем тяжкості є тяжким злочином, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявок до органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).

Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити наступне:

-підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків, зокрема, непрацевлаштований, не має на утриманні малолітніх (неповнолітніх) дітей та батьків похилого віку та підозрюється у вчиненні злочину щодо свого пасинка;

- ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого насильницького злочину, що свідчить про внутрішню етику особи та її відношення до вимог зовнішньої поведінки індивіда (моральності).

Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик переховування підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_4 може впливати на свідка та потерпілого у кримінальному провадженні, необхідно зазначити наступне.

З урахуванням обставин злочину, способу його вчинення, а також враховуючи те, що підозрюваний є чоловіком свідка ОСОБА_8 та проживав спільно з нею та потерпілим, наразі існує можливість того, що підозрюваний, може незаконно впливати на них, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу, змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань. Крім того, на даний час в органу досудового розслідування є необхідність у проведенні ряду слідчих дій, встановити всіх осіб, які можуть бути свідками у даному кримінальному провадженні, провести слідчі дії з потерпілим, а тому існує реальний ризик того, що ОСОБА_4 перебуваючи на свободі, буде здійснювати вплив на останніх із метою надання неправдивих показань.

Такими своїми діями підозрюваний буде перешкоджати здійсненню досудового розслідування кримінального провадження в розумні строки.

Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 у разі зміни до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого ОСОБА_7 , який є його пасинком та проживає разом з ним, та такими своїми діями перешкоджати кримінальному провадженню.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 необхідно продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків.

Лише продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам, у тому числі вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень.

Застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, будуть недостатніми для запобігання зазначеним ризикам, так як виходячи зі змісту ст.ст. 179-182 КПК України, вони не позбавляють у повній мірі підозрюваного можливості вільно пересуватися, вчиняти протиправні дії.

Відповідно до практики Європейського суду із захисту прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Беручи до уваги те, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 спливає 18.09.2023 і останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від від п`яти до восьми років, аризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати та є реальними, тому підстав для скасування чи зміни обраного щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який немає, тому слідчий просив суд дане клопотання задовольнити та продовжити відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, маючого вищу освіту, одруженого, непрацевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу 89 КК України не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в арештному домі державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, в межах строку досудового розслідування, а саме до 21.10.2023 (включно).

З урахуванням ст. 183 КПК України не визначати щодо підозрюваного розмір застави.

У судовому засіданні захисник просив суд, запобіжний захід відносно ОСОБА_4 змінити з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на те, що старшим слідчим СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУНП В Київській області ОСОБА_6 здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №120 23 111 38 000 1240 від 21.07.2023 р.

21.07.2023 р. в рамках даного кримінального провадження його підзахисному ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

22.07.2023 р. слідчим суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області останньому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Його підзахисний раніше не судимий, має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки, працює художником, повністю визнає свою причетність до скоєного, щиро кається, активно співпрацює з органом досудового розслідування щодо розкриття інкримінованого йому кримінального правопорушення (надав зізнавальні показання, було проведено за його участі слідчий експеримент), потерпілий проживає в іншому місці (в матеріалах є договір оренди) та претензій до мого підзахисного не має (про це зазначено в допиті потерпілого).

З урахуванням викладеного захисник вважає, що подальше тримання ОСОБА_4 під вартою є недоцільним, достатньо застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що повною мірою забезпечить належну процесуальну поведенку його підзахисного, що у свою чергу свідчить про те, що мета застосування запобіжного заходу буде досягнута.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 просив суд задовольнити клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, у задоволенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просив відмовити.

Суд, вивчивши клопотання, додані до нього документи, вислухавши думку учасників процесу, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 20.07.2023 близько 23 години 50 хвилин (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , 1974 р.н., перебуваючи за адресою проживання в АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із пасинком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи прямий умисел, направлений на завдання останньому тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність здоров`я людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс за допомогою предмета ззовні схожого на ніж, який тримав у правій руці численні удари по тілу ОСОБА_7 , а саме: в потиличну ділянку голови, правий лікоть, ліве передпліччя, грудну клітину зліва, передню черевну стінку, ліву гомілку та стегна.

Згідно довідки виданої КНП КОР «Київської обласної клінічної лікарні» від 21.07.2023, у ОСОБА_7 , наявні тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаних ран потиличної ділянки голови, правого ліктя, лівого передпліччя, грудної клітини зліва, передньої черевної стінку, лівої гомілки та стегна, в тому числі проникаючі поранення грудної клітини та черевної порожнини.

Відомості за даним фактом 21.07.2023 слідчим СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській областівнесено до ЄРДР за №0001240 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

21.07.2023 в порядку ст. 208 КПК України був затриманий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

21.07.2023 слідчим за погодженням із прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

22.07.2023 ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Арештному домі ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України, строком на 59 діб, тобто до 18.09.2023 (включно).

Слідчий суддя, вирішуючи питання стосовно клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В своєму клопотанні слідчий, а також прокурор в судовому засіданні не довели, що встановлені під час розгляду клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обставини, є не достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, зможе запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Також слідчим та прокурором належним чином не обґрунтовано жодного ризику які б давали достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1,3,5 статті 177 КПК України.

Відповідно до ст. 194 КПК України суд вважає за можливе застосувати цілодобовий домашній арешт.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Ураховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного ОСОБА_9 винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, даних про його особу, наявність постійного фактичного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , слідчий суддя вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Таким чином, виходячи з вищевказаного слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слідчого у кримінальному провадженні старшого слідчого СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 необхідно відмовити, а клопотання захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, необхідно задовольнити.

Так, постановою керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_10 від 12.09.2023 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 21.10.2023 року.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Згідно вимог ч. 6 ст. 194 КПК у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 199 КПК передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 179, 181, 183, 194 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого у кримінальному провадженні старшого слідчого СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт задовольнити.

Змінити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, з вищою освітою, одруженому, непрацевлаштованому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимому, запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, непрацевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування, а саме до 11.10.2023 (включно).

Заборонити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 цілодобово залишати місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати підозрюваного з`являтися за кожною вимогою суду чи органу державної влади протягом дії запобіжного заходу.

Роз`яснити підозрюваному, що, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органів Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого групи слідчих у даному кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 13.09.2023 року о 15 годині 30 хвилин.

Слідчий суддя Тетяна ДУБАС