У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000108, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_5 ОСОБА_6 на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 лютого 2023 року відносно

ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Первомайську Миколаївської області, зареєстрована та мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

захисник ОСОБА_6 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 лютого 2023 року ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, і призначено їй покарання: за ч. 1 ст. 307 КК України у виді 4 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 307 КК України 6 років позбавлення волі, з конфіскацією усього майна, яке є її власністю.

Ухвалено, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, ОСОБА_5 , за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 6 років позбавлення волі, з конфіскацією усього майна, яке є її власністю.

Ухвалено, до набрання вироком в законної сили, раніше обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою залишити без змін. Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту її фізичного затримання, з 11.16 год. 14.10.2022 р.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судових експертиз, в загальній сумі 3 020,48 грн.

Вирішено питання стосовно речових доказів у кримінальному провадженні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник ОСОБА_6 просить змінити вирок суду першої інстанції, пом`якшити обвинуваченій ОСОБА_5 покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, а саме нижче від найнижчої межі, встановленою санкцією ч. 2 ст. 307 КК України 5 років позбавлення волі, яке буде спів мірним її діянню та особі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 вважає, що призначене обвинуваченій ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 307 КК України не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, а тому, за своїм розміром є явно несправедливим, через суворість.

Вважає, що при призначені покарання суд першої інстанції неналежним чином врахував всі обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та його вчинення внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин (відсутність постійного матеріального забезпечення та роботи, хвороба у вигляді наркозалежності, вилучення у неї неповнолітньої дитини), а також молодий вік обвинуваченої та те, що злочин нею вчинено вперше.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

З 2017 року ОСОБА_5 перебуває на обліку у лікаря-нарколога та проходить замісну підтримуючу терапію препаратом «Метадон», котрий отримує у наркологічному відділенні КНП «Первомайської центральної міської багатопрофільної лікарні» Первомайської міської ради (далі Первомайська ЦМБЛ). Відповідно до затвердженого наказу № 200 від 27.03.2012 р. «Про затвердження Порядку проведення замісної підтримувальної терапії осіб з психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання опіоїдів» ОСОБА_5 повинна приймати препарат «Метадон» виключно самостійно та не має права будь-яким чином передавати його стороннім особам.

28.09.2022 р., у ранковий час, ОСОБА_5 у наркологічному відділенні Первомайської ЦМБЛ за адресою: м. Первомайськ Миколаївської області, вул. Трудової Слави, 13, відповідно до рецепту, отримала замісну підтримуючу терапію у вигляді 30 пігулок препарату «Метадон», маючи намір на подальший збут частини пігулок.

Реалізуючи задумане, діючи з корисливого мотиву, маючи намір на подальший незаконний збут наркотичного засобу, ОСОБА_5 поклала блістери з пігулками собі у сумку та направилась в напрямку автобусної зупинки неподалік від Первомайської ЦМБЛ по вул. Турунова в м. Первомайську Миколаївської області.

Того ж дня, а саме 28.09.2022 р. близько 11.00 год., з метою отримання грошових коштів за незаконний збут наркотичного засобу, неподалік від Першої лікарні по вул. Турунова в м. Первомайську Миколаївської області, ОСОБА_5 зустрілась з ОСОБА_8 та за 450 грн. незаконно збула останньому наркотичний засіб три пігулки «Метадон», вага якого, в перерахунку на суху речовину, становила 0,0754 г, які знаходилися в упаковці від пігулок «Метадон». ОСОБА_8 розрахувався з ОСОБА_5 грошовими купюрами: 200 грн. ВЄ6150035, 100 грн. АГ6238924, АА5074949, 50 грн. СЛ3186576.

В той же день у ОСОБА_8 працівниками поліції вилучено три пігулки «Метадон», які, за висновком експерта, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадоном, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 0,0754 г.

Крім того, 14.10.2022 р. близько 09.00 год., ОСОБА_5 у наркологічному відділенні Первомайської ЦМБЛ за адресою: м. Первомайськ Миколаївської області, вул. Трудової Слави, 13, відповідно до рецепту, отримала замісну підтримуючу терапію у вигляді 40 пігулок препарату «Метадон», маючи намір на подальший збут частини пігулок.

Реалізуючи задумане, маючи намір на подальший незаконний збут наркотичного засобу, діючи з корисливого мотиву, повторно, ОСОБА_5 поклала блістери з пігулками собі у сумку та направилась в напрямку автобусної зупинки неподалік від Первомайської ЦМБЛ по вул. Турунова в м. Первомайську Миколаївської області.

Того ж дня, а саме 14.10.2022 р. близько 11.00 год., з метою отримання грошових коштів за незаконний збут наркотичного засобу, неподалік від Першої лікарні по вул. Турунова м. Первомайська Миколаївської області, ОСОБА_5 зустрілась з ОСОБА_8 та за 900 грн., повторно, незаконно збула останньому наркотичний засіб шість пігулок «Метадон», які знаходилися в упаковці від пігулок «Метадон». ОСОБА_8 розрахувався з ОСОБА_5 грошовими купюрами: 200 грн. ЄА9529155, СН4214714, КЄ9038553, 100 грн. УФ8817828, АЄ1806045, 50 грн. ВЖ7785119, ФВ2158946.

В той же день, у ОСОБА_8 працівниками поліції вилучено шість пігулок «Метадон», які, за висновком експерта, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадоном, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 0,1489 г.

Дії ОСОБА_5 судом кваліфіковано за ч. 1 ст. 307 КК України, як незаконний збут наркотичних засобів, та за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконний збут наркотичних засобів, вчинений повторно.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, дані про особу обвинуваченої, яка не працює, характеризується не негативно, на обліку у лікаря-психіатра з приводу захворювання не перебуває, проте перебуває на обліку в психо-наркологічному диспансерному відділенні КНП «ПЦМБЛ» з 10.10.2020 р. із відповідним діагнозом. Встановив наявність обставини, яка пом`якшує покарання щире каяття, оскільки вона повністю визнала вину та дала правдиві пояснення про обставини скоєння злочинів та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав вирок законним та обгрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд доходить наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Згідно зі ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, за обставин, встановлених судом, є обґрунтованими, відповідають дослідженим у судовому засіданні доказам, які викладені у вироку. Обставини обвинуваченою ОСОБА_5 не заперечувались, досліджувались за згодою учасників судового провадження, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому, відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, апеляційному оскарженню та перегляду не підлягають.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 кваліфіковані вірно за ч. ч 1, 2 ст. 307 КК України, та апелянтом не оспорюються, а тому апеляційним судом не переглядаються.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про невідповідність призначеного за ч. 2 ст. 307 КК України покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, то вони, на думку апеляційного суду, є необґрунтованими з огляду на таке.

За змістом ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог, викладених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинила кілька кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 307 КК України, які відносяться до тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, які, за своєю сутністю, негативно та загрозливо впливають на стан здоров`я населення, мають згубний вплив на соціальне благополуччя суспільства, згубно впливають на свідомість людей, їх мораль та спосіб життя, а відтак свідчать про значну їх суспільну небезпечність, раніше не судима, характеризується не негативно, не працює, перебуває на обліку в психо-наркологічному диспансерному відділенні КНП «ПЦМБЛ» з 10.10.2020 із відповідним діагнозом.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої є щире каяття, обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

В супереч твердженням захисника, викладеним в апеляційній скарзі, при визначенні виду та розміру покарання суд першої інстанції в повному обсязі виконав вимоги ст. ст. 50, 65 КК України та належним чином, як в цілому, так і безпосередньо за ч. 2 ст. 307 КК України, врахував характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, відомості про особу обвинуваченої та її ставлення до вчиненого, а саме те, що вона визнає себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що і стало підставою для призначення покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років, що мінімальним покаранням, передбаченим санкцією статті.

Водночас, апеляційний суд зауважує, що захисником не обґрунтовано яким чином зменшення розміру покарання у виді позбавлення волі з 6 років до 5 років, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, сприятиме кращому виправленню обвинуваченої ОСОБА_5 .

При цьому, враховуючи, що обвинуваченою ОСОБА_5 вчинено кілька епізодів злочинної діяльності, які мають самостійну правову кваліфікацію, судом першої інстанції цілком вірно призначено остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, що є найбільш м`яким способом призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень.

З урахуванням викладеного, призначене судом першої інстанції покарання, на думку апеляційного суду, відповідає тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга захисника обвинуваченої ОСОБА_5 ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, вирок суду є законним і підстав для його зміни, як того просить апелянт, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 лютого 2023 року відносно ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою ОСОБА_5 , яка тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення їй копії ухвали суду.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3