Справа № 303/8775/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

20.06.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/148/23, за апеляційною скаргою, яку подала адвокатка ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 березня 2023 року, задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 (далі - слідчий), погоджене прокурором, у кримінальному провадженні за №0000586, внесеному 19.12.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР), за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та продовжено відносно підозрюваного,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Лучки Мукачівського району Закарпатської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, тимчасово не працюючого, у порядку статті 89 КК України, не судимого,

строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, до 19 травня 2023 року.

З матеріалів клопотання убачається, що 13 березня 2023 року, до слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області звернувся слідчий з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України ОСОБА_7 . Відповідно до клопотання, органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 296 КК України, в хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень яке, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до тяжких злочинів, і за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років. Слідчий у клопотанні також зазначає, що досудовим розслідуванням здобуті докази у підтвердження підозри, на підставі яких 20.12.2022 ОСОБА_7 висунута підозра. 22.12.2022 слідчим суддею застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, який діяв до 16.02.2023. Відтак, 14.02.2023 слідчим суддею продовжено строк дії цього запобіжного заходу до 19 березня 2023 року. У клопотанні також вказується на те, що необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 викликана метою забезпечення виконання підозрюваним належної процесуальної поведінки та покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, на переконання слідчого, існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що обґрунтовується і тим, що підозрюваний ОСОБА_7 не має постійного місця роботи та офіційних джерел доходу, що може свідчити про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків; незаконно впливати на свідків, у кримінальному провадженні які є мешканцями ромського поселення у с. В. Лучки й які судом не допитані, а також на потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ; вчинити інше кримінальне правопорушення, пов`язане із посяганням на життя та здоров`я потерпілого. Слідчий у клопотанні також зазначає, що з об`єктивних причин закінчити досудове розслідування у зазначений строк неможливо у зв`язку з тим, що у кримінальному провадженні не завершено проведення судово-медичних експертиз осіб, яким у ході хуліганських дій заподіяно тілесні ушкодження та які тривалий час перебували на лікуванні, а також судово-імунологічних та судово-цитологічних експертиз призначених для дослідження предметів, якими вчинені злочини та речей на яких збереглись сліди злочину, а також необхідно вирішити питання щодо повідомлення про підозру за ч. 4 ст. 296 КК України щодо 6 осіб, які у ході хуліганських дій заподіяли тілесні ушкодження потерпілим, об`єднати це кримінальне провадження з кримінальними провадженнями за фактами спричинення підозрюваними тілесних ушкоджень потерпілим, а в об`єднаному кримінальному провадженні необхідно змінити раніше повідомлену підозру та допитати як підозрюваних 8 осіб, ознайомити 11 потерпілих, всіх підозрюваних та їх захисників із матеріалами досудового розслідування, скласти та вручити всім підозрюваним та їх захисникам обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування. Слідчий у клопотанні вказує і на те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, та не досягне мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, що вказані вище і встановлені судовим рішення ризики не відпали, не зменшились і продовжують існувати. Враховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам, слідчий просить відносно підозрюваного ОСОБА_7 продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ухвалі слідчий суддя зазначає, що при розгляді клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 взято до уваги наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_7 злочину, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 , у разі визнання його винуватим, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до тяжких злочинів, а у разі доведення вини ОСОБА_7 загрожує покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 7 років. Разом з тим, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього докази також дійшов висновку про доведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може : переховуватися від органів досудового розслідування та суду; впливати на свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється. Приймаючи рішення слідчий суддя взяв до уваги і дані про особу підозрюваного, який у порядку статті 89 КК України є не судимою особою, відбував покарання в місцях позбавлення волі, не працевлаштований, враховуючи те, що ризики, які слугували підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по теперішній час не відпали, а також неможливість через об`єктивні причини закінчити досудове розслідування у кримінальному провадженні у визначений законодавством термін, слідчий суддя вважає за необхідне продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

В апеляційній скарзі адвокатка ОСОБА_5 вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Вважає, що вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є надуманими, оскільки не підтверджені жодними належними доказами. Вважає, що слідчим суддею залишено поза увагою те, що підозрюваний ОСОБА_7 має травму голови, що підтверджується відповідними доказами, хворіє на туберкульоз, відповідно до характеристики Великолучківської сільської ради від 18.01.2023 ОСОБА_7 проживає у с. В. Лучки, усних та письмових заяв на підозрюваного не надходило, порушень громадського порядку за ним не помічалось. Крім того, у ОСОБА_7 хвора мати, 4 дітей, які у традиціях ромського населення юридично на нього не оформлені, однак він їх утримує. Звертає увагу на те, що ОСОБА_7 майже позитивно характеризується, має стійкі соціальні зв`язки, постійне місце реєстрації, потерпілі жодних претензій до ОСОБА_7 не мають, про що свідчать їхні заяви, засвідчені нотаріально та надані безпосередньо у суді їх пояснення. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою щодо підозрюваного ОСОБА_7 обрати більш м`який запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 .

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності сторін обвинувачення та захисту, неявка яких, з огляду на положення ст. 405, 422 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд справи за відсутності вищевказаних осіб апеляційний суд бере до уваги, що: сторони обвинувачення та захисту належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги не подавали; розгляд апеляційної скарги вже неодноразово відкладався, у тому числі і на підставі клопотань сторін обвинувачення та захисту; прокурор подав заяву про проведення судового засідання без його участі, у якій також зазначив, що у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 ухвалено вирок і він звільнений з-під варти, про що також вказується у заяві начальника ДУ «Закарпатської УВП № 9».

Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення задоволенню не підлягають з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 177, 183, 184, 199 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні СВ ВП № 1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, процесуальне керівництво в якому здійснюється прокурорами Мукачівської окружної прокуратури.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання убачається, що у розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою брали участь як підозрюваний ОСОБА_7 , так і його захисниця адвокатка ОСОБА_5 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог передбачених ст. 193 КПК України, зокрема забезпечення права підозрюваного на захист.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), а саме протоколами прийняття заяв про вчинення кримінального правопорушення, допиту потерпілих та свідків, огляду житлового будинку та іншими доказами, на підставі яких 20.12.2022 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_7 про підозру. Дослідивши додані до клопотання докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про те, що вчинені ОСОБА_7 діяння підпадають під ознаки передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які на даний момент можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний причетний до вчинення кримінального правопорушення. При цьому, береться до уваги і те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 стороною захисту не оспорюється.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: можливого переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органу досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілих чи свідків з метою зміни ними показів чи відмови від дачі таких; вчинення інших кримінальних правопорушень. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення та фактичні обставини його вчинення, у своїй сукупності з тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_7 , у разі визнання його винуватим - позбавлення волі на строк до 7 років, та даними про особу підозрюваного непрацюючий, відповідно до ст. 89 КК України не судимий, раніше відбував покарання у місцях позбавлення волі, повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.

При цьому, колегія суддів вважає, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винним, не буде виконувати покладені на нього обов`язки та може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Обґрунтованим колегія суддів вважає і висновок слідчого судді про те, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може: незаконно впливати на потерпілих чи свідків, які володіють відомостями про обставини кримінального правопорушення, зокрема шляхом їх залякування із застосуванням фізичної сили чи будь-яким іншим чином, задля зміни ними показів або ж відмови від вже наданих; вчиняти інші кримінальні правопорушення.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що прокурор під час розгляду клопотання посилався на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Відомостей про те, що встановлені ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, перестали існувати чи зменшилися в матеріалах судового провадження немає і на такі сторона захисту не вказує.

Апеляційний суд вважає, що продовження щодо підозрюваного ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання настанню передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, у зв`язку з чим, обґрунтованим і належним чином умотивованим вважає і висновок суду першої інстанції про те, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не будуть достатніми для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також дієвості кримінального провадження.

Тому, доводи апеляційної скарги про відмову в задоволенні клопотання про продовження щодо підозрюваного ОСОБА_7 строку тримання під вартою та застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, колегія суддів відхиляє.

Із цих підстав, як такі, що не знаходять свого підтвердження та спростовуються наведеними вище обставинами, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не підтверджені жодними належними доказами. При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити що сторона захисту не посилається на те, які саме надані нею докази, безумовно свідчать про те, що визнані доведеними передбачені ст. 177 КПК України ризики відпали або істотно зменшились.

Як такі, що жодним чином не спростовують висновків слідчого судді про необхідність продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку тримання під вартою, апеляційний суд не бере до уваги і доводи апеляційної скарги про те, що: ОСОБА_7 має травму голови, що підтверджується відповідними доказами, хворіє на туберкульоз, відповідно до характеристики Великолучківської сільської ради від 18.01.2023 ОСОБА_7 проживає у с. В. Лучки, усних та письмових заяв на підозрюваного не надходило, порушень громадського порядку за ним не помічалось, у ОСОБА_7 хвора мати, 4 дітей, які у традиціях ромського населення юридично на нього не оформлені, однак він їх утримує.

Із цих підстав, апеляційний суд не бере до уваги і доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 майже позитивно характеризується, має стійкі соціальні зв`язки, постійне місце реєстрації, потерпілі жодних претензій до ОСОБА_7 не мають, про що свідчать їхні заяви, засвідчені нотаріально та надані безпосередньо у суді їх пояснення.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд визнає їх такими, що не свідчать про те, що передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики відпали чи зменшилися.

Також апеляційний суд бере до уваги і те, що в матеріалах судового провадження відсутні і стороною захисту не надано доказів, зокрема висновків лікарів, які б свідчили про наявність у підозрюваного ОСОБА_7 таких захворювань, які унеможливлюють тримання його під вартою.

Колегія суддів також погоджується із висновком слідчого судді про існування об`єктивних обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, зокрема проведення судово-медичних експертиз та здійснення інших слідчих дій.

З огляду на наведене, колегія суддів доходить висновку про те, що слідчим суддею, з урахуванням того, що строк досудового розслідування продовжено до 19.05.23, а також із урахуванням вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, обґрунтовано продовжено підозрюваному ОСОБА_7 строк тримання під вартою саме у межах строку досудового розслідування - до 19.05.2023.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_7 обґрунтовано продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, а інші, менш суворі, запобіжні заходи не зможуть запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.

При цьому, колегія суддів вважає, що, постановляючи судове рішення про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, слідчий суддя взяв до уваги і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, та обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки інкриміноване ОСОБА_7 кримінально-карне діяння поєднане із застосуванням насильства.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги і те, що навіть якщо обвинувачений і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих чи свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, однак, обставини, за яких ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого, продовживши строк тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою без визначення застави.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Узагальнюючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження і не впливають на висновки суду першої інстанції, не може бути задоволена, а ухвалу слідчого судді суду першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли істотно вплинути на висновки суду першої інстанції чи спростувати їх, і на такі в апеляційній скарзі не вказується; що строк дії оскаржуваної ухвали сплив, а відповідно до письмової заяви прокурора ОСОБА_10 та начальника ДУ «Закарпатська УВП № 9» ОСОБА_11 , які надійшли 19.06.2023, у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 ухвалено вирок за ч. 4 ст. 296 КК України, яким йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з іспитовим строком 3 роки, і він звільнений з-під варти.

Керуючись ст. ст. 176-183, 194, 199, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подала адвокатка ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 березня 2023 року, якою задоволено клопотання слідчого, погоджене прокурором, у кримінальному провадженні за №0000586, внесеному 19.12.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, і якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, до 19 травня 2023 року,- залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: