Справа №642/1254/23
Провадження №1-кс/642/740/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2023 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №80000223, внесеного до ЄРДР 03.12.2017,

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_2 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №80000223, внесеного до ЄРДР 03.12.2017.

Скаржник ОСОБА_3 скаргу мотивує тим, що постанова про закриття кримінального провадження від 10 червня 2021 року є передчасною та необґрунтованою, адже висновки в постанові не підтверджено в ході судового розгляду належними та допустимими доказами. Слідчий у оскаржуваній постанові не навів доводів спростування наявності або відсутності повноважень слідчого, підробки офіційних документів - доручення та створення групи слідчих, які відсутні у матеріалах кримінального провадження на час розгляду клопотання про обрання міри запобіжного заходу ОСОБА_2 , дозволу на проникнення у приміщення та інші доводи заявника, викладені у відповідних заявах. Крім того ОСОБА_2 не визнано потерпілим та не допитано у якості потерпілого.

Слідчий Другого слідчого відділу слідчого управління (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, повідомлялася про слухання скарги належним чином. Надала матеріали кримінального провадження для розгляду скарги.

Скаржник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Суд, дослідивши скаргу та матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст. 303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження може бути оскаржено на досудовому провадженні.

Так, відповідно до ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Так, згідно п. 2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановленні відсутності в діяннях складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватись після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Згідно ч. 2 ст. 17 КПК України, сторона обвинувачення зобов`язана довести винуватість особи поза розумним сумнівом.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З положень ст. 84 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних права є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю.

Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (Рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Виконання цих вимог є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути вмотивована, вона повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього кодексу.

Досліджуючи обґрунтованість поданої скарги, встановлено, що постанова про закриття кримінального провадження судом скасовувалася неодноразово, останній раз ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.01.2020 із зазначенням недоліків, а саме: під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження допущено ряд порушень чинного кримінального процесуального законодавства, зокрема, не вжито всіх передбачених Законом заходів для встановлення події та складу кримінального правопорушення, не з`ясовано та не перевірено всіх обставин, які зазначені в заяві про вчинення кримінального правопорушення, тому досудове розслідування проведене не повно, а висновок слідчого є передчасним.

03.03.2021 прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР обласної прокуратури ОСОБА_5 винесено постанову про визначення підслідності у кримінальному провадженні за Другим слідчим відділом слідчого управління (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві.

28.04.2021 було визначено вказівки у кримінальному провадженні № №80000223, в порядку ст. 36 КПК України. Згідно яких: допитано в якості свідка слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 щодо процесуальних підстав вручення 09.10.2017 повідомлення про підозру ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000551 заступником начальника СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 (протокол допиту від 10.06.2021 та в якості свідка допитано заступника начальника СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 (протокол допиту від 10.06.2021).

25.05.2021 слідчим направлено запит до ВП № 3 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області з проханням надати відомості щодо вищезазначеного кримінального провадження., оглянуто матеріали кримінального провадження № 0000551, які згідно ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 12.04.2021 були прийняті в провадження суду та призначено підготовче судове зхасідання.

Щодо зауваження ОСОБА_2 щодо невизнання його потерпілим, судом встановлено, що відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_2 21.03.2018 було подано заяву про залучення його у кримінальному провадженні №80000223 від 03.12.2017 у якості потерпілого.

26.03.2018 старший слідчий першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури області молодший радник юстиції ОСОБА_9 надав відповідь, де зазначив, що звернення подане на особистому прийомі розглянуто та винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_2 потерпілим.

Вищезазначене рішення слідчого ОСОБА_2 не оскаржувалось та скарги на бездіяльність слідчого щодо невручення постанови не подавались згідно матеріалів провадження.

За результатами проведеного досудового розслідування у кримінальному провадженні №80000223 від 03.12.2017 слідчим встановлено відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367, ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 372 КК України.

Отже слідчий суддя, при розгляді скарги, проаналізувавши матеріали провадження на досудовому слідстві, матеріали скарги прийшов до висновку, що досудове розслідування проведено повно та всебічно.

Доводи скарги фактично зводяться до незгоди з процесуальним рішенням слідчого та оцінкою ним зібраних під час досудового розслідування доказів.

Крім того, слідчим суддею не встановлено й істотних порушень вимог ст. 110 КПК України, так як постанова слідчого про закриття кримінального провадження є вмотивована, вона містить зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього кодексу.

Отже у скарзі ОСОБА_2 не наведено достатніх даних, які б безумовно свідчили про неповноту проведеної перевірки та могли бути підставою для скасування спірного рішення.

При таких обставинах, слідчий суддя приходить до висновку про те, що скарга задоволенню не підлягає, оскільки її доводи підтвердження не знайшли, передбачених законом підстав для скасування постанови слідчого не вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 110, 284, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №80000223, внесеного до ЄРДР 03.12.2017 - відмовити.

Матеріали кримінального провадження №80000223, внесеного до ЄРДР 03.12.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367, ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 372 КК України - повернути до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві.

Копію ухвали вручити учасникам провадження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1