Провадження №1-кп/389/39/23
У Х В А Л А

23 травня 2023 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001083 від 28.12.2022, стосовно

ОСОБА_5 ,

обраний запобіжний захід тримання під вартою, строк до 26.05.2023, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В :

27 березня 2022 року до Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001083 від 28.12.2022 стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду від 28 березня 2023 року ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою до 26.05.2023.

В судовому засіданні прокурор просив продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою. Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, що карається позбавленням волі на строк до 15 років, ризики, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які існували на час застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу під час досудового розслідування, не зникли, обвинувачений раніше не судимий, одружений, утриманці відсутні, пенсіонер, не має достатньо міцних соціальних зв`язків, тобто зазначені обставини підтверджують існування вищезазначених ризиків.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора, оскільки наявність ризиків вказаних прокурором не є обґрунтованими, а сама по собі тяжкість обвинувачення не виправдовують застосування такого виду запобіжного заходу. Просили застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту та врахувати при цьому, що обвинувачений є пенсіонером, має міцні соціальні зв`язки, хронічне захворювання, фактично на його утриманні - мати похилого віку, його позитивні характеристики тощо.

Вислухавши у судовому засіданні думку учасників судового провадження, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За змістом ч.2 ст.177, ст.197 КПК України підставою як застосування запобіжного заходу, у тому числі і у виді тримання під вартою, так і продовження строків тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Частиною першою ст.194 КПК України визначений обов`язок суду встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

-наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

-наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

-недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що повною мірою узгоджується з практикою Європейського суду.

Так, рішенням ЄСПЛ від 06 квітня 2000 року у справі «Лабіта проти Італії», в якому зазначено, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Крім цього, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Під час розгляду даного клопотання у вказаному кримінальному провадженні встановлена наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, які наразі не зменшилися та не зникли.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, а саме у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, яке закон класифікує як особливо тяжкий, яким передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років, що вказує на цілком ймовірну можливість переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

При цьому, судом враховано, що обвинувачений раніше не судимий, одружений, утриманців не має, пенсіонер, намагався приховати сліди злочину.

Зважаючи на те, що на даний час судом ще не допитано свідків, є вагомі підстави вважати, що у разі застосування до обвинуваченого альтернативного по відношенню до тримання під вартою запобіжного заходу, не пов`язаного з виключними запобіжниками у комунікації та його переміщеннях, останній зможе здійснити незаконний вплив на даних осіб з метою зміни наданих ними показань для уникнення від кримінальної відповідальності за скоєний злочин.

Слід зазначити, що такий ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Судом також враховано характер кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим, яке має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства та те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, що в даному випадку виправдовує тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.

Зазначене підтверджує, що заявлені раніше ризики не зменшились і це дає достатні підстави вважати, що у разі зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу на запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, вказане не забезпечить належного виконання останнім його процесуального обов`язку.

Доводи захисника обвинуваченого про необгрунтованість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 судом не можуть бути враховані із вищезазначених підстав.

З огляду на викладене та заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Продовжуючи дію такого запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованих злочинів, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було застосовано до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою, не відпали, продовжують існувати, що також унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, то відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України розмір застави у даному кримінальному провадженні не визначається.

Керуючись ст.ст.177,178,183,331,392 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Кам`янка Черкаської області, продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, який обчислювати з 12 години 10 хвилин 23 травня 2023 року по 12 годину 10 хвилин 21 липня 2023 року.

Копію ухвали, до відома, направити начальнику ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», вручити прокурору та обвинуваченому.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1