В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.08.2023 м.Львів

Галицький районний суд міста Львова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7

з участю:

прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого обвинуваченого ОСОБА_9

захисників захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 461/4265/20 за обвинуваченням:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислава Львівської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює у Львівськом обласному центрі контролю та профілактики хвороб МОЗ України, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_12 , обіймаючи, відповідно до наказу в.о. начальника Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області №91-к від 28.04.2016, посаду начальника управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області, будучи службовою особою, посада якої, згідно зі ст. 6 Закону України «Про державну службу», належить до категорії «Б», тобто службовою особою, яка, відповідно до п. 2 примітки до ст. 368 КК України, займає відповідальне становище, та яка, згідно посадової інструкції начальника управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області, затвердженої 21.08.2017 начальником ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області, зокрема, здійснює державний санітарно-епідеміологічний нагляд та контроль за дотриманням вимог санітарного законодавства органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності, фізичними особами та громадянами, виконанням ними санітарних та протиепідемічних заходів, здійснює керівництво Управлінням і є відповідальним за організацію та результати його діяльності, розподіляє обов`язки між працівниками та подає на затвердження посадові інструкції працівників у ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області, приймає рішення в межах своєї компетенції та надає обов`язкові для виконання доручення працівникам Управління, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та незаконного збагачення, 24.01.2020, близько 14.00 год., перебуваючи у приміщенні кафе «Папероні», яке знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Франка, 75, під час зустрічі з ОСОБА_13 протиправно одержав для себе від останньої неправомірну вигоду в сумі 300 доларів США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України, становило 7356,36 гривень, за вчинення ним в інтересах ОСОБА_13 дій з використанням свого службового становища, а саме - за сприяння у проведенні ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області в найкоротші строки санітарно-епідеміологічного обстеження нежитлового приміщення для надання стоматологічної допомоги за адресою: м. Львів, вул. Короленка, 4, та видачі відповідного акту санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта, згідно з яким, вказане нежитлове приміщення відповідає вимогам санітарного законодавства та підготовлене для отримання ліцензії на медичну практику за спеціальністю «стоматологія».

Так, ОСОБА_12 16.01.2020 в обідній період часу, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у приміщенні кондитерської-пекарні «Біскотті», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Листопадового Чину, 14, під час зустрічі з ОСОБА_13 , яка звернулась до нього стосовно отримання акту санітарно-епідеміологічного обстеження нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , яке вона мала намір використовувати як стоматологічний кабінет, домовився з ОСОБА_13 про те, що вона надасть йому неправомірну вигоду в сумі 300 доларів США за його сприяння у проведенні ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області в найкоротші строки санітарно-епідеміологічного обстеження вказаного нежитлового приміщення та видачі відповідного акту санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта, згідно з яким, вказане нежитлове приміщення відповідає вимогам санітарного законодавства та підготовлене для отримання ліцензії на медичну практику за спеціальністю «стоматологія».

Усвідомлюючи, що ОСОБА_12 , завдяки займаній посаді, може посприяти у проведенні ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області в найкоротші строки санітарно-епідеміологічного обстеження нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , та видачі вказаного акту санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта, ОСОБА_13 погодилась надати ОСОБА_12 таку неправомірну вигоду.

У подальшому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди та незаконне збагачення, ОСОБА_12 24.01.2020, близько 14.00 год., перебуваючи у приміщенні кафе «Папероні», яке знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Франка, 75, під час зустрічі з ОСОБА_13 протиправно одержав для себе від останньої неправомірну вигоду в сумі 300 доларів США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України, становило 7356,36 гривень, за вчинення ним в інтересах ОСОБА_13 дій з використанням свого службового становища, а саме - за сприяння у проведенні ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області в найкоротші строки санітарно-епідеміологічного обстеження нежитлового приміщення для надання стоматологічної допомоги за адресою: АДРЕСА_2 , та видачі відповідного акту санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта, згідно з яким, вказане нежитлове приміщення відповідає вимогам санітарного законодавства та підготовлене для отримання ліцензії на медичну практику за спеціальністю «стоматологія», після чого правоохоронними органами було припинено протиправну діяльність ОСОБА_12 та вилучено одержану ним неправомірну вигоду.

Обвинувачений ОСОБА_12 вини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав.Пояснив суду, що отримав грошові кошти в сумі 300 доларів США від ОСОБА_13 для покриття витрат на його поїздку до м. Києва з метою сприяння ОСОБА_13 в отриманні ліцензії на стоматологічну практику, яку видає Міністерство охорони здоров`я України. А саме за сприяння у Міністерстві охорони здоров`я України, а також за його допомогу у Департаменті охорони здоров`я Львівської обласної державної адміністрації щодо надання ОСОБА_13 інформації про перелік документів, які необхідні для отримання ліцензії. З приводу приміщення він взагалі з ОСОБА_13 не розмовляв. Зазначив, що остання говорить неправду і має місце провакація хабаря.

Не дивлячись на невизнання обвинуваченим вини у інкримінованому йому злочину, винуватість ОСОБА_12 у визначеному судом у цьому вироку обсязі повністю підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Показаннями допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_13 , яка повідомила наступне. У січні 2020 року у неї виникла ідея займатись спільним бізнесом із партнером стоматологом, а саме - відкрити кабінет, у якому би партнер займався стоматологією, а вона - косметологією. До цього ОСОБА_13 займалась різною підприємницькою діяльністю. У січні 2020 року через маклера вона знайшла приміщення по вул. Короленка у м. Львові, яке було діючим стоматологічним кабінетом та мало усе необхідне обладнання. Їй підійшло це приміщення, вона домовилась про його оренду із власником, пані ОСОБА_14 , та уклала договір оренди. Чіткої домовленості з конкретним стоматологом у неї не було. Розглядала 2 різних варіанти. Планувала вирішити усі юридичні, документальні питання і якщо все вдасться, то вже після цього визначитись, з ким співпрацювати.

З метою отримання допомоги у виготовленні усіх необхідних документів для відкриття стоматологічної клініки ОСОБА_13 звернулась до ОСОБА_12 , з яким була знайома з 2019 року. Перший раз у січні 2020 року зустрілась із ОСОБА_12 в кафе-пекарні біля парку І. Франка у м. Львові, попередньо домовившись із ним про зустріч у телефонному режимі. Під час цієї зустрічі вона повідомила ОСОБА_12 про те, що планує відкрити стоматологічну клініку, та запитала у нього, які кроки вона повинна для цього зробити. ОСОБА_12 пояснив, що після того, як вона орендує приміщення, необхідно провести обстеження цього приміщення і після цього отримати ліцензію. Із розмови з ОСОБА_12 вона зрозуміла, що отримає його сприяння, він все зробить максимально швидко. При цьому, ОСОБА_12 натякнув, що йому потрібно віддячити за його сприяння, не називаючи чіткої суми. На запитання ОСОБА_13 про те, чи 300 доларів буде достатньо, він радісно погодився. Також під час цієї зустрічі вона з`ясовувала в ОСОБА_12 , чи зможе він їй допомогти в отриманні медичної ліцензії у м. Києві. На що він відповів, що має таку можливість посприяти у пришвидшенні отримання ліцензії. Але вони не обговорювали деталей отримання медичної ліцензії у м. Києві, оскільки це вже мав бути наступний етап. Спочатку потрібно було оформити усі необхідні документи на приміщення. За це ОСОБА_13 мала віддячити ОСОБА_12 .

Які саме документи необхідно подати до Держпродспоживслужби - їй повідомила ОСОБА_15 . Остання булапідлеглою ОСОБА_12 , оскільки останній сказав ОСОБА_13 усі технічні моменти узгоджувати з ОСОБА_16 . Після подачі документів працівники Держпродспоживслужби оглянули приміщення по вул. Короленка у м. Львові, та у подальшому ОСОБА_17 24 січня 2020 року видала їй акт обстеження.

Після вищевказаної зустрічі з ОСОБА_12 до ОСОБА_13 зателефонували працівники поліції та попросили приїхати до них у відділок. Вона приїхала, поспілкувалась з працівниками поліції та погодилась на конфіденційне співробітництво, а також написала заяву про вимагання у неї грошей ОСОБА_12 та ОСОБА_16

24 січня 2020 року у неї відбулась наступна зустріч з ОСОБА_12 у піцерії на пл. І. Франка у м. Львові. Під час розмови вона передала ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 300 доларів США за його сприяння у швидкому оформленні необхідних їй документів, а саме - акту обстеження приміщення по вул. Короленка у м. Львові. Це були її власні кошти, які попередньо оглядали працівники поліції. Передавала ці кошти ОСОБА_12 , оскільки зверталась за допомогою саме до нього і раніше саме з ним обговорювала цю суму - 300 доларів США. ОСОБА_13 сприймала ОСОБА_12 як начальника, підлеглою якого була ОСОБА_16 , та через якого йшла робота з виготовлення необхідних їй документів.

Показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_18 . Останній показав в суді, що працював на посаді головного спеціаліста в Головному управлінні Держпродспоживслужби у Львівській області. Його безпосереднім начальником була ОСОБА_16 , яка дала йому завдання здійснити обстеження стоматологічного кабінету по вул. Короленка, 4 у м. Львові. Вона передала йому заяву ОСОБА_13 на якій стояли візи ОСОБА_12 та ОСОБА_16 . При цьому ОСОБА_16 сказала ОСОБА_19 , що ОСОБА_12 доручив провести це обстеження швидше. ОСОБА_12 був його керівником.

На запитання щодо раніше наданих ним 03.02.2020 під час досудового розслідування показаньпро те, що ОСОБА_16 , передаючи йому заяву ОСОБА_13 21 чи 22 січня 2020 року, сказала, що ОСОБА_12 хоче мати на руках акт санітарно-епідеміологічного обстеження приміщення не пізніше 24 січня 2020 року, ОСОБА_18 відповів, що це може відповідати дійсності. На той час він краще пам`ятав ці події, однак під час допиту в суді він вже цього не пам`ятає, оскільки минуло багато часу.

У подальшому ОСОБА_19 підготував наказ і направлення на проведення обстеження, які завізували він, ОСОБА_16 , юрист, ОСОБА_12 та ОСОБА_20 . У зазначений в наказі на проведення обстеження термін ОСОБА_19 провів обстеження приміщення та цього ж чи наступного дня склав акт обстеження і віддав його ОСОБА_16 , як начальнику відділу. Це був діючий стоматологічний кабінет, у доброму стані, зауважень у нього не було. У подальшому ОСОБА_13 прийшла разом із ОСОБА_16 та отримала акт обстеження.

Показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_21 , яка повідомила суду, що працювала помічником санітарного лікаря у відділі санітарно-епідеміологічного нагляду, який очолювала ОСОБА_16 . Цей відділ був у складі управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства, начальником якого був ОСОБА_12 . Одного разу, коли вона була у головному корпусі, де знаходиться кабінет ОСОБА_12 , вона зустріла ОСОБА_12 . Він сказав передати ОСОБА_16 , щоб вона оперативно (чи швидко) набирала наказ і направлення на проведення обстеження приміщення по вул. Короленка у м. Львові, а також, щоб ОСОБА_18 провів це обстеження. Вона подзвонила до ОСОБА_16 і передала їй, що ОСОБА_12 сказав оперативно набирати наказ і направлення на проведення цього обстеження та щоб ОСОБА_18 провів це обстеження.

Показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_22 , який повідомив суду, що на початку 2020 року працював на посаді начальника Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області. У структурі ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області є управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства, начальником якого був ОСОБА_12 .

Заява ОСОБА_23 , яка надійшла до ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області, була розписана його першим заступником на начальника профільного управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства ОСОБА_12 , який у свою чергу розписав її на начальника профільного відділу, ОСОБА_16 . Остання, як начальник відділу розписала цю заяву на головного спеціаліста, який і провів відповідне обстеження приміщення. Терміни розгляду заяви, а відповідно і проведення перевірки, визначені законодавством - до 30 днів. Конкретний термін проведення обстеження визначає начальник управління і такий термін зазначається у наказі та направленні на проведення перевірки, які начальник ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області підписує лише після того, коли їх завізують підлеглі працівники.

Заявою ОСОБА_13 від 17.01.2020, згідно з якою, вона просить притягнути до відповідальності начальника управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області ОСОБА_12 та його підлеглого начальника відділу санітарно-епідеміологічного нагляду ОСОБА_16 , які вимагають у неї неправомірну вигоду за сприяння під час проведення обстеження приміщення для відкриття стоматологічного кабінету з подальшою видачею акту санітарно-епідеміологічного обстеження

Заявою ОСОБА_13 від 24.01.2020, згідно з якою вона добровільно надала особисті грошові кошти в сумі 300 доларів США для підтвердження чи спростування протиправної діяльності ОСОБА_12 у кримінальному провадженні №0000730.

Протоколом ідентифікації, огляду та помічення грошових коштів від 24.01.2020 з додатком, згідно з яким 24.01.2020 старшим слідчим ВРОТЗ СУ ГУ НП у Львівській області оглянуто грошові кошти в сумі 300 доларів США (з серіями та номерами: LG72910131C, LL80456209D, LC40987415B), які добровільно надала ОСОБА_13 . Оброблено їх з обох боків спецхімпрепаратом «Світляк М», який в ультрафіолетовому світлі світиться світло-зеленим кольором та при дотику до нього залишає сліди аналогічного кольору. Після чого повернуто їх ОСОБА_13 для подальшого використання при проведенні заходів з підтвердження фактичних даних протиправної діяльності ОСОБА_12 . Також зроблено фотокопії оглянутих грошових купюр та відібрано взірець спецхімпрепарату.

Протоколом від 24.01.2020 затримання ОСОБА_12 у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України та доданим відеозаписом. У ході затримання у порядку ч.3 ст.208 КПК України проведено особистий обшук ОСОБА_12 . Під час якого за допомогою обеззолених фільтрів проведено змиви з лівої та правої рук ОСОБА_12 . Також останній витягнув з лівої кишені штанів мобільний телефон марки «Самсунг» IMEI: НОМЕР_1 з абонентським номером НОМЕР_2 , а з лівої кишені штанів - мобільний телефон марки «Айфон» IMEI: НОМЕР_3 з абонентським номером НОМЕР_4 , грошові кошти в сумі 1500 гривень та 100 доларів США. Окрім цього, ОСОБА_12 витягнув з лівої кишені куртки грошові кошти в сумі 300 доларів США купюрами номіналом по 100 доларів США з серіями та номерами: LG72910131C, LL80456209D, LC40987415B, походження яких не зміг пояснити. Серії та номери вказаних купюр повністю співпали з тими, які були оглянуті та помічені згідно з протоколом ідентифікації, огляду та помічення грошових коштів від 24.01.2020. Також на вказаних купюрах виявлено світіння зеленого кольору, характерне для спецхімпрепарату «Світляк М». Окрім цього, із задньої правої кишені штанів ОСОБА_12 витягнув гаманець, в якому знаходились грошові кошти в сумі 2775 гривень та 452 долари США. Усі зазначені речі упаковано та вилучено.

Протоколом огляду від 25.01.2020, згідно з яким, оглянуто мобільний телефон марки «IPhone 5S» білого кольору, IMEI: НОМЕР_3 з абонентським номером НОМЕР_4 , який було вилучено 24.01.2020 під час затримання та обшуку ОСОБА_12 . У розділі «нещодавні виклики» зафіксовано вхідний виклик о 13.44 год. 24.01.2020 від абонента, збереженого як « ОСОБА_13 », з номером НОМЕР_5 (встановлена як ОСОБА_13 )

Протоколом огляду від 28.01.2020, згідно з яким старшим слідчим ВРОТЗ СУ ГУ НП у Львівській області оглянуто акт санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта від 24.01.2020 та експлікацію приміщень, які долучені до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_13 та у яких встановлено відомості, які відповідають вищеописаним.

Відеозаписами з камер відеоспостереження, які знаходяться у приміщенні піцерії «Папероні» за адресою: м. Львів, вул. Франка, 75, записаними на DVD-R диск, який надано на запит слідчого листом №1627/16/08/2020 від 29.01.2020, а також протоколом огляду цих відеозаписів від 30.01.2020 р., Згідно з якими, 24.01.2020 о 14:00 год. до приміщення піцерії «Папероні» зайшов ОСОБА_12 та присів за столик до ОСОБА_13 . Між ними розпочалась розмова, під час якої о 14:02 год. ОСОБА_13 дістала зі свого гаманця гроші та передала їх ОСОБА_12 , який у свою чергу отримав ці гроші та заховав у зовнішню ліву кишеню дублянки, в яку був одягнений.

Висновком експерта №552 від 27.02.2020 р., згідно з яким на поверхні обеззоленого фільтра із змивами з лівої руки ОСОБА_12 , на поверхні обеззоленого фільтра із змивами з правої руки ОСОБА_12 , на поверхні 3 банкнот номіналом по 100 доларів США з серіями та номерами: LG72910131C, LL80456209D, LC40987415B, є нашарування спеціальної хімічної речовини із жовтувато-зеленою люмінесценцією, яка має спільну родову належність із наданим для порівняльного дослідження зразком спеціальної хімічної речовини «Світлячок-М».

Положенням про Головне управління Держпродспоживслужби у Львівській області, згідно з п.п. 1, 3, 4 якого повноваження Головного управління поширюються на територію Львівської області; завданням Головного управління є реалізація повноважень Держпродспоживслужби на території Львівської області; Головне управління відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, здійснює державний санітарно-епідеміологічний нагляд (контроль) за дотриманням санітарного законодавства, додержанням підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та громадянами державних санітарних норм і правил, гігієнічних нормативів; забезпечує проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи.

Положенням про управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області, згідно з п.п. 1, 2, 6, 11, 12, 16, 17 якого Управління підпорядковується Головному управлінню Держпродспоживслужби у Львівській області і є його структурним підрозділом; Управлінню підпорядковуються відділи, що входять до його структури; в структуру Управління входить, зокрема, відділ санітарно-епідеміологічного нагляду; Управління відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, здійснює державний санітарно-епідеміологічний нагляд (контроль) за дотриманням санітарного законодавства, додержанням підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та громадянами державних санітарних норм і правил, гігієнічних нормативів; Управління з метою організації своєї діяльності, зокрема, організовує розгляд звернень громадян з питань, що належать до його компетенції, виявляє та усуває причини, що призводять до подання громадянами скарг, забезпечує здійснення заходів щодо запобігання корупції і контроль за їх здійсненням; очолює Управління начальник; начальник Управління здійснює керівництво Управлінням і є відповідальним за організацію та результати його діяльності; організовує та забезпечує виконання Управлінням актів законодавства та нормативних актів.

Положенням про відділ санітарно-епідеміологічного нагляду управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області, згідно з п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 2.3.2, 2.7, 5.1 якого Відділ є структурним підрозділом управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області; у своїй роботі підпорядковується безпосередньо начальнику управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області; керівництво Відділом здійснює начальник відділу; Відділ відповідно до покладених на нього завдань здійснює, зокрема, державний санітарно-епідеміологічний нагляд (контроль) за дотриманням вимог санітарного законодавства в лікувально-профітактичних закладах, проводить державну санітарно-епідеміологічну експертизу, видає за результатами її проведення відповідні висновки - акти санітарно-епідеміологічного обстеження на медичну практику; Відділ очолює начальник відділу.

Наказом про призначення ОСОБА_12 №91-к від 28.04.2016, згідно з яким 28.04.2016 його призначено на посаду начальника управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області.

Посадовою інструкцією начальника управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області, згідно з п.п. 1.6, 2.1, 2.6, 3.8, 5.2 якої начальник Управління здійснює державний санітарно-епідеміологічний нагляд та контроль за дотриманням вимог санітарного законодавства підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми їх власності, фізичними особами та громадянами, виконанням ними санітарних та протиепідемічних заходів; здійснює керівництво Управлінням і є відповідальним за організацію та результати його діяльності; розподіляє обов`язки між працівниками; приймає рішення в межах своєї компетенції та надає обов`язкові для виконання доручення, тощо працівникам Управління; погоджує документи, що готуються головними спеціалістами Управління.

Наказом про переведення працівників №166-к від 21.08.2017, згідно з яким з 21.08.2017 ОСОБА_16 переведено на посаду начальника відділу санітарно-епідеміологічного нагляду управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області.

Посадовою інструкцією начальника відділу санітарно-епідеміологічного нагляду управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області згідно з п.п. 1.2, 1.3, 1.6, 1.7.1, 1.7.3, 1.7.4, 2.2, 2.4, 2.7, 5.1 якого, начальник Відділу підпорядковується безпосередньо начальнику управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області; у своїй роботі начальник Відділу керується, зокрема, дорученнями начальника управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області; начальнику Відділу підпорядковуються головні спеціалісти та фельдшери санітарні; начальник Відділу, зокрема, здійснює керівництво Відділом і є відповідальним за організацію та результати його діяльності, розподіляє роботу між працівниками відділу, контролює виконання планових та позапланових заходів; організовує та забезпечує виконання Відділом, зокрема, доручень начальника Управління; звітує перед начальником Управління щодо виконання покладених на відділ завдань та планів роботи; начальник Відділу здійснює координацію та методичне керівництво за усіма напрямками роботи Відділу; готує проекти документів, висновки, інші документи дозвільного характеру, передбачені законодавством; розглядає листи та заяви підприємств, юридичних та фізичних осіб; начальник Відділу отримує завдання для здійснення діяльності від начальника управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області.

Наказом про призначення ОСОБА_18 №119-к від 11.05.2018, згідно з яким його призначено на посаду головного спеціаліста відділу санітарно-епідеміологічного нагляду управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області.

Посадовою інструкцією головного спеціаліста відділу санітарно-епідеміологічного нагляду управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області, згідно з п.п. 1.2, 1.5, 2.10, 5.1, 5.2 якої головний спеціаліст під час виконання посадових обов`язків підпорядковується безпосередньо начальнику відділу; головний спеціаліст здійснює державний санітарно-епідеміологічний нагляд та контроль за дотриманням вимог санітарного законодавства підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми їх власності, фізичними особами та громадянами, виконанням ними санітарних та протиепідемічних заходів; організовує розгляд звернень і листів підприємств, установ, організацій, фізичних і юридичних осіб з визначених напрямків діяльності; головний спеціаліст отримує завдання для здійснення діяльності від керівництва ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області, начальника управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області та безпосередньо від начальника відділу санітарно-епідеміологічного нагляду; головний спеціаліст погоджує проекти документів, що готуються, з начальником відділу санітарно-епідеміологічного нагляду, начальником управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства.

Наказом про присвоєння рангів державним службовцям №80-к від 17.04.2019 р. згідно з яким, ОСОБА_12 присвоєно ранг категорії «Б».

Довідкою №3 від 24.01.2020, згідно з якою начальник управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області ОСОБА_12 24 січня 2020 року не перебував у відпустці, відрядженні та тимчасовій непрацездатності.

Заявою ОСОБА_13 від 17.01.2020, поданою на ім`я начальника ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області, згідно з якою, вона просить провести обстеження приміщення для надання стоматологічних послуг ФОП « ОСОБА_13 » за адресою: АДРЕСА_2 , для отримання ліцензії на медичну практику за спеціальністю «стоматологія».

Згідно з резолюціями на вказаній заяві ОСОБА_25 доручив її розгляд ОСОБА_12 . ОСОБА_12 у свою чергу доручив її розгляд ОСОБА_16 у термін до 20.02.2020, а остання у свою чергу доручила розгляд заяви ОСОБА_18 у термін до 20.02.2020.

Наказом начальника ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області про проведення обстеження №134 від 22.01.2020, згідно з яким головному спеціалісту відділу санітарно-епідеміологічного нагляду управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області ОСОБА_18 доручено в термін з 23.01.2020 по 24.01.2020 провести обстеження приміщень стоматологічного кабінету ФОП ОСОБА_13 ( АДРЕСА_2 ) на відповідність дотримання вимог санітарного законодавства. Контроль за виконанням наказу покладено на начальника управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства ОСОБА_12 . Зазначений наказ підготував головний спеціаліст ОСОБА_18 та завізували начальник відділу санітарно-епідеміологічного нагляду ОСОБА_16 , начальник управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства ОСОБА_12 , в.о. начальника відділу правового забезпечення ОСОБА_26 та перший заступник начальника ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області ОСОБА_20 .

Направленням начальника ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області на обстеження №127 від 22.01.2020, згідно з яким головному спеціалісту відділу санітарно-епідеміологічного нагляду управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області ОСОБА_18 доручено провести в термін з 23.01.2020 по 24.01.2020 позапланове обстеження приміщення стоматологічного кабінету ФОП ОСОБА_13 по АДРЕСА_2 з метою встановлення відповідності вказаного приміщення вимогам санітарних норм та правил для отримання ліцензії на медичну практику.

Актом санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта від 24.01.2020 р., згідно з яким, головним спеціалістом відділу санітарно-епідеміологічного нагляду управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області ОСОБА_18 на підставі направлення №127 від 22.01.2020 по заяві ФОП ОСОБА_13 від 17.01.2020 проведено обстеження об`єкта «приміщення для надання стоматологічної допомоги ФОП ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_2 ». За результатами якого зроблено заключення, що вказані приміщення відповідають вимогам санітарного законодавства та підготовлені для отримання ліцензії на медичну практику за спеціальністю «стоматологія». Вказаний акт підписаний ОСОБА_18 та ОСОБА_13 .

Дослідженими у судовому засіданні.речовими доказами, в т.ч. грошовими кошти в сумі 300 доларів США номіналом по 100 доларів США з наступними серіями та номерами: LG72910131C, LL80456209D, LC40987415B;

Протоколом про результати контролю за вчиненням злочину №570/16/08-2020 від 06.02.2020 р, згідно з яким 24.01.2020 ОСОБА_13 добровільно надала, зокрема, особисті грошові кошти в сумі 300 доларів США для їх подальшого огляду та ідентифікації з серіями та номерами: LG72910131C, LL80456209D, LC40987415B. Після цього 24.01.2020 р., в період часу з 10.30 год. до 10.45 год., у приміщенні УСР у Львівській області ДСР НП України вказані грошові кошти оглянуті, ідентифіковані, скопійовані та оброблені спецхімпрепаратом «Світляк-М», що в ультрафіолетовому світлі світиться світло-зеленим кольором та при дотику до нього залишає сліди аналогічного кольору. Після чого їх вручено ОСОБА_13 для подальшого використання при проведенні заходів з підтвердження фактичних даних протиправної діяльності ОСОБА_12 . У подальшому, 24.01.2020, близько 14.00 год., ОСОБА_13 , перебуваючи в приміщенні піцерії «Пепероні» по вул. І. Франка, 75, у м. Львові, при зустрічі з ОСОБА_12 передала йому грошові кошти в сумі 300 доларів США в якості неправомірної вигоди. Після чого правоохоронними органами було припинено протиправну діяльність ОСОБА_12 та вилучено одержану ним неправомірну вигоду.

Протоколом про результати проведення НСРД №1079/55/112-2020 від 21.02.2020 з доданим електронним носієм інформації №271, згідно з якими 17.01.2020 о 12:20:02 год. відбулась телефонна розмова між ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , під час якої останній підтвердив, що ОСОБА_27 ( ОСОБА_27 ) передала йому заяву ОСОБА_13 . Сказав, що остання не вказала в цій заяві свій номер телефону та погодився сам дописати номер телефону ОСОБА_13 в заяві. Разом з тим, під час цієї телефонної розмови на запитання ОСОБА_13 про те, чи він їй дізнався «на рахунок Києва», ОСОБА_12 відповів, що «дізнався, зараз за це ніхто не береться, говорять, що час такий ненадійний, там все йде нормально, прозоро, треба, щоб самі їхали і подавали документи, він говорив з двома людьми, вийшли на першого зама і сказали, що ніхто цього робити не буде».

20.01.2020 об 11:20:23 год. відбулась телефонна розмова між ОСОБА_12 та ОСОБА_16 , під час якої ОСОБА_12 повідомив, що не може знайти «цієї заяви». На що ОСОБА_16 відповіла, що він з цією заявою пішов у міське управління. Після цього об 11:45:43 год. ОСОБА_12 зателефонував до ОСОБА_29 і сказав, що він забув один лист за який його «стоматологи просили, його одна ОСОБА_14 попросила».

24.01.2020 об 11:14:15 год. та о 13:44:10 год. відбулись телефонні розмови між ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , під час яких вони домовились про зустріч у піцерії « Папероні ».

Протоколом про результати проведення НСРД №1081/55/112-2020 від 21.02.2020 з доданими електронними носіями інформації №275, №274, згідно з якими 24.01.2020 о 14:57 год. біля адмінбудівлі підрозділу Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області по вул. Промисловій, 9, у м. Львові відбулась зустріч між ОСОБА_13 та ОСОБА_16 . Під час якої вони разом зайшли в приміщення. ОСОБА_16 дала ОСОБА_13 підписати документи, частину з яких після підписання віддала останній. Після чого вони знову вийшли на вулицю та продовжили розмову. ОСОБА_16 запевнила ОСОБА_13 , що вони зробили неможливе, оскільки в неї були проблеми з документами, а також запитала, чи ОСОБА_13 підійде до ОСОБА_31 , чи їй самій до нього підійти. На що ОСОБА_13 відповіла, що сама з ним розбереться. Після цього ОСОБА_13 дістала зі свого гаманця та передала ОСОБА_16 грошові кошти, схожі на гривні, зазначивши: «Так, як говорили, десять», на що остання подякувала.

Протоколом про результати проведення НСРД №1080/55/112-2020 від 21.02.2020 р. з доданими електронними носіями інформації №273, №343, згідно з якими 24.01.2020 о 13:58 год., у піцерії «Папероні» по вул. І. Франка, 75 у м. Львові відбулась зустріч ОСОБА_13 та ОСОБА_12 . Під час якої останній, зокрема, запитав: «Ну що там, як там у Вас?», на що ОСОБА_13 відповіла, що все супер і подякувала. Далі на запитання ОСОБА_12 : «А що там по міністерству?» ОСОБА_13 відповіла, що все дізналася, їй дали людину. На наступне запитання ОСОБА_12 , чи була вона в їхньому департаменті, ОСОБА_13 відповіла, що була у його департаменті, все супер, все швидко з його допомогою і його вказівкою. На це ОСОБА_12 відповів: «Ми ж повинні жити так, допомагати». Після цього ОСОБА_13 ще раз подякувала, вийняла зі свого гаманця грошові кошти, візуально схожі на долари США, та передала їх ОСОБА_12 , який отримав від неї ці кошти та заховав у ліву зовнішню кишеню своєї дублянки. ОСОБА_13 сказала: «Так як домовлялися, триста». Після чого ОСОБА_32 подякував їй. Далі вони розмовляли на побутові теми, після чого ОСОБА_13 знову сказала: «Триста доларів, нормально все?», на що ОСОБА_12 відповів: «Добре все, дякую».

Протоколом про результати проведення НСРД №1078/55/112-2020 від 21.02.2020 р. з доданим електронним носієм інформації №272, згідно з якими 17.01.2020 о 16:47:26 год. відбулась телефонна розмова між ОСОБА_13 та ОСОБА_16 , під час якої ОСОБА_16 , зокрема, повідомила ОСОБА_13 , що віддала її заяву ОСОБА_12 . Також під час розмови ОСОБА_13 повідомила, що говорила з ОСОБА_12 «на рахунок Києва» і що він не має нікого в Києві.

21.01.2020 о 13:46:44 год. відбулась телефонна розмова між ОСОБА_13 та ОСОБА_16 , під час якої ОСОБА_16 повідомила, що заява вже в неї і вона завтра підготує наказ, направлення і скаже, хто до неї вийде. Також вони обговорили проведення обстеження приміщення і ОСОБА_16 сказала, що проведе його у п`ятницю (через 3 дні), оскільки ОСОБА_13 хоче якнайшвидше.

21.01.2020 о 17:08:26 год. відбулась телефонна розмова між ОСОБА_16 та ОСОБА_33 , під час якої остання повідомила ОСОБА_16 , що ОСОБА_34 сказав зробити то обстеження і що заява пішла їй на виконання, тому нехай ОСОБА_35 вийде, все акуратно подивиться, а також сказав підготувати наказ і направлення сьогодні, щоб завтра зранку підписати. Коли ОСОБА_16 запитала: «Що, то горить?», ОСОБА_21 відповіла, що так, це вказівка ОСОБА_36 .

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними, допустимими, достовірними. Вони є вагомими, узгоджуються між собою. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі, об`єктивно та поза розумним сумнівом доводять винуватість ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Суд приходить до висновку, що показання обвинуваченого ОСОБА_12 , надані під час судового допиту, є неправдивими та спрямованими на уникнення кримінальної відповідальності та покарання, передбаченого санкцією ч.3 ст.368 КК України. Показання останнього про те, що він отримав грошові кошти в сумі 300 доларів США від ОСОБА_13 для покриття витрат на його поїздку до м. Києва з метою сприяння ОСОБА_13 в отриманні ліцензії на стоматологічну практику, яку видає Міністерство охорони здоров`я України, за таке сприяння у Міністерстві охорони здоров`я України, а також за його допомогу у Департаменті охорони здоров`я Львівської обласної державної адміністрації щодо надання ОСОБА_13 інформації про перелік документів, які необхідні для отримання ліцензії, є суперечливими та повністю спростовуються доказами, дослідженими у ході судового розгляду, а саме:

- показаннями свідка ОСОБА_23 , яка чітко повідомила, що передала ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 300 доларів США за його сприяння у швидкому оформленні необхідних їй документів, а саме - акту обстеження приміщення по вул. Короленка у м. Львові. ОСОБА_13 сприймала ОСОБА_12 як начальника, підлеглою якого була ОСОБА_16 , та через якого йшла робота з виготовлення необхідних їй документів. Стосовно отримання медичної ліцензії у м. Києві ОСОБА_23 повідомила, що під час першої зустрічі з ОСОБА_12 в кафе-пекарні біля парку І. Франка у м. Львові вона з`ясовувала в останнього, чи зможе він їй допомогти в отриманні медичної ліцензії у м. Києві. На що він відповів, що має таку можливість посприяти у пришвидшенні отримання ліцензії. Але вони не обговорювали деталей отримання медичної ліцензії у м. Києві, оскільки це вже мав бути наступний етап. Спочатку потрібно було оформити усі необхідні документи на приміщення, за що ОСОБА_13 мала віддячити ОСОБА_12 ;

-заявою ОСОБА_13 від 17.01.2020, згідно з якою вона повідомила правоохоронний орган про те, що ОСОБА_12 та ОСОБА_16 вимагають у неї неправомірну вигоду саме за сприяння під час проведення обстеження приміщення для відкриття стоматологічного кабінету з подальшою видачею акту санітарно-епідеміологічного обстеження;

-показаннями свідка ОСОБА_18 , який повідомив, що ОСОБА_16 , передаючи йому заяву ОСОБА_13 та доручаючи здійснити обстеження стоматологічного кабінету по вул. Короленка, 4 у м. Львові, сказала ОСОБА_19 , що ОСОБА_12 доручив провести це обстеження швидше. Зазначені показання підтверджують, що ОСОБА_12 сприяв ОСОБА_13 саме у швидкому проведенні санітарно-епідеміологічного обстеження приміщення та видачі позитивного акту обстеження;

-показаннями свідка ОСОБА_21 , яка повідомила, що ОСОБА_12 сказав їй передати ОСОБА_16 , щоб вона оперативно (чи швидко) набирала наказ і направлення на проведення обстеження приміщення по вул. Короленка у м. Львові, а також щоб ОСОБА_18 провів це обстеження, про що вона повідомила ОСОБА_16 під час телефонного дзвінка. Зазначені показання також підтверджують, що ОСОБА_12 сприяв ОСОБА_13 саме у швидкому проведенні санітарно-епідеміологічного обстеження приміщення та видачі позитивного акту обстеження;

-під час проведення 24.01.2020 затримання та особистого обшуку ОСОБА_12 він не зміг пояснити походження грошових коштів в сумі 300 доларів США, які у нього вилучили;

-під час телефонної розмови між ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , яка відбулась 17.01.2020 о 12:20:02 год. (зафіксована у протоколі №1079/55/112-2020 від 21.02.2020), ОСОБА_12 підтвердив, що ОСОБА_37 ) передала йому заяву ОСОБА_13 . Сказав, що остання не вказала в цій заяві свій номер телефону та погодився сам дописати номер телефону ОСОБА_13 в заяві. Зазначене свідчить про те, що у ОСОБА_12 була заява ОСОБА_13 і він був знайомий зі змістом цієї заяви.

Разом з тим, під час цієї телефонної розмови на запитання ОСОБА_13 про те, чи він їй дізнався «на рахунок Києва », ОСОБА_12 відповів, що «дізнався, зараз за це ніхто не береться, говорять, що час такий ненадійний, там все йде нормально, прозоро, треба, щоб самі їхали і подавали документи, він говорив з двома людьми, вийшли на першого зама і сказали, що ніхто цього робити не буде». Зазначене свідчить про те, що ОСОБА_12 не міг допомогти ОСОБА_13 з отриманням медичної ліцензії у м. Києві, про що їй чітко повідомив, а тому не міг отримувати від неї 24.01.2020 300 доларів США для покриття витрат на його поїздку до м. Києва з метою сприяння ОСОБА_13 в отриманні ліцензії на стоматологічну практику, яку видає Міністерство охорони здоров`я України, та за таке сприяння у Міністерстві охорони здоров`я України;

-під час телефонної розмови між ОСОБА_12 та ОСОБА_29 , яка відбулась 20.01.2020 об 11:45:43 год. (зафіксована у протоколі №1079/55/112-2020 від 21.02.2020), ОСОБА_12 сказав, що він забув один лист, за який його «стоматологи просили, його одна ОСОБА_13 попросила»;

-24.01.2020 під час зустрічі ОСОБА_13 з ОСОБА_12 , яка відбулась у піцерії «Папероні» по вул. І. Франка, 75 у м. Львові , останній, зокрема, запитав: «Ну що там, як там у Вас?». На що ОСОБА_13 відповіла, що все супер і подякувала. Окрім цього, на запитання ОСОБА_12 , чи була вона в їхньому департаменті, ОСОБА_13 відповіла, що була у його департаменті, все супер, все швидко з його допомогою і його вказівкою. На це ОСОБА_12 відповів: «Ми ж повинні жити так, допомагати». Після цього ОСОБА_13 ще раз подякувала, вийняла зі свого гаманця грошові кошти, візуально схожі на долари США, та передала їх ОСОБА_12 , який отримав від неї ці кошти та заховав у ліву зовнішню кишеню своєї дублянки. ОСОБА_13 сказала: «Так як домовлялися, триста». Після чого ОСОБА_32 подякував їй. Далі вони розмовляли на побутові теми, після чого ОСОБА_13 знову сказала: «Триста доларів, нормально все?», на що ОСОБА_12 відповів: «Добре все, дякую».

Про будь-яких працівників Департаменту охорони здоров`я Львівської обласної державної адміністрації чи їхню допомогу ОСОБА_13 вони не говорили.

Окрім цього, на запитання ОСОБА_12 : «А що там по міністерству?» ОСОБА_13 відповіла, що все дізналася, їй дали людину. Більше нічого про міністерство, про будь-які поїздки ОСОБА_39 до м. Києва, про будь-яке сприяння ОСОБА_39 в отриманні медичної ліцензії у Міністерстві охорони здоров`я України ОСОБА_13 та ОСОБА_12 не говорили. Більше того, ОСОБА_13 повідомила останньому, що вона все дізналася, їй дали людину, що свідчить про те, що вона сама планувала займатись питанням щодо отримання цієї ліцензії без допомоги ОСОБА_12 . Тому останній не міг отримати від ОСОБА_13 300 доларів США для покриття витрат на його поїздку до м. Києва з метою сприяння ОСОБА_13 в отриманні ліцензії на стоматологічну практику, яку видає Міністерство охорони здоров`я України, та за таке сприяння у Міністерстві охорони здоров`я України;

-під час телефонної розмови між ОСОБА_13 та ОСОБА_16 , яка відбулась 17.01.2020 о 16:47:26 год. (зафіксована у протоколі №1078/55/112-2020 від 21.02.2020), ОСОБА_13 повідомила останній, що говорила з ОСОБА_12 «на рахунок Києва» і що він не має нікого в Києві;

-під час телефонної розмови між ОСОБА_16 та ОСОБА_33 , яка відбулась 21.01.2020 о 17:08:26 год. (зафіксована у протоколі №1078/55/112-2020 від 21.02.2020), остання повідомила ОСОБА_16 , що ОСОБА_34 сказав зробити то обстеження і що заява пішла їй на виконання, тому нехай ОСОБА_35 вийде, все акуратно подивиться, а також сказав підготувати наказ і направлення сьогодні, щоб завтра зранку підписати. Коли ОСОБА_16 запитала: «Що то горить?», ОСОБА_21 відповіла, що так, це вказівка ОСОБА_36 ;

-під час зустрічі, яка відбулась між ОСОБА_13 та ОСОБА_16 24.01.2020 (зафіксована у протоколі №1081/55/112-2020 від 21.02.2020), ОСОБА_16 запевнила ОСОБА_13 , що вони зробили неможливе, оскільки в неї були проблеми з документами, а також перед тим, як отримати у неї грошові кошти, запитала, чи ОСОБА_13 підійде до ОСОБА_31 , чи їй самій до нього підійти. Зазначене свідчить про те, що ОСОБА_16 вважала, що ОСОБА_12 також потрібно надати неправомірну вигоду за сприяння у швидкому проведенні санітарно-епідеміологічного обстеження приміщення та видачі позитивного акту обстеження;

-у ході допиту в судовому засіданні ОСОБА_12 не зміг чітко повідомити, до кого саме він звертався у Департаменті охорони здоров`я Львівської обласної державної адміністрації, щоб допомогти ОСОБА_13 отримати інформацію про перелік документів, які необхідні для отримання ліцензії.

Згідно з п. 2 примітки до ст. 368 КК України, службовими особами, які займають відповідальне становище, у статтях 368, 368-5, 369 та 382 цього Кодексу є особи, зазначені у пункті 1 примітки до статті 364 цього Кодексу, посади яких згідно із статтею 6 Закону України «Про державну службу» належать до категорії «Б», судді, прокурори, слідчі і дізнавачі, а також інші, крім зазначених у пункті 3 примітки до цієї статті, керівники і заступники керівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць.

ОСОБА_12 , обіймаючи посаду начальника управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області, був керівником структурного підрозділу органу державної влади, його посада, згідно зі ст. 6 Закону України «Про державну службу», належить до категорії «Б». Тому на момент вчинення інкримінованого злочину він був службовою особою, яка займає відповідальне становище, а тому в його діях наявна кваліфікуюча ознака «вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище», передбачена ч. 3 ст. 368 КК України.

Диспозиція ст. 368 КК України визначає як кримінально-каране діяння прийняття пропозиції, обіцянки або одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

За нормативними приписами заборони одержувати неправомірну вигоду, визначеними ст. 368 КК України, службова особа не вправі одержувати будь-яку винагороду за вчинення будь-яких дійз використанням наданої їй влади чи службового становища

Відповідно до ст.368 КК України та роз`яснень, наведених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 26 квітня 2002 року «Про судову практику у справах про хабарництво», відповідальність за одержання неправомірної вигоди настає за умови, що службова особа одержала її за виконання чи невиконання таких дій, які вона могла або повинна була виконати з використанням наданої їй влади, покладених на неї організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або таких, які вона не уповноважена була вчинювати, але до вчинення яких іншими службовими особами могла вжити заходів завдяки своєму службовому становищу.

Вказані норми передбачають, що кримінальна відповідальність за порушення цієї заборони настає у тому разі, коли особа, яка надає неправомірну вигоду службовій особі, усвідомлює, що надає її саме такій особі й у зв`язку із можливостями її посади, а особа, яка одержує неправомірну вигоду, розуміє (не може не розуміти) значущість займаної нею посади, її статусність та можливості. Враховується також вагомість цієї посади у сприйнятті хабародавцем, мета, яку він переслідує, та його переконаність у тому, що ця мета буде досягнута завдяки можливостям посади, яку обіймає хабароодержувач.

Надаючи ОСОБА_12 неправомірну вигоду, ОСОБА_13 сприймала його як начальника, підлеглою якого була ОСОБА_16 , та через якого йшла робота з виготовлення необхідних їй документів. Водночас, ОСОБА_12 , одержуючи від ОСОБА_13 неправомірну вигоду, чітко усвідомлював, що він є начальником управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області, ОСОБА_16 та ОСОБА_18 є його підлеглими працівниками, які зобов`язані виконувати його доручення, а також те, що він доручив ОСОБА_16 розгляд заяви ОСОБА_13 від 17.01.2020 щодо проведення обстеження приміщення для надання стоматологічних послуг за адресою: АДРЕСА_2 , та сказав провести це обстеження пошвидше.

Суд приходить до переконання про відсутність провокації вчинення злочину у даному кримінальному провадженні з наступних підстав.

Згідно зі сталою практикою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 02.02.2022 у справі № 321/1009/16-к, від 27.04.2023 у справі № 206/5339/19, від 30.06.2021 у справі № 644/636/17, від 19.10.2022 у справі № 728/1614/17, від 14.07.2021 у справі № 175/935/19, для відмежування провокації від допустимої поведінки правоохоронних органів Європейський суд з прав людини виробив ряд критеріїв, такі як: змістовний критерій; процесуальний критерій.

Під змістовним критерієм розуміється наявність/відсутність суттєвих змістовних ознак, притаманних провокації правоохоронних органів, а під процесуальним - наявність у суду можливості перевірити відомості про ймовірну провокацію під час судового засідання з дотриманням принципів змагальності та рівності сторін.

Для визначення провокації злочину Європейський суд встановив, зокрема, такі критерії: чи були дії правоохоронних органів активними, чи мало місце з їх боку спонукання особи до вчинення злочину, наприклад, прояв ініціативи у контактах з особою, повторні пропозиції, незважаючи на початкову відмову особи, наполегливі нагадування, підвищення ціни вище середньої; чи був би скоєний злочин без втручання правоохоронних органів; вагомість причин проведення оперативної закупівлі, чи були у правоохоронних органів об`єктивні дані про те, що особа була втягнута у злочинну діяльність і ймовірність вчинення нею злочину була суттєвою.

У своєму рішенні «Банніков проти Росії» на обґрунтування факту порушення вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод ЄСПЛ посилається на своє рішення «Худобін проти Російської Федерації», «Тейшейро де Кастро проти Португалії», однак зміст цих рішень зводиться до вислову «не було б скоєно, якби не було спровоковано».

При оцінці вищевказаних критеріїв у даному кримінальному провадженні суд враховує наступне:

1.Перша зустріч ОСОБА_13 з ОСОБА_12 відбулась 16.01.2020 у приміщенні кондитерської-пекарні «Біскотті», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Листопадового Чину, 14, коли ОСОБА_13 ще не була залучена правоохоронними органами до конфіденційного співробітництва та не знала, що правоохоронними органами документується протиправна діяльність ОСОБА_12 та ОСОБА_16 .

Після її встановлення і виклику працівниками правоохоронних органів, а також залучення до конфіденційного співробітництва та проведення контролю за вчиненням злочину, вона лише 1 раз зустрілась із ОСОБА_12 24.01.2020, діючи в межах контролю за вчиненням злочину з метою спростування чи отримання доказів вчинення ОСОБА_12 кримінального правопорушення.

2.Зі сторони ОСОБА_13 не було жодних наполегливих нагадувань чи повторних пропозицій надання неправомірної вигоди ОСОБА_12 . Зі сторони ОСОБА_12 не було жодних відмов та заперечень у одержанні неправомірної вигоди.

3.24.01.2020 ОСОБА_12 явно схвалював дії ОСОБА_13 щодо надання йому неправомірної вигоди, одержав від неї неправомірну вигоду в розмірі 300 доларів США, після чого двічі подякував ОСОБА_13 . Дії ОСОБА_12 носили активний характер. Водночас, поведінка ОСОБА_13 не була наполегливою і спрямованою на надання неправомірної вигоди за будь-яких умов.

4.Даних про створення працівниками правоохоронних органів штучних умов для отримання ОСОБА_12 від ОСОБА_13 неправомірної вигоди, без реалізації яких цей злочин не було би скоєно, матеріали кримінального провадження не містять та стороною захисту таких не надано. Дії працівників правоохоронних органів у даному кримінальному провадженні мають ознаки опосередкованого контролю за вчиненням злочину, а відтак не є провокаційними.

5.У матеріалах кримінального провадження відсутні та стороною захисту не надано жодних доказів, які б породжували об`єктивні побоювання щодо того, що ОСОБА_13 могла мати які-небудь приховані мотиви щодо повідомлення неправдивих відомостей про вимагання та одержання неправомірної вигоди ОСОБА_12 .

Разом з тим, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_12 не визнав факту одержання від ОСОБА_13 неправомірної вигоди за сприяння у проведенні ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області в найкоротші строки санітарно-епідеміологічного обстеження нежитлового приміщення для надання стоматологічної допомоги за адресою: м. Львів, вул. Короленка, 4 та видачі відповідного акту санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта. Натомість, він надав суду суперечливі показання про те, що він отримав грошові кошти в сумі 300 доларів США від ОСОБА_13 для покриття витрат на його поїздку до м. Києва з метою сприяння ОСОБА_13 в отриманні ліцензії на стоматологічну практику, яку видає Міністерство охорони здоров`я України, за таке сприяння у Міністерстві охорони здоров`я України, а також за його допомогу у Департаменті охорони здоров`я Львівської обласної державної адміністрації щодо надання ОСОБА_13 інформації про перелік документів, які необхідні для отримання ліцензії.

Істотна суперечність позиції захисту виключає сумніви у відсутності провокації злочину. Наведене відповідає практиці ЄСПЛ, який визнає необґрунтованими та не розглядає по суті заяви щодо провокації злочину, коли заявник заперечує факт вчинення ним злочину та одночасно заявляє про провокацію на його вчинення (рішення у справі «Берлізев проти України`від 08 липня 2021 року).

Щодо доводів сторони захисту про те, що усі результати проведення НСРД у даному кримінальному провадженні є недопустимими доказами, оскільки слідчий ОСОБА_40 , який 08.01.2020 звертався до слідчого судді Львівського апеляційного суду з клопотаннями про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій №25т/16/08-2020 від 08.01.2020 та №26т/16/08-2020 від 08.01.2020, не був включений до складу слідчої групи у даному кримінальному провадженні, суд зазначає наступне.

Згідно з копіями витягу з ЄРДР від 03.01.2020 за № 0000730 та витягу з ЄРДР від 03.01.2020 за № 0000730, які були додані до клопотань слідчого про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій №25т/16/08-2020 від 08.01.2020 та №26т/16/08-2020 від 08.01.2020, які надані Львівським апеляційним судом листом №201нт від 04.04.2023 на запит прокурора №09/2/1-436нт від 03.04.2023, та які відкриті стороні захисту в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 290 КПК України, 03.01.2020 у кримінальному провадженні № 0000730 від 20.09.2019було створено групу слідчих у складі ОСОБА_41 та ОСОБА_42 . А тому слідчий ОСОБА_40 був наділений повноваженнями на подання до слідчого судді Львівського апеляційного суду клопотань про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій №25т/16/08-2020 від 08.01.2020 та №26т/16/08-2020 від 08.01.2020.

Відсутність у матеріалах кримінального провадження через помилку слідчого постанови про створення слідчої групи не призвела та не могла призвести до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод ОСОБА_12 .

Вказане узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 31.08.2022 у справі №№ 756/10060/17.

Так Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відповідно до ст. 2 КПК, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Послідовність викладення в диспозиції правової норми наведених вище завдань дає підстави для висновку, що застосування належної юридичної процедури є не самоціллю, а важливою умовою досягнення результатів кримінального судочинства, визначених законодавцем як пріоритетні, захисту особи, суспільства та держави від злочинних посягань, охорони прав і свобод людини, забезпечення оперативного й ефективного розкриття кримінальних правопорушень і справедливого судового розгляду.

Невідповідність тим чи іншим вимогам закону нівелює доказове значення відомостей, одержаних у результаті відповідних процесуальних дій, не в будь-якому випадку, а лише в разі, якщо вона призвела до порушення прав людини і основоположних свобод або ж ставить під сумнів походження доказів, їх надійність і достовірність. Адже для прийняття законного й обґрунтованого рішення суд має отримувати максимально повну інформацію щодо обставин, які належать до предмета доказування, надаючи сторонам у змагальній процедурі достатні можливості перевірити й заперечити цю інформацію.

В основі встановлених кримінальним процесуальним законом правил допустимості доказів лежить концепція, відповідно до якої в центрі уваги суду повинні знаходитися права людини і виправданість втручання в них держави незалежно від того, яка саме посадова особа обмежує права.

На користь відповідного висновку свідчить зміст ст. 87 КПК, якою визначено критерії недопустимості засобів доказування у зв`язку з недотриманням законного порядку їх одержання. Згідно з частиною першою цієї статті недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, одержаній унаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Частинами другою і третьою цієї статті передбачено безальтернативний обов`язок суду констатувати істотне порушення прав людини і основоположних свобод і визнати недопустимими засоби доказування, отримані: в результаті процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, здійснених без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози його застосування; з порушенням права особи на захист; з показань чи пояснень, відібраних із порушенням права особи відмовитися від давання показань і не відповідати на запитання, або без повідомлення про таке право; з порушенням права на перехресний допит; з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні; після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування та прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень; в результаті обшуку житла чи іншого володіння особи, якщо до проведення даної слідчої дії не було допущено адвоката.

З наведеного слідує, що імперативною законодавчою забороною використовувати результати процесуальних дій як докази охоплюються випадки, коли недотримання процедури їх проведення призвело до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод людини заборони катування й нелюдського поводження (ст. 3 Конвенції, ч. 1 ст. 28 Конституції України), прав підозрюваного, обвинуваченого на захист, у тому числі професійну правничу допомогу (п. «с» ч. 3 ст. 6 Конвенції, ст. 59 Конституції України), на участь у допиті свідків (п. «d» ч. 3 ст. 6 Конвенції), права людини на повагу до свого приватного життя, недоторканність житла (ст. 8 Конвенції), на відмову давати показання щодо себе, членів своєї сім`ї та близьких родичів (ч. 1 ст. 63 Конституції України).

Відтак у кожному з вищезазначених випадків простежується чіткий зв`язок правил допустимості доказів з фундаментальними правами і свободами людини, гарантованими Конвенцією та/або Конституцією України.

З огляду на зазначене суд, вирішуючи питання про вплив порушень порядку проведення процесуальних дій на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, повинен насамперед з`ясувати вплив цих порушень на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання.

Виходячи з наведеного суд може визнати дані висновку експертизи недопустимими доказами лише за умови, якщо призначення експертизи слідчим, який не входить до складу визначеної у кримінальному провадженні слідчої групи призвела до порушення прав і свобод людини, гарантованих Конвенцією або Конституцією України. У разі визнання даних висновку експерта недопустимими доказами у зв`язку з призначенням експертизи таким слідчим, суд у кожному випадку повинен аргументувати, які саме конвенційні чи конституційні права і свободи підозрюваного, обвинуваченого або інших осіб були знівельовані, звужені чи обмежені та в чому це виразилося.

Це також узгоджується з позицією Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеною у постанові від 08.10.2019 у справі № 639/8329/14-к, згідно з якою, вирішуючи питання про застосування правил статті 87 КПК до наданих сторонами доказів, суд виходить з того, що ці положення можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи, гарантованих у документах, що згадані в цій статті.

Суд, визнаючи доказ недопустимим відповідно до частини 2 або 3 статті КПК, має зазначити, який саме пункт цих положень став підставою для такого рішення. Якщо суд визнає доказ недопустимим з посиланням на частину 1 статті 87 КПК, він має зазначити, наслідком порушення якого саме фундаментального права або свободи стало отримання цього доказу та хто саме зазнав такого порушення. Обґрунтовуючи наявність такого порушення, суд має послатися на конкретні норми Конституції та/або міжнародних договорів, якими гарантуються ці права і свободи, і за потреби на практику відповідних органів, уповноважених тлумачити ці норми.

Сторона захисту зазначає про те, що ОСОБА_12 перебував протягом життя на різних відповідальних посадах. Мав багато знайомих в різних державних органах і тому мав можливість посприяти ОСОБА_13 в вирішенні різних питань, а не тільки в вирішенні тих питань, на які посилається сторона обвинувачення. Суд вважає, що перебування ОСОБА_12 на різних посадах та наявність в цих органах багатьох знайомих - не спростовують факту отримання ОСОБА_43 неправомірної вигоди за вчинення інкримінованих йому стороною обвинувачення дій.

Покликання сторони захисту на те, що Головне управління Держпродспоживслужби у Львівській області в інших випадках, за звернення інших громадян, проводили розгляд заяв в короткі строки - не спростовують факту отримання ОСОБА_12 неправомірної вигоди за вчинення інкримінованих йому стороною обвинувачення дій саме стосовно приміщення для надання стоматологічної допомоги за адресою: АДРЕСА_2 .

З приводу тверджень сторони захисту про те, що ОСОБА_13 не могла звертатися за вирішенням питання щодо проведення огляду приміщення і до ОСОБА_12 і до ОСОБА_16 , бо є нелогічним надавати неправомірну вигоду обом особам, суд зазначає наступне. Під час допиту в судовому засіданні ОСОБА_13 чітко повідомила, що під час першої зустрічі з ОСОБА_12 він сказав про необхідність вирішення всіх технічних питань ОСОБА_13 з ОСОБА_16 . Доводи сторони захисту про можливість незаконних дій з боку ОСОБА_16 - не виключає факту отримання ОСОБА_12 неправомірної вигоди за вчинення інкримінованих йому стороною обвинувачення дій.

Твердження сторони захисту про те, що правоохоронці не могли встановити ОСОБА_13 , оскільки у неї відсутні вхідні дзвінки від правоохоронців і її номер незареєстрований у месенджерах - є необґрунтованими з наступних підстав. Особа може користуватись необмеженою кількістю абонентських номерів різних операторів мобільного зв`язку. Існує велика кількість месенджерів, а не лише ті, на які посилається сторона захисту, якими особа може користуватись з прив`язкою до різних номерів. Для такого твердження стороною захисту не доведено, що вона встановила всі абонентські номери та всі існуючі месенджери ОСОБА_13 . Крім того, сторона захисту зазначає про перевірку реєстрації ОСОБА_13 станом на конкретну дату. Між тим, ОСОБА_13 мала можливість скасувати реєстрацію в будь-якому месенджері вже після певних обставин та до перевірки стороною захисту факту реєстрації ОСОБА_13 в певному месенджері.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_13 використовувала якийсь оперативний номер - є надуманими та голослівними, нічим не підтвердженими.

Стосовно вживання ОСОБА_12 терміну «департамент», на яке посилається сторона захисту, суд зазначає наступне. Під час зустрічі ОСОБА_12 з ОСОБА_13 24.01.2020 р. він питав у неї: «Були в департаменті?». На відповідь ОСОБА_13 : «Ні, я в Києві не була» - уточнив: «В нашому департаменті». ОСОБА_13 відповіла: «Була у Вашому департаменті, все супер, все швидко, з вашою вказівкою». При цьому суд зауважує, що ОСОБА_12 не має жодного відношення до департаменту Львівської державної обласної адміністрації і тому ОСОБА_12 не може давати йому жодних вказівок. ОСОБА_13 давала чіткі показання, що давала ОСОБА_12 неправомірну вигоду за виконання ним вищезазначених інкримінованих йому дій в Управлінні, яке йому підпорядковане. ОСОБА_12 вживав термін «департамент» у приватній розмові з особою, а не під час здійснення ним своєї професійної діяльності з спеціалістом, який орієнтується в цій сфері та в цих термінах. Більше того, ОСОБА_12 вживає термін «департамент» під час отримання неправомірної вигоди. Суд вважає, що він міг вживати цей термін, або будь-який інший (наприклад: установа, організація, підприємством, офісом, конторою тощо), в тому числі з метою конспірації.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого, суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковані його дії, оскільки ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.368 КК України, тобто одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

При призначенні покарань обвинуваченому суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність чи відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Суд враховує, що скоєне ОСОБА_12 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України, є тяжким злочином.

ОСОБА_12 позитивно характеризується, раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, передбачених ст.66 КК України, які пом`якшують покарання ОСОБА_12 , не встановлено.

Обставин, передбачених ст.67 КК України, які обтяжують покарання ОСОБА_12 , не встановлено.

Також, при призначенні ОСОБА_12 покарання суд враховує значну суспільну небезпеку вчиненого ним корупційного злочину та мету покарання, визначену ч.2 ст.50 КК України, а саме те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України суд не може прийняти рішення про звільнення ОСОБА_12 від покарання з випробуванням, оскільки він вчинив корупційне кримінальне правопорушення.

Також суд не вбачає правових підстав для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Виходячи з вищевикладеного, приймаючи до уваги вищезазначені обставини, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 368 КК України, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Вирішуючи питання про необхідність призначення передбаченого санкцією ст. 368 ч. 3 КК України обов`язкового додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, суд прийшов до висновку про необхідність позбавити ОСОБА_12 права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади та місцевого самоврядування.

Також суд вважає необхідним застосувати відносно ОСОБА_12 обов`язкове додаткове покарання, передбачене санкцією ст. 368 ч. 3 КК України, у виді конфіскації всього належного йому майна.

На підставі ч.5 ст.72 КК України необхідно ОСОБА_12 зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення в період з дня його затримання, тобто з 24.01.2020 року, по день звільнення з-під варти під заставу 27.01.2020 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 КПК України після вступу вироку в законну силу та припинення дії запобіжного заходу у виді застави, визначеної ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 25.01.2020 р., повернути заставодавцю ОСОБА_44 заставу у розмірі 168160 грн., внесену нею за ОСОБА_12 на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Львівській області.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Відповідно до ст. 124 КПК України суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_12 на користь держави 4903,20 грн. витрат у вказаному кримінальному провадженні № 00000730 за проведення криміналістичної експертизи речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин, проведеної Львівським НДІСЕ 27.02.2020 р.

Суд вважає також необхідним скасувати арешт, накладений на речові докази ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова 29.01.2020 р. При цьому долю речових доказів необхідно вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368- 371, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_12 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Призначити ОСОБА_12 покарання за ч. 3 ст. 368 КК України у виді п`яти років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, з позбавленням права протягом трьох років обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади та місцевого самоврядування.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_12 - залишити попереднім у виді застави.

Строк покарання ОСОБА_12 рахувати з дня його затримання після набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_12 у строк покарання строк попереднього ув`язнення в період з дня його затримання, тобто з 24.01.2020 року, по день звільнення з-під варти під заставу 27.01.2020 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Після вступу вироку в законну силу та припинення дії запобіжного заходу у виді застави, визначеної ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 25.01.2020 р., повернути заставодавцю ОСОБА_44 заставу у розмірі 168160 грн., внесену нею за ОСОБА_12 на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Львівській області

Стягнути з ОСОБА_12 на користь держави 4903,20 грн. витрат у вказаному кримінальному провадженні № 00000730 за проведення криміналістичної експертизи речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин, проведеної Львівським НДІСЕ 27.02.2020 р.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова 29.01.2020 року на:

- обеззолені фільтри, за допомогою яких проведено змиви з лівої та правої рук ОСОБА_12 ;

- пару гумових рукавиць, в яких проведено змиви з рук ОСОБА_12 ;

- мобільний телефон марки «Самсунг», ІМЕІ НОМЕР_1 , із сім-картою з абонентським номером НОМЕР_2 ;

- мобільний телефон марки «Айфон», ІМЕІ НОМЕР_6 , із сім-картою з абонентським номером НОМЕР_4 ;

- грошові кошти в сумі 300 доларів США номіналом по 100 доларів США з наступними серіями та номерами: LG72910131C, LL80456209D, LC40987415B;

- пару гумових рукавиць, в яких проведено огляд вказаних купюр;

- пару рукавиць, за допомогою яких було здійснено обшук ОСОБА_12 ;

- грошові кошти в сумі 1500 грн. (номіналом по 500, 200, 100 грн.) та 100 доларів США;

- грошові кошти в сумі 2775 грн. (номіналом по 500, 200, 100, 50, 20, 5 грн.) та 452 долари США.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

- обеззолені фільтри, за допомогою яких проведено змиви з лівої та правої рук ОСОБА_12 ;- пару гумових рукавиць, в яких проведено змиви з рук ОСОБА_12 ; - пару гумових рукавиць, в яких проведено огляд вказаних купюр; пару рукавиць, за допомогою яких було здійснено обшук ОСОБА_12 - знищити.

- мобільний телефон марки «Самсунг», ІМЕІ НОМЕР_1 , із сім-картою з абонентським номером НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Айфон», ІМЕІ НОМЕР_6 , із сім-картою з абонентським номером НОМЕР_4 , грошові кошти в сумі 1500 грн. (номіналом по 500, 200, 100 грн.) та 100 доларів США; грошові кошти в сумі 2775 грн. (номіналом по 500, 200, 100, 50, 20, 5 грн.) та 452 долари США - які належать ОСОБА_12 - конфіскувати в дохід держави;

- грошові кошти в сумі 300 доларів США номіналом по 100 доларів США з наступними серіями та номерами: LG72910131C, LL80456209D, LC40987415B - повернути ОСОБА_13 , якій вони належать.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Головуючий суддя ОСОБА_1