Справа №642/3055/23
Провадження №1-кп/642/340/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2023 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження №0000403 від 23.08.2022 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з середньою освітою, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 30.11.2009 року Ленінським районним судом м.Харкова за ст.69, ч.2 ст.307 КК України позбавлення волі строком на 3 роки із конфіскацією майна; 11.07.2013 року Ленінським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.307 КК України до позбавлення волі строком на 6 років; звільнився 04.04.2017 року з Олексіївської ВК №25 за відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 КК України,-

в с т а н о в и в:

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним

ОСОБА_4 , усвідомлюючи про кримінальну караність злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів, ігноруючи вимоги ст.ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 №60-95-BP (в редакції Закону № 530-У від 28.12.2015), Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, наказу Міністерства охорони здоров`я України №481 від 20.08.2008 та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 634 від 29.07.2010 «Про внесення змін до Наказу міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 року №188, вчинив злочин при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше вчиняла кримінальне правопорушення, передбачене статтею 307 КК України, у невстановлений досудовим розслідування час та дату, маючи умисел направлений на незаконний посів рослин конопель з метою вирощування (культивування) рослин конопель для подальшого виготовлення, зберігання та особистого вживання особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, за місцем свого мешкання, а саме адресою: АДРЕСА_1 незаконно висіяв у ґрунт насіння конопель, які дали сходи в кількості 12 кущів.

Продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне вирощування рослин конопель для особистого вживання без мети збуту, ОСОБА_4 у невстановлений період часу, але не пізніше 23.08.2022 р., здійснював догляд за посівами рослин конопель на подвір`ї за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: знищував бур`яни, рихлив ґрунт та поливав. Таким чином, здійснював систематичний догляд за посівами, сходами та дорослими рослинами конопель з метою доведення їх до стадії дозрівання, тобто незаконно вирощував рослини коноплі у загальній кількості 12 рослин.

Протиправні, злочинні дії ОСОБА_4 , пов`язані з незаконним посівом та незаконним вирощування рослин конопель були припинені на законних підставах співробітниками поліції, якими 23.08.2022 у період часу з 13 години 42 хвилин по 14 годину 04 хвилини, було проведено огляд за адресою: АДРЕСА_1 , а саме у будинку, в якому мешкає та зареєстрований ОСОБА_4 , в ході якого було виявлено та вилучено зростаючі у землі, у кількості 12 штук кущів рослини, які згідно висновку експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6. «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» Національного інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса №19285 від 01.09.2022 - є рослинами, які містять психотропні речовини, рослинами роду коноплі.

Загальна кількість вилучених кущів рослин роду коноплі згідно протоколу огляду від 23.08.2022 склала 12 штук, які ОСОБА_4 незаконно посіяв та вирощував для подальшого особистого вживання, без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_4 у зазначений вище період часу всупереч вимогам Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів, та зловживання ними», Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» незаконно посіяв та незаконно вирощував рослини роду коноплі у кількості 12 штук, тобто рослини, що містять психотропну речовину - тетрагідроканабінол, обіг якої обмежений відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000.

ІІ. Позиція обвинуваченого щодо пред`явленого обвинувачення та висновки суду

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та пояснив, що вчинив його при вищезазначених обставинах, не оспорював фактичні обставини кримінального правопорушення, викладеного в обвинувальному акті. Свої дії ОСОБА_4 піддав критичній оцінці та висловив жаль щодо скоєного, активно сприяв розкриттю злочину, щиро каявся.

За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Обвинувачений ОСОБА_4 вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію також висловив прокурор.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у повному обсязі та не заперечує фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Окрім цього, відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

При цьому судом з`ясовано в учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст визнаних фактичних обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, та на виконання вимог ч.3 ст.349 КПК України роз`яснено їм, що у такому випадку учасники будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

З огляду на те, що кримінальне провадження розглянуто судом в порядку ч.3 ст.349 КПК України, інші докази, здобуті в ході досудового розслідування, під час судового розгляду не досліджувались.

ІІІ. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Таким чином, суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.2 ст.310 КК України, а саме незаконний посів та незаконне вирощування рослин конопель особою, яка раніше вчиняла кримінальне правопорушення передбачене статтею 307 КК України.

ІV. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також мотиви суду при призначенні покарання

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий 30.11.2009 року Ленінським районним судом м.Харкова за ст.69, ч.2 ст.307 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки із конфіскацією майна; 11.07.2013 року Ленінським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.307 КК України до позбавлення волі строком на 6 років; звільнився 04.04.2017 року з Олексіївської ВК №25 за відбуттям строку покарання, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, тяжких захворювань чи інвалідності не має, офіційно не працевлаштований, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей або батьків похилого віку.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжує покарання відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Вимогами ч. 2 ст. 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Згідно з ч.6 ст.368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України та практику Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Так, у постанові ВСУ від 01 лютого 2018 року (справа № 634/609/15-к, провадження № 51-658 км17) зазначено, що підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК України), визначенні «інших обставин справи».

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст.ст.50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, наявність декількох пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, його відношення до скоєного злочину та щире розкаяння у вчиненому, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.310 КК України в межах санкції частини зазначеної статті у виді позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Але, враховуючи щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, оскільки вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Суд також покладає на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст.76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

V. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

В ході розгляду справи ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався, та підстав для його обрання немає.

Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати за проведену експертизу матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6. «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів № 19285 від 11.09.2022 у розмірі 3020,32 грн.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-371,373-376,395, 468-475, ч.15 ст.615 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст.310 КК України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обовязки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні №19285 від 01.09.2022 у розмірі 3020,32 (три тисячі двадцять грн. 32 коп.) грн.

Речові докази по справі, а саме: 12 кущів рослини роду «Конопля», які містять наркотичні засоби та психотропні речовини, обіг яких допускається лише для промислових цілей, запаковані в картонну коробку коричневого кольору та опечатані биркою, які перебувають на зберіганні ВП № 2 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області - після набрання вироком законної сили - знищити.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя Наталя ПЕТРОВА