Справа № 953/481/23
н/п 1-кп/953/631/23
"23" червня 2023 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
секретар судового засідання ОСОБА_5 ,
В провадженні Київського районного суду міста Харкова знаходиться вищевказане кримінальне провадження.
Прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого з триманням останнього в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.
В обґрунтування клопотання прокурор посилався на те, що обвинуваченому інкримінується вчинення злочину проти основ національної безпеки України, передбаченого ч. 4 ст.111-1 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років. Зважаючи на тяжкість покарання, ОСОБА_4 , у разі відсутності запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою уникнення покарання за вчинене кримінальне правопорушення, будучи громадянином України та, маючи можливість вільного пересування та контактів, може вчинити дії, направлені на переховування від органу досудового розслідування та суду. Це підтверджується й тим, що за час перебування на окупованій території, останній спілкувався зі значною кількістю осіб, які підтримують військову агресію РФ проти України та можуть допомогти ОСОБА_4 уникнути покарання та залишити територію України, переховуючись на території РФ. Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 співпрацював зі збройними формуваннями держави - агресора РФ, обвинувачений добровільно надавав допомогу державі-агресору, розуміючи, що таким чином в умовах запровадженого воєнного стану на території України він завдає шкоди державі Україні. Це свідчить про те, що обвинувачений не має міцної громадянської позиції і в подальшому може продовжити допомагати державі-агресору будь-яким чином.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням особи обвинуваченого та тією обставини, що інкримінований обвинуваченому злочин відноситься до нетяжких злочинів, просив визначити при застосуванні запобіжного заходу розмір застави.
При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого суд виходить з наступного.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 26 жовтня 2022 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11 грудня 2022 року включно без визначення застави.
Судом неодноразово продовжувався строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , останній раз на підставі ухвали Київського районного суду міста Харкова від 03 травня 2023 року на 60 днів до 01 липня 2023 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 01 липня 2023 року.
Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу та інше.
Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.
Слідчим суддею під час досудового розслідування та судом встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на які посилається прокурор в обґрунтування клопотання про продовження строку тримання під вартою.
Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому, суд враховує його особистість, наявність постійного місця проживання та міцність соціальних зв`язків, моральні переконання, майновий стан та зв`язки з державою.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину у сфері злочинів проти основ національної безпеки України, вчиненого в умовах воєнного стану та збройної агресії Російської Федерації. Зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим за ч.4 ст.111-1 КК України позбавлення волі на строк до п`яти років, суд погоджується з доводами прокурора, що ризик можливості переховування від суду продовжує існувати. При цьому, суд враховує, що обвинувачений не проживає за місцем реєстрації, не працює, суду не надані будь-які відомості щодо сімейного стану обвинуваченого та наявності на його утриманні інших осіб.
Отже, судом не встановлено наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків на території України та зв`язків з державою, які б превалювали над його зацікавленістю у переховуванні.
Виходячи зі змісту формулювання обвинувачення, зокрема обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення в умовах воєнного стану та збройної агресії Російської Федерації, а також ту обставину, що інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, має триваючий характер, суд також вважає наявність продовження існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК, а саме можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.
Наявність зазначених ризиків, які за час тримання обвинуваченого під вартою не зменшились та не втратили своєї актуальності, у їх сукупності виправдовує тримання останнього під вартою та свідчить про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.
За вказаних підстав, враховуючи дані щодо особи обвинуваченого, суд дійшов висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .
При постановленні даної ухвали суд, керуючись абз. 8 ч. 4 ст. 183, ч. 6 ст. 176 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави відносно ОСОБА_4 при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень під час дії воєнного стану.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.176, 177, 178, 182, 183, 196, 197, 331 КПК України, суд
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, строк тримання під вартою на шістдесят днів до 21 серпня 2023 року включно без визначення розміру застави.
Строк дії ухвали встановити до 21 серпня 2023 року.
Ухвала протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова, а обвинуваченим - в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1