Справа № 952/479/21
Провадження № 1-кп/626/30/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року

Красноградський районний суд Харківської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Красноград матеріали кримінального провадження № 0000114 за обвинуваченням ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Новоселівка Зачепилівського району Харківської області, громадянина України, освіта професійно технічна, зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

15 вересня 2020 року, приблизно о 22 годин 30 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи на вулиці Центральній в с.Леб`яже Зачепилівського району Харківської області, керував технічно несправним мопедом "Дельта" без державної реєстрації та рухався у напрямку с.Зачепилівка Харківської області. ОСОБА_3 не врахував дорожню обстановку , проявив неуважність, порушивши вимоги п. 12,3, п.19.3 Правил дорожнього руху України та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 . В результаті ДТП пішоход ОСОБА_5 за висновком судово-медичного експерта № 12-14/20-КР/21 від 25.03.2021 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового підвертлюжного діафізарного перелому верхньої та середньої третини правої стегнової кістки зі зміщенням відламків, що є тілесним ушкодженням середнього ступеня тяжкості.

При цьому обвинувачений не виконав вимоги Правил дорожнього руху України, а саме п.12.3 де зазначено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди та п.19.3 де вказано, у разі погіршення видимості в напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічних транспортних засобів, водій повинен зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, а в разі засліплення - зупинитися, не змінюючи смуги руху, і увімкнути аварійну світлову сигналізацію. Відновлення руху дозволяється лише після того, як пройдуть негативні наслідки засліплення.

Порушення правил безпеки дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 , перебуває у прямому причинному зв`язку з подією та наслідками що настали. Потерпілим цивільний позов про відшкодування матеріальної і моральної шкоди не заявлений.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. Готовий нести відповідальність, але просить не позбавляти його волі та при призначенні покарання врахувати його щире каяття.

Суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції у суду відсутні. Окрім того, учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Під час судового розгляду було детально проаналізовано поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 після вчинення кримінального правопорушення, наслідки суспільно-небезпечного діяння останнього, особу обвинуваченого, його спосіб життя, зважено на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності.

При обранні виду та розміру покарання, суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення. Відповідно до ст.12 КК України, злочин передбачений ч.1 ст. 286 КК України є нетяжким.

Враховуються дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що він на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, є особою молодого віку, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався.

Згідно ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Слід зазначити, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, суди мають суворо дотримуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які пом`якшують та обтяжують його. З врахуванням роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Також, суд враховує фактичні обставини справи і тяжкість заподіяних злочином наслідків, дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше не судимий, є особою молодого віку, неодружений, ставлення обвинуваченого до скоєного.

Обставинами, які пом"якшують покарання, згідно зі ст.66 КК України , суд вважає те, що обвинувачений розкаявся у вчиненому, яке було висловлене у критичному ставленні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність, сприянні суду в установленні дійсних обставин вчиненого кримінального правопопрушення. Так, зокрема в ході судового розгляду обвинувачений надав в судовому засіданні визнавальні покази та засудив свою протиправну поведінку. Обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини, суд приходить до переконання щодо необхідності призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України.

Також, виходячи із мети та принципів права, справедливості й достатності обраного покарання, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , вищенаведені обставини справи, зокрема пом`якшуючі обставини, суд приходить до висновку, що його виправлення можливе без відбування покарання, і відповідно до ст.75 КК України, вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік та з покладенням відповідно до ч.1 ст.76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вартість витрат на залучення експертів суд рахує вірним стягнути із обвинуваченого відповідно до ст.124 КПК України. Питання про речові докази суд вирішить згідно ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Призначити обвинуваченому ОСОБА_3 за ч.1 ст.286 КК України покарання у виді одного року обмеження волі з позбавлення права керувати транспортними засобами на один рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком один рік. Згідно з ч.1 ст.76 КК України, покласти на нього наступні обов"язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вартість витрат на залучення експертів для проведення експертизи від 19.03.2021 в сумі 2615,2 грн. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази по справі: скло, застібки до змійки, фрагмент ліхтаря - знищити. Зняти арешт з мопеда "Дельта" накладений ухвалою Зачепилівського районного суду Харківської області від 21.09.2020. Мопед "Дельта" без державної реєстрації, що пребуває на штрафному майданчику СПД №1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області - повернути законному власнику.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області впродовж 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку надати учасникам провадження: присутнім - вручити в суді, відсутнім- надіслати поштою.

Суддя