Провадження № 1-кп/643/397/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2023 м. Харків

Московський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000652 від 16.05.2019 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з середньою технічною освітою, одруженого, непрацюючого, пенсіонера, в силу ст. 89 КК України не судимого, який зареєстрований у встановленому законом порядку та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

15 травня 2019 року приблизно о 14 годині 30 хвилин ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «MAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_7 , рухався по вул. Гвардійців-Широнінців зі сторони вул. В.Стуса у напрямку вул. Валентинівської у м.Харкові.

Під час руху по вказаній вулиці, ОСОБА_5 виконав маневр повороту наліво та здійснив заїзд на другорядну дорогу, що є під`їзною до 6.39 по вул. Гвардійців-Широнінців в м. Харкові. Після чого він зупинив керований ним автомобіль та, діючи необережно, не переконався в безпеці своїх дій та що це не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, одразу ж почав рух заднім ходом, чим грубо порушив вимоги п. 10.9 ПДР України, згідно з якими: під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.; п. 10.10 ПДР України, згідно з якими: забороняється рух транспортних засобів заднім ходом на автомагістралях, дорогах для автомобілів, залізничних переїздах, пішохідних переходах, перехрестях, мостах, шляхопроводах, естакадах, у тунелях, на в`їздах і виїздах з них, а також на ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи недостатньою видимістю. ОСОБА_5 , здійснивши виїзд задньою частиною автомобіля на проїзну частину вул. Гвардійців-Широнінців в м. Харкові, не надав дорогу автомобілю «ЗАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , який в цей час рухався по вул. Гвардійців-Широнінців в напрямку вул. В.Стуса в м. Харкові і допустив зіткнення з вказаним автомобілем.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля «ЗАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 отримали тілесні ушкодження. Згідно з висновком експерта №08-247/2020 від 15.12.2020 причиною смерті ОСОБА_9 28.05.2019 виявилася важка черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку важкого ступеню, переломів кісток склепіння та основи черепа, внутрішньо-мозкових крововиливів з наявністю забійної рани обличчя та крововиливів у м`які покрови голови з боку їх внутрішньої поверхні в лобній ділянці, що ускладнилася набряком головного мозку. Згідно з висновком експерта №08-248/2020 від 15.12.2020 в результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому дна вертлюжної западини тазу праворуч, які вносяться до ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я.

Згідно з висновком експерта №7/1450/1451/1452/13/303 КПСЕ-19 від 22.05.2020 та №7/1620 СЕ-20 від 16.02.2021 у даній дорожній ситуації водій автомобіля «MAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.9, п. 10.10 Правил дорожнього руху України. Водій автомобіля «MAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти виникненню даної дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання вимог п. 10.9, п. 10.10 Правил дорожнього руху України. У діях водія автомобіля «MAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 вбачаються невідповідності вимогам п. 10.9, п. 10.10 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.

Порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_5 виразилося в тому, що він, керуючи автомобілем «MAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , діючи необережно, не переконався в безпеці своїх дій та що це не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, почав рух заднім ходом, чим грубо порушив вимоги п. 10.9, п. 10.10 Правил дорожнього руху України, та, здійснивши виїзд задньою частиною автомобіля на проїзну частину вул. Гвардійців-Широнінців, не надав дорогу автомобілю «ЗАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , який в цей час рухався по вул. Гвардійців-Широнінців в напрямку вул. В.Стуса і допустив зіткнення з вказаним автомобілем, що призвело до вказаних вище наслідків.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує у межах висунутого обвинувачення за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 в обсязі висунутого обвинувачення визнав себе винуватим, щиро розкаявся та пояснив про обставини, викладені вище у даному вироку, а саме, що 15 травня 2019 року у денний час доби він керував транспортним засобом «МАN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухався в зазначеному в обвинувальному акті місці, через те, що йому на телефон надійшов дзвінок та він на нього відволікся, не побачив, що керований ним транспортний засіб став котитися задом та виїхав на проїзну частину, він, побачивши, що виїхав на проїзну частину, став гальмувати, однак йому не вдалося уникнути зіткнення з транспортним засобом «ЗАЗ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 . Зазначив, що після зіткнення транспортних засобів він викликав карету швидкої допомоги, став допомагати витаскувати з автомобіля постраждалих осіб та допомагав їх відправити до лікарні. ОСОБА_5 визнав факт порушення ним п. 10.9 та п. 10.10 Правил дорожнього руху України, що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, у тому числі потерпілої, яка надала суду відповідну заяву, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, суд вважає доведеною.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, яке полягає у визнанні своєї вини у вчиненні злочину у повному обсязі, осуду своїх дій, наявності почуття жалю та душевних страждань за вчинене, що вбачається з поведінки обвинуваченого під час судового розгляду, добровільне відшкодування потерпілій матеріальної та моральної шкоди.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він в силу ст. 89 КК України не судимий, має середню технічну освіту, одружений, є пенсіонером за віком, за місцем роботи характеризується з позитивного боку, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, керуючись вимогами ст. 65 КК України, враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких злочинів, необережну форму вини, характер допущеного обвинуваченим порушення правил безпеки руху, особу обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обставин, що обтяжують покарання, думку потерпілої, яка не має жодних матеріальних та моральний претензій до обвинуваченого, яка, у заяві про розгляд справи за її відсутності, висловлюючи думку з питання призначення ОСОБА_5 покарання, просила призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане з позбавленням волі, вважає за необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити покарання у межах, встановлених у санкції статті особливої частини КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами. При цьому суд враховує, що таке покарання сприятиме меті покарання - виправленню обвинуваченого і попередженню вчиненню нових злочинів, та є заходом примусу, який можна вважати справедливим, пропорційним і співрозмірним ступеню тяжкості вчиненого злочину та його наслідкам.

Беручи до уваги обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, враховуючи думку потерпілої, яка просила призначити ОСОБА_5 покарання, не пов`язане з позбавленням волі, а також, ураховуючи засади диспозитивності кримінального судочинства, судпогоджується з позицією прокурора та потерпілої та вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття призначеного йому покарання, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На переконання суду, призначена міра покарання є справедливою і достатньою для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчинені ним протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою, слугуватиме попередженню вчиненню ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Процесуальні витрати на залучення експертів при проведенні судової автотехнічної експертизи № 7/1620 СЕ-20 від 16.02.2021 у розмірі 7845,60 гривень; комплексної судової експертизи відео-, звукозапису, фототехнічної та автотехнічної експертизи №7/1450/1451/1452/13/303 КПСЕ-19 від 22.05.2020 в розмірі 19 614,00 гривень; судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №12793/22385 від 31.10.2019 у розмірі 10 990,00 гривень; судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №12789/22391 від 31.10.2019 у розмірі 10 990,00 гривень; судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №12787/22384 від 31.10.2019 у розмірі 12 560,00 гривень; судової автотехнічної експертизи №12792 від 21.10.2019 у розмірі 7 850,00 гривень; судової транспортно-трасологічної експертизи №12785/22386/22387/22388 від 31.10.2019 у розмірі 25 120,00 гривень, які документально підтверджені, відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 08 вересня 2023 року за заявою потерпілої ОСОБА_10 цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди залишено без розгляду.

Підстави для застосування спеціальної конфіскації у даному кримінальному провадженні відсутні, позаяк злочин, вчинений ОСОБА_5 , не є умисним кримінальним правопорушенням.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 17 травня 2019 року накладений арешт на автомобіль «Nіssan», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який є майном ОСОБА_11 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження у будь-який спосіб. У відповідності до ч. 4 ст. 174 КПК України суд вирішує питання щодо скасування арешту.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 17 травня 2019 року накладений арешт на автомобіль «MAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який є майном ОСОБА_7 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження у будь-який спосіб. У відповідності до ч. 4 ст. 174 КПК України суд вирішує питання щодо скасування арешту.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 17 травня 2019 року накладений арешт на автомобіль «ЗАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який є майном ОСОБА_12 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження у будь-який спосіб. У відповідності до ч. 4 ст. 174 КПК України суд вирішує питання щодо скасування арешту.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 17 травня 2019 року накладений арешт на автомобіль «Opel», реєстраційний номер НОМЕР_4 , який є майном ОСОБА_13 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження у будь-який спосіб. У відповідності до ч. 4 ст. 174 КПК України суд вирішує питання щодо скасування арешту.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 24 червня 2021 року з метою забезпечення цивільного позову ОСОБА_10 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди накладений арешт шляхом заборони відчуження на житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 119,6 кв.м., житловою площею 45,8 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, що належить на праві приватної власності цивільному відповідачу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Враховуючи, що ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 08 вересня 2023 року цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди у за заявою ОСОБА_10 залишено без розгляду, у відповідності до вимоги ч. 4 ст. 174 КПК України суд вирішує питання щодо скасування арешту.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався і, зважаючи на характер призначеного покарання, його обрання є недоцільним.

Відповідно до положень ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст. 100, 368, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного за даним вироком покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати на залучення експертів при проведенні судової автотехнічної експертизи № 7/1620 СЕ-20 від 16.02.2021 у розмірі 7845,60 гривень; комплексної судової експертизи відео-, звукозапису, фототехнічної та автотехнічної експертизи № 7/1450/1451/1452/13/303 КПСЕ-19 від 22.05.2020 в розмірі 19 614,00 гривень; судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №12793/22385 від 31.10.2019 у розмірі 10 990,00 гривень; судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №12789/22391 від 31.10.2019 у розмірі 10 990,00 гривень; судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №12787/22384 від 31.10.2019 у розмірі 12 560,00 гривень; судової автотехнічної експертизи №12792 від 21.10.2019 у розмірі 7 850,00 гривень; судової транспортно-трасологічної експертизи №12785/22386/22387/22388 від 31.10.2019 у розмірі 25 120,00 гривень, а загалом 94 969,60 гривень.

Речовий доказ - автомобіль «Nіssan», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_11 , після набрання вироку законної сили повернути власнику.

Речовий доказ автомобіль «MAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , після набрання вироку законної сили повернути власнику.

Речовий доказ автомобіль «Opel», реєстраційний номер НОМЕР_4 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_13 , після набрання вироку законної сили повернути власнику.

Речовий доказ автомобіль «ЗАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів, розташованому за адресою: м.Харків, вул. Пушкінська, 106, після набрання вироку законної сили повернути власнику.

Скасувати арешт на майно: транспортний засіб «Nіssan», реєстраційний номер НОМЕР_3 , накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 17 травня 2019 року.

Скасувати арешт на майно: транспортний засіб «MAN 10.150», реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 17 травня 2019 року.

Скасувати арешт на майно: транспортний засіб «ЗАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 17 травня 2019 року.

Скасувати арешт на майно: транспортний засіб «Opel», реєстраційний номер НОМЕР_4 , накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 17 травня 2019 року.

Скасувати арешт на майно: житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 119,6 кв.м., житловою площею 45,8 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, що належить на праві приватної власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , накладений ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 24 червня 2021 року.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду, а засудженим в той же строк з дня отримання копії вироку.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1