Справа № 301/852/23

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" травня 2023 р. Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Іршавського районного суду Закарпатської області, в місті Іршава, кримінальне провадження № 0000052 від 19.01.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Гребля, Іршавського району, Закарпатської області, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , з середньою освітою, працюючого на посаді двірника в Малорозтоцькому ЗДО Іршавської міської ради Закарпатської області, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення (злочин), передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

19 січня 2023 року близько 10 години 27 хвилин ОСОБА_3 , в приміщенні магазину АБС «Млин», що в селі Дубрівка, №368 Хустського району Закарпатської області підійшов у притул до дружини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходилася на робочому місці як продавець, де на ґрунті особистих неприязних відносин, підійшов до неї в притул обличчя один до одного та діючи умисно, з метою заподіяння їй тілесних ушкоджень, тримаючи у своїй лівій руці кухонний ніж за руків`я, наніс один удар ОСОБА_6 лезом вказаного ножа в область нижньої середньої частини черева.

У результаті дій ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді проникаючого в черевну порожнину колото-різаного ножового поранення передньої черевної стінки з ушкодженням прямого м`язу черева, великого сальника, внутрішньочеревної кровотечі, які згідно висновку експерта №17-і від 26 січня 2023 року кваліфіковано як тяжкі, небезпечні для життя в момент спричинення тілесні ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.1 ст.121 КК України, а саме - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, при цьому суду пояснив, що 19 січня 2023 року, близько 10 години, пішов до магазину АБС «Млин» де працює його дружина ОСОБА_6 , щоб переконати її повернутися додому, так як вони вже більше місяця не проживали разом. При розмові, яка переросла в конфлікт, дружина не відповіла йому, що має бажання повертатися додому і він її вдарив по обличчю. Пішовши додому взяв кухонний ніж та повернувся до магазину. Підійшовши до дружини, вдарив її ножем в область черева. Але відразу вийшовши з магазину зрозумів, що накоїв та повернувся знов, почав просити в дружини пробачення, але та відмовилась з ним розмовляти. Розкаявся у вчиненому, просив не застосовувати до нього суворе покарання.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 при обрані міри покарання, просить суд, взяти до увагу характеризуючі дані про особу обвинуваченого, який за місцем роботи та проживання характеризується з позитивної сторони, а також те, що він примирився з потерпілою, потерпіла до обвинуваченого не має претензій ні морального ні матеріального характеру, вину визнав в повному обсязі, в скоєному розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що обвинувачений є її чоловіком з яким вони прожили у шлюбі 11 років. 19 січня 2023 року обвинувачений прийшов до неї на роботу та просив повернутися додому але вона відповідь не дала. Після чого, ОСОБА_3 вийшов з магазину та повернувся через 5-7 хвилин, підійшовши до неї впритул та наніс ножем тілесні ушкодження. Коли обвинувачений вийшов з магазину, вона перетелефонувала своїй знайомій ОСОБА_7 , щоб та негайно приїхала до магазину та відвезла її в лікарню. Через хвилину після дзвінка до магазину знову повернувся ОСОБА_3 , почав просити пробачення, вона повідомила, що не бажає з ним розмовляти і відправила його додому. Підтвердила, що обвинувачений неодноразово просив у неї вибачення, а також те, що вона до обвинуваченого не має претензій ні морального ні матеріального характеру, просить суд не застосовувати до обвинуваченого покарання пов`язане з позбавленням волі.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 121 КК України доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, а саме доказів на підтвердження події кримінального правопорушення, часу, місця, способу, мети та мотивів його вчинення, винуватості обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, чи вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції відсутні, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, та обмежився таким обсягом дослідження доказів: допит обвинуваченого, допит потерпілої, дослідження матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дослідження доказів щодо процесуальних витрат витрат та речових доказах.

Оцінюючі досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. Його дії правильно кваліфіковано за ч.1 ст.121 КК України, а саме : умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

В даній справі, суд, призначаючи покарання обвинуваченому, при виборі останньому заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч.1 ст.121 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності і тяжкість скоєного злочину, який за класифікацією ст. 12 КК України є тяжким злочином. Дані про особу обвинуваченого: згідно вимоги про судимість ОСОБА_3 раніше не судимий, на обліку у лікарів - психіатра, нарколога не перебуває, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, відповідно до висновку досудової доповіді філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області Хустського районного відділу №1 від 27.04.2023 орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства можливе. При цьому до обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим своєї винуватості, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, про необхідність обранням покарання обвинуваченому ОСОБА_3 в межах санкції статті, яка передбачає покарання за вчинений злочин за ч.1 ст.121 КК України. Разом із тим суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства. При цьому суд враховує те, що він вину у скоєному визнав, щиро кається у вчиненому. Тому, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, ОСОБА_3 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком і покладенням на нього обов`язків у відповідності до ст.76 КК України, і таке покарання буде справедливим, необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

У відповідності до ст.ст.122, 124 КПК України документальне підтвердження процесуальних витрат на залучення експертів в матеріалах кримінального провадження №0000052 від 19.01.2023, що підтверджується довідкою про витрати на проведення судової експертизи на суму 3044, 86 грн., підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь Держави.

Ухвалою слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 23.01.2023 накладено арешт на вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000052 від 19.01.2023. У відповідності до ч.4 ст. 174 КПК України арешт майна підлягає скасуванню.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 374, 395, 615 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і призначити йому покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути процесуальні витрати з ОСОБА_3 в розмірі 3044 (три тисячі сорок чотири) гривні 86 копійок на користь Держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані ухвалою слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області про накладення арешту на тимчасово вилучене майно від 23.01.2023 у кримінальному провадженні № 0000052 від 19.01.2023 - скасувати.

Речові докази по кримінальному провадженню № 0000052 від 19.01.2023:

-DVD R диск з відеозаписом долучено до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження;

-кофту коричневого кольору потерпілої ОСОБА_6 яка упакована в полімерний пакет білого кольору, змиви з правої і лівої руки підозрюваного, які поміщено в паперовий конверт білого кольору, кухонний ніж, змиви з клинка та руків`я ножа, упаковані паперовий конверт білого кольору, відрізок марлевого бинта, який був наданий на дослідження, разом з первинною упаковкою упаковані в спец. пакет з надписом «Україна МВС Експертна служба» №5674007, два відрізки марлевого бинта, які були надані на дослідження, разом з первинною упаковкою, запаковані в спец. пакет з надписом «Україна МВС Експертна служба» №5674008, два відрізки марлевого бинта, які були надані на дослідження, разом з первинною упаковкою запаковані в спец. пакет з надписом «Україна МВС Експертна служба» №5674009, передано до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Іршавського

районного суду : ОСОБА_1