Провадження по справі 1-кс/522/4556/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

19 липня 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеси, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, із середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного в рамках кримінального провадження №0000546 від 15.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється по кримінальному провадженню №0000546 від 15.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13 липня 2023 року приблизно об 07:10 годині, ОСОБА_4 разом із мало знайомою йому ОСОБА_7 , зайшли до приміщення квартири АДРЕСА_3 , куди ОСОБА_4 допоміг ОСОБА_7 занести дорожні сумки. В подальшому, при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, у ОСОБА_4 виник злочинний намір направлений на умисне позбавлення життя ОСОБА_7 . Знаходячись у вище вказаній квартирі, ОСОБА_7 зайшла до кімнати вітальні, а ОСОБА_4 у цей момент перебував у приміщені коридору ззаду, контролюючи обстановку у квартирі.

Реалізуючи свій злочинний намір направлений на умисне позбавлення життя ОСОБА_7 , ОСОБА_4 зайшов слідом за ОСОБА_7 до кімнати вітальні, та діючи з прямим умислом направленим на умисне вбивство, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілої та свідомо припускаючи їх настання, у цей час дістав зі свого рюкзака темного кольору принесений з собою пістолет марки «ПМ», з магазином спорядженим 6 патронами, та глушником.

Далі, ОСОБА_4 з метою доведення свого злочинного умислу з невстановлених в ході досудового розслідування обставин направленого на умисне вбивство ОСОБА_7 , направив в її сторону пістолет та здійснив чотири постріли в ОСОБА_7 , внаслідок чого їй було заподіяно два кульових пошкодженням правого передпліччя ззаду, одне кульове пошкодження лівого передпліччя та одне глухе кульове пошкодженням грудної клітини зліва з ушкодженням серця. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 померла на місці скоєння кримінального правопорушення, а ОСОБА_4 злякавшись, що він може бути затриманий за скоєння ним особливо тяжкого злочину та намагаючись уникнути кримінальної відповідальності, вибіг з квартири, та спішно покинув місце скоєного кримінального правопорушення.

17.07.2023 року уповноваженим особами поліції було затримано гр. ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України.

17.072023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за кваліфікуючими ознаками - умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Установлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується комплексом зібраних під час досудового розслідування та долучених до матеріалів клопотання доказів (матеріали долучені до клопотання слідчого).

У зв`язку з чим, слідчий за погодженням із прокурором, звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Позиція учасників судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити в повному обсязі, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання слідчого, оскільки підозрюваний визнає свою провину. Проте, сторона захисту просила на підставі п.1 ч.6 ст. 206 КПК України забезпечити невідкладне проведення медичного обстеження піозрюваного.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного та заслухавши його захисника, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Мотиви суду.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (частина 5 статті 9 КПК України).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Висновки органу досудового розслідування щодо причетності підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються, не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими, тому слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри тією мірою, щоб виправдати застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії особливо тяжкого і карається позбавлення волі на строк до 15 років, підозрюваний раніше судимий, офіційно не працевлаштований, ніде не навчається, не одружений, що свідчить про відсутність в останнього міцних соціальних зв`язків, є підстави вважати що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити нові кримінальні правопорушення.

Ризики вчинення нових злочинів слідчий суддя до уваги не бере, оскільки ані слідчим в клопотанні, ані прокурором в судовому засіданні не надано будь-яких документів, які б свідчили про притягнення останнього до кримінальної відповідальності.

Пред`явлена ОСОБА_4 підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні та долученими до клопотання доказами, а саме: протоколом огляду місця події, поясненнями свідка ОСОБА_8 , поясненнями свідка ОСОБА_9 , поясненнями свідка ОСОБА_10 , поясненнями свідка ОСОБА_11 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із свідком ОСОБА_11 , поясненнями свідка ОСОБА_12 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із свідком ОСОБА_12 , поясненнями свідка ОСОБА_13 , протоколами оглядів відеозаписів, протоколами оглядів предметів, протоколами обшуків, протоколом затримання особи, поясненнями підозрюваного ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, та у разі визнання його винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, що, згідно ст. 183 ч. 2 п. 5 КПК України, дозволяє обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити нові злочини.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою особливо тяжкого кримінального правопорушення, а також наявність вищезазначених ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Під час досудового слідства встановлено обставини, які слід врахувати при обрані запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: протоколом обшуку на місці події, під час якого вилучено речові докази; протоколами допиту свідків

-вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 особливо тяжкого злочину;

-тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного злочину;

- вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 ;

- міцність соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_4 .

За таких обставин, наявні достатні підстави вважати, що обрання менш суворого запобіжного заходу до ОСОБА_4 не запобігатиме наведеним ризикам.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Враховуючи наведені обставини, інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до приписів ч.1 ст.219 КПК України, досудове розслідування має бути завершене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченного ч.1 ст.115 КК України, саме 17.07.2023 року, то досудове розслідування має бути закінченим до 17.09.2023 року, а тому саме до цього строку слідчий суддя може обрати запобіжний захід.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Зважаючи на положення ч. 3 ст.183 КПК України, приймаючи до уваги, що інкримінований підозрюваному ОСОБА_4 злочин було вчинено із застосуванням насильства до потерпілої, яке призвело до смерті останньої, вважаю за необхідне обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та не визначати розмір застави як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, оскільки злочин вчинено із застосуванням фізичного насильства до потерпілого.

Вимоги адвоката ОСОБА_6 щодо судово-медичного обстеження підозрюваного є законними та підлягають задоволенню на підставі п.1 ч.6 ст. 206 КПК України

Вказані пояснення не спростовані під час судового розгляду, оскільки відповідних медичних документів слідчому судді не надано.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод покладає на державу обов`язок захищати фізичне здоров`я осіб, позбавлених волі.

Держава має забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених, зокрема шляхом надання необхідної медичної допомоги (п. 72 рішення ЄСПЛ від 18.12.2008 року у справі «Ухань проти України», заява №30628/02).

Відповідно до пункту 138 рішення ЄСПЛ від 15.05.2012 року у справі «Каверзін проти України» (Kaverzin v. Ukraine), заява № 23893/03, надання необхідної медичної допомоги особам у місцях тримання під вартою є обов`язком держави (див., наприклад, рішення від 18 грудня 2008 року у справі «Ухань проти України» (Ukhan v. Ukraine), заява № 30628/02, пп. 72-74, з подальшими посиланнями). Встановлюючи те, чи виконали державні органи свої обов`язки з надання медичної допомоги особі, яка перебуває під вартою і під їхнім контролем, Суд має оцінити якість медичних послуг, наданих такій особі з урахуванням стану її здоров`я та «практичних вимог ув`язнення», і, якщо її було позбавлено адекватної медичної допомоги, з`ясувати, чи становило це нелюдське і таке, що принижує гідність, поводження на порушення статті 3 Конвенції (див. рішення у справах «Сарбан проти Молдови» (Sarban v. Moldova), заява №3456/05, п.78, від 4 жовтня 2005 року, «Алексанян проти Росії» (Aleksanyan v. Russia), заява №46468/06, п.140, від 22 грудня 2008 року, і «Євген Олексеєнко проти Росії» (Yevgeniy Alekseyenko v. Russia), заява №41833/04, п.104, від 27 січня 2011 року).

Положеннями статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ст.ст. 6, 39, 72 Основ законодавства України про охорону здоров`я, передбачено, що особи, узяті під варту, мають право на надання їм медичної допомоги.

Відповідно до пункту 2.3 Розділу ІІ «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, МОЗ України №239/5/104 від 10.02.2012 року, медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО.

Під час медичного обстеження особи, взятої під варту, з метою встановлення діагнозу лікар медичної частини СІЗО використовує дані анамнезу, медичної документації, яка долучена до особової справи, результати огляду, дані лабораторних, рентгенологічних і функціональних методів дослідження. За необхідності керівництво СІЗО подає запит до закладу охорони здоров`я, який надавав медичну допомогу особі, узятій під варту, щодо результатів диспансерного, амбулаторного, стаціонарного нагляду або лікування.

У випадках, коли лікарі медичної частини СІЗО не можуть самостійно встановити діагноз, начальник медичної частини СІЗО подає запит до керівництва СІЗО щодо направлення хворого на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку або залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я.

Згідно з вимогами п. 2.8 Розділу ІІ цього Порядку, якщо за результатами огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, та звертається із запитом до керівництва СІЗО.

Керівництво СІЗО забезпечує перевезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку та направляє довідку про стан здоров`я особи, взятої під варту, органу або особі, в провадженні яких знаходиться кримінальна справа цієї особи.

Керівництво СІЗО організовує та забезпечує цілодобову охорону особи, узятої під варту, під час лікування у закладах охорони здоров`я відповідно до вимог нормативно-правових актів Міністерства юстиції, Міністерства охорони здоров`я.

Слідчим суддею враховується, що надання необхідної медичної допомоги особам у місцях тримання під вартою є обов`язком держави та саме держава має забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених.

Враховуючи той факт, що підозрюваний ОСОБА_4 скаржиться на погіршення стану свого здоров`я, наявний в нього туберкульоз, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення скарги захисника ОСОБА_6 з метою забезпечення права ув`язненого на отримання необхідного медичного обстеження та медичної допомоги за необхідності.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 206, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор», до 60 днів в межах строку досудового розслідування, тобто до 14.09.2023 року включно.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою становить 60 днів та обчислюється з моменту фактичного затримання особи підозрюваного, тобто з 17.07.2023 року.

Зобов`язати начальника ДУ «Одеський слідчий ізолятор» забезпечити організацію проведення необхідного медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_4 у зв`язку зі скаргами на стан здоров`я та наявними в нього діагнозами.

У випадку неможливості проведення вказаного медичного обстеження в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор», зобов`язати начальника Філії ЦОЗ ДКВС України в Миколаївській та Одеській областях забезпечити організацію проведення необхідного медичного обстеження та лікування (за необхідності) підозрюваного ОСОБА_4 , у зв`язку зі скаргами на стан здоров`я та наявними в нього діагнозами.

У разі наявності вимоги Філії ЦОЗ ДКВС України в Миколаївській та Одеській областях, зобов`язати адміністрацію ДУ «Одеський слідчий ізолятор» забезпечити вивіз підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вказаної установи, розташованої за адресою: 54002, м.Миколаїв, вул. Спаська,39-А, або до ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України», розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Розумовська, 37 (у випадку неможливості конвоювання до головної філії), для проведення обстеження та за необхідності - лікування, в узгоджений медичним закладом час.

Зобов`язати начальника ДУ «Одеський слідчий ізолятор», або начальника Філії ЦОЗ ДКВС України в Миколаївській та Одеській областях (в залежності від того який заклад буде здійснювати медичне обстеження) повідомити старшого слідчого ВП №5 ОРУП№1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , Приморський районний суд м.Одеси, про результати проведення медичного обстеження та/або лікування підозрюваного ОСОБА_4 в письмовому виді з долученням копій відповідних медичних документів у разі проведення лікувальних процедур.

В порядку вимог ч.4 ст.535 КПК України зобов`язати орган, на який покладено обов`язок виконання зазначеного рішення, повідомити суд про його виконання.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали суду складено та проголошено 19.07.2023 року о 16:30 годині в залі суду № 131.

Слідчий судя: ОСОБА_14

19.07.2023