Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

31 серпня 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 28 липня 2023 року про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000079 від 26.07.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.5 ст.426-1 КК України,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 28 липня 2023 року задоволено клопотання слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Рівному) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_9 , яке погоджене керівником Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_10 .

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 . котрий народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Хмельницький, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме до 25 вересня 2023 року, без права внесення застави.

Не погодившись з рішенням суду, захисники підозрюваного адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подали апеляційну скаргу, в якій вважають, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначають, що слідчий суддя під час розгляду клопотання не перевірив докази, додані до клопотання, зокрема протокол допиту потерпілого, заяву про залучення ОСОБА_11 до провадження як потерпілого, а також не дослідив матеріали, що стали підставою для початку досудового розслідування за ч.5 ст.426-1 КК України та підставою для внесення відомостей за ч.2 ст307 КК України. Звертає увагу колегії суддів на те, що судом першої інстанції також не враховано, що стороною обвинувачення не надано конкретних доказів щодо існування ризиків, наведених в клопотанні, зокрема, не зазначено жодних даних про спробу знищити документи, впливати на свідків чи переховуватися від суду.

Наголосив, що ОСОБА_6 раніше не судимий, за час несення військової служби зарекомендував себе з позитивної сторони, до виконання функціональних обов`язків ставиться відповідально, має достатній рівень для їх виконання, спроможний самостійно приймати рішення і нести за них відповідальність, у 2020 році брав безпосередню участь у ООС, є учасником бойових дій. Просять скасувати ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 28 липня 2023 року та ухвалити нову, якою обрати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_6 та його захисників-адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора ОСОБА_5 про безпідставність апеляційних вимог та залишення ухвали слідчого судді без змін, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів приходить таких висновків.

За приписамии ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як визначено ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч.2 ст.183 КПК передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Європейський суд з прав людини дав визначення терміну «обґрунтована підозра» у рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України», вкзавши, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

28 липня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої та про нову підозру, а саме за ч.2 ст.307, ч.5 ст.27 ч.2 ст.28 ч.5 ст.426-1 КК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, - у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин з метою збуту, у великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб; ч.5 ст.27, ч.2 ст.28 ч.5 ст.426-1 КК України у пособництві в застосуванні військовою службовою особою насильства щодо підлеглого, вчиненому в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб.

При цьому, колегія суддів зауважує, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. У відповідності до змісту ст.368 КПК, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, тобто наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Під час розгляду клопотання, слідчим суддею було встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК, а саме можливість підозрюваного переховуватись від досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушенні, незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у цьому провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Колегія суддів, перевіривши матеріали за даним клопотанням, вважає такий висновок слідчого судді правильним.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Лабіта проти Італії", тримання під вартою є виправданим у певному випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що, попри презумпцію невинуватості, переважає над повагою до особистої свободи; національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави стверджувати про наявність публічного інтересу, який превалює над загальною нормою про повагу до свободи людини.

Зважаючи на те, що ОСОБА_6 на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні ряду злочинів, у тому числі, який відноситься до категорії особливо тяжких, суворість можливого покарання та не встановлення наявності стримуючих факторів, які б могли гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного, у тому числі, його належну явку на виклику до слідчого, прокурора та суду, оскільки він є мешканцем іншої області та не має у м.Рівному родинних хзвязків, свідчить на користь ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Наявність ризиків, передбачених п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК, стверджується тим, що ОСОБА_6 користуючись авторитетом та міцними соціальними зв`язками серед працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з тим, що він обіймав там керівну посаду, може особисто або опосередковано незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчиняти дії задля знищення, спотворення документів або речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також може інформувати можливих співучасників про встановлені досудовим розслідувань обставини та про необхідність у знищенні певних речей чи документів.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, на даній стадії досудового розслідування, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги сторони захисту не вбачається.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 28 липня 2023 року про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000079 від 26.07.2023 року ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.5 ст.426-1 КК України залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3