справа № 208/1598/22
№ провадження 1-кп/208/200/23
УХВАЛА

11 вересня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

у відкритому судовому засіданні по справі кримінального провадження № 0000826, розглянувши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця мешкання, раніше неодноразово судимого,

який обвинувачується по ч.2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходиться зазначена справа. Обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

По справі допитані свідки, оголошено матеріали справи, переглянуто відеозаписи. Сторони просили суд оголосити перерву для підготовки до судових дебатів.

Прокурором заявлено клопотання про продовження відносно ОСОБА_7 заходу забезпечення кримінального провадження яке аргументовано тим, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, не має постійного місця мешкання, не має міцних соціальних зв`язків, не працевлаштований, може в будь-який момент залишити або змінити місце мешкання, намагаючись переховуватись від суду задля уникнення покарання за вчинене кримінальне правопорушення. Обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності в тому числі і за вчинення аналогічного злочину, може продовжити злочинну діяльність.

Зазначене вказує на існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Обвинувачений не заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Адвокат залишив розгляд цього клопотання на розсуд суду.

Розглянувши клопотання та вислухав учасників засідання, суд встановив наступне.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Тобто, у випадку вирішення питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження причетність особи до вчинення кримінального правопорушення не повинна мати категоричного висновку, а свідчити лише про її можливість.

ЄСПЛ в рішеннях у справах «Лабіта проти Італії» та інших, неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» ЄСПЛ зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 обґрунтовано, в достатній мірі для вирішення клопотання прокурора, обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який чинним законодавством передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Обвинувачений раніше неодноразово судимий за умисні кримінальні правопорушення, у тому числі і по аналогічному за складом злочину, не має міцних соціальних зв`язків, і суд вважає про доведеність існування ризиків переховування його від суду з огляду на міру покарання яка загрожує ОСОБА_7 у разі визнання винним, ризику вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Суд приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, на які саме вказує прокурор, не зможуть забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Для відмови в звільненні особи з-під варти застосовуються принципи конвенційного прецендентного права, такі як ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд, ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя, про що зазначається у рішеннях ЄСПЛ «Штегмюллер проти Австрії» та «Вемгофф проти Німеччини»

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183-184, 331 КПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строком до 08.11.2023 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, протягом 5-ти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1