Справа 367/491/22 Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/3031/2023 Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

29 червня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий),ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 на вирок Ірпінського міського суду Київської області від 27 лютого 2023 року, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Ірпінського міського суду Київської області від 27 лютого 2023 року,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мироцьке Києво-Святошинського району Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України визнається таким, що не має судимості, засуджено:

за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт;

за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначене ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю в 2 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.

Відповідно до вироку ОСОБА_8 , 26 жовтня 2021 року, близько 18 години 20 хвилин, перебуваючи у приміщенні торгового залу магазина «Фора», розташованого за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Центральна, 29, який належить ТОВ «Фора», з метою незаконного заволодіння чужим майном, таємно, викрав з полиць розташованої у торговій залі товар на суму 695 грн 20 коп., чим завдав ТОВ «Фора» матеріальної шкоди у вказаному розмірі.

Крім того, ОСОБА_8 , 26 жовтня 2021 року, близько 20 години 40 хвилин, перебуваючи у приміщенні торгового залу магазина «Фора», розташованого за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Центральна, 29, який належить ТОВ «Фора», з метою незаконного заволодіння чужим майном, таємно, повторно викрав з полиць розташований в торговій залі товар вартістю 1 390 грн 40 коп., чим завдав ТОВ «Фора» матеріальної шкоди у вказаному розмірі.

В апеляційній скарзі прокурора указано на незаконність вироку у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування доводів скарги указав на те, що положення ч. 3 ст. 75 КК України визначають однією з умов звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням не вчинення нових кримінальних правопорушень протягом іспитового строку. Однак, місцевий суд звільнив обвинуваченого від відбування призначеного покарання з умовою не вчинення протягом іспитового строку нового злочину, чим неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність. Просив вирок змінити у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 200 годин громадських робіт, за ч. 2 ст. 185 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю у 2 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

У поданих змінах до апеляційної скарги прокурор просив вирок змінити у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Виключити із резолютивної частини цього вироку посилання суду на не вчинення обвинуваченим нового злочину та виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, як підстави для застосування щодо нього вимог ст.75 КК України.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, який апеляційну скаргу прокурора підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з огляду на таке.

Висновки суду першої інстанції щодо обставин кримінального провадження, докази стосовно яких судом першої інстанції, за згодою учасників судового розгляду не досліджувались і щодо яких не надійшло апеляційних скарг, апеляційним судом не перевірялися. Підстав для виходу за межі апеляційної скарги відповідно до положень ч.2 ст. 404 КПК України колегія суддів не знаходить.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині порушення судом першої інстанції вимог закону при викладенні у вироку обставин звільнення обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням, то вони колегією суддів визнаються обґрунтованими з огляду на таке.

Розділом ХІІ КК України передбачена можливість звільнення особи від відбування покарання із випробуванням (ст. 75 КК України) та звільнення особи від відбування призначеного покарання (ст. 78 КК України). Аналіз указаних правових норм дає підстави стверджувати про те, що ними передбачені два різних інститути звільнення від покарання, при цьому звільнення від відбування призначеного покарання відповідно до ст. 78 КК України є правовим наслідком звільнення від відбування покарання із випробуванням. За своєю правовою суттю звільнення від відбування покарання із випробуванням є фактичним відтермінуванням реального виконання вироку на передбачений законом і встановлений судом строк із покладенням на особу певних обов`язків, обов`язкових до виконання під час цього строку. Звільнення особи від відбування покарання передбачає відмову держави від застосування щодо особи відповідних обмежень кримінально-караного характеру у зв`язку із закінченням зазначеного строку та дотримання особою вимог встановлених судом, а також тих, які не встановлені судом, але передбачені законом.

Підстави, умови та порядок звільнення від відбування покарання із випробуванням визначені у ст. 75 КК України, вичерпний перелік обов`язків, які встановлюються при такому звільненні викладений у ст. 76 КК України. Колегія суддів звертає увагу на те, що обставини у виді не вчинення особою протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення та виконання нею покладених на неї обов`язків, відповідно до вимог ст. 75 КК України не є підставою чи умовою застосування цієї статті до призначеного покарання, тобто звільнення особи від відбування покарання із випробуванням, а тому вони не повинні зазначатись при ухваленні рішення про застосування щодо особи звільнення особи від відбування покарання із випробуванням. Колегія суддів також враховує те, що не вчинення особою нового кримінального правопорушення та виконання покладених на неї обов`язків є підставою для звільнення особи від покарання на підставі ст. 78 КК України, що є правовим наслідком звільнення від відбування покарання із випробуванням і застосовується після закінчення іспитового строку. Це також підтверджує те, що при вирішенні питання про звільнення особи від відбування покарання із випробуванням судом не може враховуватись та зазначатись у вироку факт не вчинення особою нового кримінального правопорушення і виконання покладених на неї обов`язків.

Ці обставини стверджуються також і положеннями п.2 ч.4 ст.374 КПК України, відповідно до яких, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до статей 75-79, 104 Кримінального кодексу України у резолютивній частині вироку зазначаються тривалість іспитового строку, обов`язки, покладені на засудженого, особа, на яку за її згодою або на її прохання, суд покладає обов`язок щодо нагляду за засудженим і проведення з ним виховної роботи.Зазначення у вироку про не вчинення особою нового кримінального правопорушення і виконання покладених на неї обов`язків законом не передбачено. Наведене дає підстави стверджувати про те, що судом першої інстанції при звільненні обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування покарання із випробуванням на підставі ст. 75 КК України без належних на та правових підстав були зазначені підстави для звільнення особи від відбування покарання в порядку ст. 78 КК України. У зв`язку із цим, вирок Ірпінського міського суду Київської області від 27 лютого 2023 року щодо ОСОБА_8 підлягає зміні шляхом виключення із резолютивної частини цього вироку посилання суду на не вчинення обвинуваченим нового злочину та виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України як підстав для застосування щодо обвинуваченого ст. 75 КК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Ірпінського міського суду Київської області від 27 лютого 2023 року щодо ОСОБА_8 змінити.

Виключити із резолютивної частини цього вироку посилання суду на не вчинення обвинуваченим нового злочину та виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України як підстав для застосування щодо обвинуваченого вимог ст. 75 КК України.

Врешті вирок Ірпінського міського суду Київської області від 27 лютого 2023 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців із моменту проголошення.

СУДДІ

___________ _____________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3