Справа № 344/8352/23
Провадження № 1-кс/344/3244/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залу суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

Представник володільця майна ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, в обґрунтування якого посилається на те, що ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.12.2022 у справі №344/15998/22 накладено арешт на автомобіль марки Audi Q8, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ПП «Терен-Бліц», який вилучений у ОСОБА_4 під час огляду місця події 15.12.2022 із забороною відчуження, розпорядження та користування майном. У кримінальному провадженні № 0002331 слідчим 29.04.2023 року винесено постанову про закриття кримінального провадження, долю речових доказів не вирішено.

Адвокат та володілець майна в судове засідання не прибули, захисник просив розглянути клопотання без його участі.

Слідчий в судове засідання не прибув.

Дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, вважаю наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Беручи до уваги вищенаведене, враховуючи, що всі особи, які беруть участь у судовому провадженні в судове засідання не прибули приходжу до висновку, про можливість розгляду клопотання без здійснення фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а згідно з ч. 2 - документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч. 1 цієї статті.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Як передбачено ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.12.2022 накладено арешт із забороною користування, розпорядження та відчуження на автомобіль марки Audi Q8, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ПП «Терен-Бліц», який вилучений у ОСОБА_4 під час огляду місця події 15.12.2022.

26.04.2023 року слідчим - заступником начальника слідчого відділу розслідування злочинів в сфері транспорту СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження 0002331 від 16.12.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, з підстави відсутності об`єктивної сторони складу злочину.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З матеріалів справи вбачається, що кримінальне провадження закрито.

У відповідності до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права

Здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, виходячи з даних, що були здобуті під час розслідування кримінального провадження про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, зважаючи на те, що під час закриття кримінального провадження питання про скасування арешту не вирішено, а також, враховуючи те, що в ході розгляду клопотання не встановлено наявність достатніх підстав, які б виправдовувало подальше втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II), слідчий суддя, вважає, що клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, клопотання слід задовольнити та скасувати арешт на автомобіль.

Щодо вимоги про повернення майна власнику, слід зазначити наступне.

Обов`язок повернення майна, після скасування арешту, виникає у слідчого (дізнавача) в силу закону. Вирішення вказаного питання не належить до компетенції слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, на автомобіль марки Audi Q8, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ПП «Терен-Бліц», який вилучений у ОСОБА_4 під час огляду місця події 15.12.2022, який накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.12.2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1