Провадження № 1-кп/344/570/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2023 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретаря с/з: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі прокурора: ОСОБА_4 ,

потерпілих: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

представника потерпілої: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8 ,

обвинуваченого: ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у місті Івано-Франківськ, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , непрацюючого, з середньою освітою, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше судимого:

13.09.2010 року вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст..70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

10.12.2013 року вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 місяці;

19.05.2015 року вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської за ч.2 ст.190, ч.4 ст..70 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік;

08.12.2017 року вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

04.09.2018 року вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської за ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.4 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_9 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у житло, повторно та таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинену повторно, поєднану з проникненням у житло та в умовах воєнного стану.

Кримінальні правопорушення вчинено за таких обставин.

ОСОБА_9 , маючи не зняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно вчинив нові умисні корисливі злочини.

Так, з метою таємного викрадення чужого майна із квартир мешканців м. Івано-Франківська, ОСОБА_9 24.01.2022 у період часу з 08 год 20 хв по 17 год 20 хв, направився до будинку АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_9 , піднявшись на шостий поверх будинку АДРЕСА_2 , підійшов до дверей квартири АДРЕСА_3 , де проживає потерпіла ОСОБА_5 . Переконавшись, що господарів у квартирі немає та за його діями ніхто не спостерігає, шляхом підбору ключа до серцевини замків вхідних дверей, незаконно проник до вказаного приміщення.

В подальшому, ОСОБА_9 , з метою незаконного збагачення, діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, таємно викрав грошові кошти у сумі 10000 грн. та ювелірні вироби, а саме:

пару сережок, у вигляді двох переплетених між собою дуг із білого золота 585 проби та жовтого золота 585 проби, загальною вагою 3 г, (вага жовтого золота 1,5 г вага білого золота 1,5 г), вартістю 2874 грн,

браслет виготовлений із жовтого золота 585 проби, вагою 6 г, вартістю 5748 грн,

набір, що складався із пари сережок із жовтого золота 585 проби, у формі дуг із камінцями Сваровскі, білого кольору та каблучки із жовтого золота 585 проби, у формі спіралі із камінцем Сваровскі, (вага сережок без вставок 3 г, вага каблучки без вставки 3 г), вартістю 5748 грн,

ланцюжок виготовлений із жовтого золота 585 проби, вагою 2 г, вартістю 1916 грн, підвіску виготовлену із жовтого золота 585 проби, у формі кільця у якому містився камінець у формі ока, який змінював колір, вагою 2 г (без вставки), вартістю 1916 грн,

пару сережок виготовлених із срібла 925 проби, із камінцем синього кольору, вагою 1 г (без камінця), вартістю 19,30 грн,

каблучку із срібла 925 проби, оздоблену гілочкою із камінцями синього кольору, вагою 2 г (без вставок), вартістю 38,60 грн,

каблучку із срібла 925 проби оздоблену каменем «Султаніт», вагою 3 г (без вставки), вартістю 57,90 грн,

каблучку із срібла 925 проби оздоблену дугою із дрібними камінцями, білого кольору, вагою 3 г (без оздоблення), вартістю 57,90 грн,

ланцюжок виготовлений із срібла 925 проби, вагою 5 г, вартістю 96,50 грн,

підвіску виготовлену із срібла 925 проби, у формі двох кілець (одне світле інше темне) вагою 1 г, вартістю 19,30 грн.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_9 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 28491,50 гривні.

Таким чином, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_9 , в період часу з 30.06.2022 по 16 год 02.07.2022, під час дії на території України воєнного стану, який введений згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», з метою таємного викрадення чужого майна із квартир мешканців м. Івано-Франківська, направився до будинку АДРЕСА_4 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_9 , піднявшись на другий поверх будинку АДРЕСА_4 , підійшов до дверей квартири АДРЕСА_5 , де на той час проводились ремонтні роботи та яка належить потерпілому ОСОБА_6 . Переконавшись, що господаря у квартирі немає та за його діями ніхто не спостерігає, шляхом підбору ключа до серцевини замка вхідних дверей, незаконно проник до вказаного приміщення.

В подальшому, ОСОБА_9 , з метою незаконного збагачення, діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, таємно викрав електроінструменти, а саме: перфоратор бочковий ТМ «Dnipro-M BH-10» (s/n 17554000ZDE0), чорного кольору, вартістю 1275 грн, шліфувальну машинку ТМ «Bosch PEX 125 AE», зеленого кольору, вартістю 715 грн та п`ять точкових світильників ТМ «LighMaster LED», загальною вартістю 600 грн, що підтверджується висновком товарознавчої експертизи.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_9 , покинув місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 2590 гривень.

Таким чином, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Щодо обвинувачення ОСОБА_9 за ч.4 ст.185 КК України.

Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про проведення судового розгляду без його участі.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_9 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та надав показання, що дійсно шляхом підбору ключа до вхідних дверей незаконно проник у квартиру АДРЕСА_6 та таємно викрав звідти електроінструменти, а саме: перфоратор бочковий ТМ «Dnipro-M BH-10» (s/n 17554000ZDE0), чорного кольору, шліфувальну машинку ТМ «Bosch PEX 125 AE», зеленого кольору та п`ять точкових світильників ТМ «LighMaster LED».

Він розуміє, що вчинив неправильно, йому дуже прикро за свою поведінку та вчинок. З матеріалами досудового розслідування ознайомлений, їх не оспорює, у вчиненому щиро кається, просить не досліджувати усі докази, що стосуються його обвинувачення за ч.4 ст.185 КК України, а обмежитися його допитом.

Вислухавши думки учасників процесу суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_9 та його захисника про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються підлягає до задоволення, оскільки показання ОСОБА_9 не викликають сумнівів у правильності розуміння ним змісту та обставин вчинення кримінального правопорушення, їх добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються. У суду відсутні сумніви у добровільності позиції обвинуваченого. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинену повторно, поєднану з проникненням у житло та в умовах воєнного стану.

Щодо обвинувачення ОСОБА_9 за ч.3 ст.185 КК України.

Після роз`яснення судом обвинуваченому ОСОБА_9 його прав та обов`язків той від дачі показань відмовився зазначивши при цьому, що своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України не визнає. Після відновлення з`ясування обставин справи в ході повторного допиту обвинувачений ОСОБА_9 повністю визнав свою вину і за ч.3 ст.185 КК України та надав показання, що дійсно за обставин, що зазначені в обвинувальному акті викрав з квартири потерпілої ОСОБА_5 належні їй грошові кошти у сумі 10000 грн. та ювелірні вироби.

Крім визнання ОСОБА_9 своєї вини, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за викладених вище обставин, повністю підтверджується зібраними на досудовому слідстві та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, яким судом надано ретельну оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 вказала, що проживає в квартирі по АДРЕСА_7 разом зі своїм сином ОСОБА_10 . Близько 17 години 24.01.2022 року їй зателефонував син та повідомив, що обікрали квартиру. Коли приїхала додому то побачила в квартирі працівників поліції які проводили огляд. Особисті речі були розкидані по квартирі. Працівники поліції опитали потерпілу та її синів, а також вилучили з квартири речові докази. Потерпіла надала працівникам поліції фотографії викрадених речей, а також детально описала все викрадене в неї майно. В судовому засіданні потерпіла ще раз підтвердила, що все зазначене в обвинувальному акті майно перебувало в її власності та було викрадено 24.01.2022 року з її квартири та зазначила, що заявлений нею цивільний позов підтримує та просить його задовольнити у повному обсязі. Щодо призначення покарання покладалась на розсуд суду.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 повідомив що станом на 24.01.2022 року проживав в квартирі по АДРЕСА_7 разом зі своєю мамою ОСОБА_5 . Повернувшись додому 24.01.2022 року близько 17 години, побачив що двері квартири відкриті шляхом злому замка. Зайшовши в квартиру побачив там хаотично розкидані речі і зрозумів, що квартиру обікрали. Передзвонив своєму братові ОСОБА_11 та повідомив його про крадіжку, який приїхавши на місце крадіжки викликав працівників поліції. Приїхавши на місце працівники поліції розпочали проведення слідчих дій, а через 10 хвилин після працівників поліції приїхала і мама. Повідомив, що з квартири викрали коштовності та гроші, що належали його мамі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 вказав, що 24.01.2022 року близько 17 години йому передзвонив його брат ОСОБА_10 та повідомив, що квартиру в якій він проживає обікрали. Приїхавши за адресою де знаходиться квартира побачив ознаки крадіжки та викликав працівників поліції. Після приїзду працівники поліції оформляли необхідні їм документи, а також опитали свідка. Повідомив, що з квартири викрали прикраси та гроші його мами.

Крім показань свідків та потерпілої, вина обвинуваченого у вчиненні злочину, передчасного ч.3 ст.185 КК України доводиться наступними письмовими і речовими доказами по справі, які були предметом дослідження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.п.130, том 1) та протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29.01.2022 року, відповідно до яких на підставі заяви ОСОБА_5 25.01.2022 року внесено відомості до ЄРДР про вчинення 24.01.2022 року у період часу з 08 години 20 хвилин по 17 годину 20 хвилин невідомою особою кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, зокрема за фактом викрадення проникнення у приміщення квартири АДРЕСА_8 шляхом підбору ключа, звідки вчинила крадіжку ювелірних прикрас, грошових коштів, чим спричинила заявнику майнової шкоди.

Протоколом огляду місця події від 24.01.2022 року з долученими до нього фотознімками (а.п.133-139, том 1), відповідно до якого об`єктом огляду є приміщення квартири АДРЕСА_8 . Вхід у дану квартиру здійснюється через металеві двері коричневого кольору, які на момент огляду були зачинені на верхній замок на два оберта. У протоколі зазначено, що приміщення квартири складається з коридору, 1-ї кімнати, кухні та ванної кімнати. Під час огляду виявлено та вилучено із вхідних дверей квартири верхній умз із двома ключами до нього, із поверхні зовнішньої сторони вхідних дверей вилучено магніт круглої форми. На поверхні керамічної плитки у ванній кімнаті виявлено фрагмент сліду взуття, який перекопійований та вилучений. Із поверхні дерев`яної шкатулки, що знаходилась у кімнаті взято змив на ватний тампон, який поміщено до паперового конверту та вилучено. На поверхні дверей меблевої стінки на відстані 60 см нижче від верхнього краю та безпосередньо біля правого краю виявлено два сліди пальців рук, на поверхні шухляди стінки над ручкою виявлено два сліди пальців рук. На поверхні дверцят тумбочки меблевої стінки у правому верхньому куті виявлено слід рук також вилучено чотири коробки з під ювелірних виробів. Вказані сліди та предмети поміщені у спец пакети та вилучені. Протокол огляду містить фотознімки зазначених у протоколі речей та предметів.

Протоколом відібрання біологічних зразків від 19.07.2022 року (а.п.154, том 1), відповідно до якого ОСОБА_9 на підставі постанови про отримання біологічних зразків (а.п.152-153, том 1) добровільно надав біологічні зразки, а саме взірець букального епітелію.

Висновком судово молекулярно - генетичної експертизи №СЕ-19/109-22/8355-БД від 19 вересня 2022 року (а.п.158-165, том 1), яким встановлено генетичні ознаки ДНК - профіль зразка букального епітелію ОСОБА_9 , які наведені у таблиці №1.

Висновком судово молекулярно - генетичної експертизи №СЕ-19/109-22/8356-БД від 29 вересня 2022 року (а.п.170-178, том 1), яким встановлено, що у наданому для дослідження змиві із поверхні дерев`яної шкатулки, вилученому 24.01.2022 в ході огляду місця події, а саме приміщення квартири АДРЕСА_8 виявлено клітини з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки, які наведено в таблиці 1.1 додатку 1. Генетичні ознаки клітин, виявлених у змиві збігаються з генетичними ознаками зразку букального епітелію ОСОБА_9 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразках букального епітелію ОСОБА_9 та в об`єктах №1 складає 3,94 х 10 ???. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше ніж у 1 з 2,54 х 10 ?? осіб.

Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/109-22/7230-ТВ від 15.08.2022 року вартість викраденого з приміщення квартири АДРЕСА_8 майна потерпілої, станом на 24.01.2022 року становить 28 491 (двадцять вісім тисяч чотириста дев`яносто одна) гривня 50 копійок.

Як вбачається з висновку судово-психіатричного експерта № 69/2022 від 31.03.2022 року (а.п.201-204, том 1), підекспертний ОСОБА_9 психічними розладами, тимчасовим розладом психічної діяльності не страждає та не страждав на період часу інкримінованих йому протиправних дій, виявляє ознаки РПП внаслідок вживання опіоїдів, синдромом залежності, на даний час під клінічним наглядом на замісному режимі, що згідно МКХ-10 F11/22/. Також даним висновком встановлено, що підекспертний ОСОБА_9 перебуває та перебував на період часу інкримінованих йому протиправних дій у стані при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

На думку суду сукупність досліджених в ході судового розгляду доказів, в тому числі і непрямих, дає можливість суду поза розумним сумнівом, зробити висновок про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює не тільки кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, але й сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відтак, оцінюючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, які є належними та допустимими, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Розглядаючи кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_9 суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст.91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Згідно з ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а саме те, що кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст. 185, ч.4 ст.185 КК України відповідно до ст.12 КК України є тяжкими злочинами; визнання обвинуваченим своєї вини; дані про особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, з середньою освітою, має постійне місце проживання, перебуває на обліку в лікаря нарколога та психіатра з діагнозом «Розлад психіки і поведінка внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності. Також є учасником замісної підтримувальної терапії в ЕНП «Прикарпатський наркологічний центр ІФ ОР» з 12.04.2022 року, отримує препарат бупренорфін з добовою дозою 10 мг.

Обставинами, які відповідно до ч.1 ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого за ч.4 ст.185 КК України є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та щире каяття. Обставин, які відповідно до ч.1 ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України судом не встановлено.

Обставин, які відповідно до ч.1 ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_9 в ході судового розгляду судом не встановлено.

Також, з досудової доповіді про обвинуваченого вбачається висока ймовірність вчинення ОСОБА_9 повторного кримінального правопорушення та середній рівень його небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, а виправлення ОСОБА_9 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства у тому числі для окремих осіб.

Отже, враховуючи вищенаведене, а також думку прокурора який просив призначити обвинуваченому кінцеве покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, думку потерпілих, які поклалися на розсуд суду і думку сторони захисту, які просили призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст.69 КК України, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_9 за ч.3 ст.185 КК України слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі у межах санкції даної статті.

При призначенні покарання за ч.4 ст.185 КК України суд враховує дані про особу винного, який є особою молодого віку та має міцні соціальні зв`язки, відсутність обставин, які обтяжують покарання, наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та щире каяття та приходить до висновку, що вказані обставини, які пом`якшують покарання в своїй сукупності, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а тому суд, виходячи з принципу індивідуалізації покарання вважає, що ОСОБА_9 на підставі ч.1 ст.69 КК України слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст.185 КК України, а саме на строк три роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України слід призначити обвинуваченому ОСОБА_9 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим. Саме таке покарання буде відповідати не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд, при призначенні покарання не застосовує до обвинуваченого ОСОБА_9 вимоги ст.75 КК України, оскільки враховує досудову доповідь про обвинуваченого та наявність в нього попередніх судимостей за вчинення корисливих злочинів проти власності, а також повторність вчинених ним злочинів.

Вирішуючи долю заявленого у кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_5 цивільного позову про стягнення з обвинуваченого матеріальної та моральної шкоди, що завдана злочином.

Щодо стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди у розмірі 28 491, 50 гривень завданої потерпілій ОСОБА_5 кримінальним правопорушенням, суд вважає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.127 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення. Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.ч. 1,4,5 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 у частині завданої їй матеріальної шкоди є обгрунтованим, доведений належними доказами, вартість викраденого майна відповідає сумі заявлених позовних вимог, суд вважає, що даний цивільний позов у цій частині підлягає до задоволення.

Що стосується позовних вимог в частині відшкодування спричиненої моральної шкоди, то відповідно до ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а саме: душевних стражданнях, , яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, необхідність докладання додаткових зусиль та витрачання часу на поновлення порушеного права, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Крім того, при визначенні розміру моральної шкоди суд виходить із засад справедливості, добросовісності та розумності, а тому розмір грошового відшкодування має бути співмірний із заподіяною шкодою.

Вирішуючи питання щодо наявності спричинення потерпілому моральної шкоди та визначення розміру шкоди, що підлягає стягненню на користь цивільного позивача, суд враховує роз`яснення пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ст. ст. 23, 1167 ЦК України, та роз`яснень, що викладені в п. 9 постанови Пленуму Верховного суду № 4 від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та бере до уваги те, що потерпіла ОСОБА_5 понесла моральні страждання через вчинення щодо неї злочину, суд враховує глибину душевних страждань потерпілої, про які викладено у цивільному позові та у судовому засіданні під час допиту потерпілої.

За таких обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позову потерпілої ОСОБА_5 та вважає, що відшкодування моральної шкоди у розмірі п`ять тисяч гривень такою, що відповідає засадам розумності, зваженості, достатності, співмірності, виваженості та справедливості, з врахуванням обставин при яких було спричинено моральну шкоду ОСОБА_5 , з оцінкою ступеня та обсягу моральних та страждань потерпілої.

За вказаних обставини, заявлений цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз, загальний розмір яких складає 26 616 (двадцять шість тисяч шістсот шістнадцять) гривень 26 копійок, відповідно до ч.2 ст.124 КПК України покласти на обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Питання щодо скасування арешту майна вирішити згідно ч.4 ст. 174 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 381, 382, 394,615 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.3 ст.185 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі;

- за ч.4 ст.185 КК України із застосуванням ч1 ст.69 КК України - 3(три) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_9 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 , рахувати з моменту його затримання для виконання даного вироку.

Стягнути з ОСОБА_9 , РНОКПП: НОМЕР_1 , що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 в дохід держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 26 616 (двадцять шість тисяч шістсот шістнадцять) гривень 26 копійок.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_9 , РНОКПП: НОМЕР_1 , що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у користь ОСОБА_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_7 28 491 (двадцять вісім тисяч чотириста дев`яносто одну) гривню, 50 копійок на відшкодування заподіяної злочином матеріальної шкоди та 5000 (п`ять тисяч) гривень на відшкодування заподіяної злочином моральної шкоди.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили:

змив (постанова слідчого від 05 жовтня 2022 року), сліди пальців рук (постанова слідчого від 07 липня 2022 року; постанова слідчого від 17 серпня 2022 року), сліди взуття (постанова слідчого від 18 вересня 2022 року) - знищити;

магніт (постанова слідчого від 17 серпня 2022 року), центральний механізм замка та ключ до нього (постанова слідчого від 07 липня 2022 року, а.п. 185, том 1), центральний механізм замка та ключ до нього (постанова слідчого від 22 липня 2022 року) - повернути потерпілій ОСОБА_5 ;

штани джинсові, футболку, бейсболу, кросівки, сумку матерчату, сумку з полімерного матеріалу, (постанова слідчого від 15.07.2022 року) - повернути обвинуваченому ОСОБА_9 ;

мобільний телефон марки «Samsung», мобільний телефон «Nokia» та сім карти (постанова слідчого від 15.07.2022 року) - вважати повернутими обвинуваченому ОСОБА_9 ;

DVD-R диск з відеозаписами (постанова слідчого від 21 липня 2022 року) - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення.

Після набрання вироком законної сили скасувати накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 26 липня 2023 року арешт.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору у день його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати його копію в суді.

Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий-суддя ОСОБА_1