Справа №: 398/4202/23
провадження №: 1-кс/398/1215/23
УХВАЛА

Іменем України

(повний текст)

"21" вересня 2023 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія клопотання слідчої СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному 17 серпня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001391, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Успенка Онуфріївського району Кіровоградської області, громадянина України, українця, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , 1 стрілецького батальйону у військовому званні солдат, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21.09.2023 до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшло клопотання слідчої СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у тому, що він приблизно в липні 2023 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, перебуваючи в зоні бойової відповідальності, точного місця не встановлено, діючи умисно, в порушення вимог п.п. 1, 2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2471-ХІІ від 17.06.1992 р. «Про право власності на окремі види майна», з подальшими змінами та доповненнями, згідно з якими зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ № 576 від 17.10.1992, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолодженої зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, придбав шляхом віднайдення у місцях бойових зіткнень з військовослужбовцями російської федерації в Донецькій області, 30 проміжних патронів які являються боєприпасами 5,45 (5,45х39 мм) з кулями із сталевим сердечком, промислового виготовлення які можуть використовуватися при стрільбі з автоматів Калашникова (АК-74, АКС-74У), кулемету «РПК-74» та ін., та придатні до стрільби, 59 проміжних патронів які являються боєприпасами 7,62-мм (7,62х39 мм), з яких сорок дев`ять з кулями із сталевим сердечком, дев`ять з кулями зі зниженою рикошетуючою здатністю, промислового виготовлення, які можуть використовуватися при стрільбі з автоматів Калашникова (АК-74, АКС-74У), кулемету «РПК-74» та ін., та придатні до стрільби, 440 гвинтівочних патронів які являються боєприпасами з кулями із сталевим сердечком, промислового виготовлення які можуть використовуватися при стрільбі з гвинтівок Мосіна, АВ, АВЛ, БИ-7,62, МЦ-13, СВТ, СВД, АВС та ін.. та придатні до стрільби, 29 проміжних патронів які являються боєприпасами 7,62-мм (7,62х39 мм), з бронебійно-запалюючими кулями, промислового виготовлення які можуть використовуватися при стрільбі з автоматів Калашникова (АК-74, АКМ, АКМС), калібрів «СКС» та ін.. та придатні до стрільби, 134 проміжні патрона які являються боєприпасами 5,45-мм (5,45х39 мм) з яких сто тридцять три з кулями із сталевим сердечком та один з кулею з бронебійним сердечком, які можуть використовуватися при стрільбі з автоматів (АК-74, АКС-74У), кулемету «РПК-74» та ін., та придатні до стрільби, 1 нарізну вогнепальну зброю 7,62-мм, який є модернізованим автоматом Калашникова зі складним прикладом (АКМС) зразка 1959 року, з серійним номером « НОМЕР_2 », 1972 р.в. промислового виготовлення виробництва СРСР.

Після чого, реалізуючи злочинний умисел направлений на перенесення та зберігання зазначених боєприпасів у невстановлений досудовим слідством спосіб, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перевіз зброю, бойові припаси, до свого місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав без передбаченого законом дозволу до 26.08.2023 року, а саме: до моменту виявлення працівниками поліції під час проведення обшуку місця події за вищевказаною адресою.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у незаконному зберіганні зброї, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідка з метою уникнення покарання, перешкоджаючи таким чином кримінальному провадженню.

На підставі ч. 5 ст. 27 КПК України забезпечується повне фіксування судового засідання та процесуальних дій за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів.

Слідча у судовому засіданні підтримала клопотання, просила його задовольнити та застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідка з метою уникнення покарання, перешкоджаючи таким чином кримінальному провадженню.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити та застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 у судовому засіданні також заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Посилався на те, що ризики, на які посилається слідча та прокурор, не доведені. Також посилався на те, що підозрюваному необґрунтовано повідомлено про підозру, беззаперечних доказів його причетності до цього злочину немає.

Заслухавши слідчу, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши зміст клопотання та доданих до нього матеріалів, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

29.01.2023 ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області було задоволено клопотання слідчої ОСОБА_4 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , та надано дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

21.09.2023 до суду надійшло повідомлення від слідчої ОСОБА_4 , що 21.09.2023 о 08:10 год. на підставі ухвали суду було затримано ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі; дані про особу підозрюваного; розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа; ризики продовження чи повторення протиправної поведінки.

Згідно з положеннями ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст. 178 КПК України та те, що підозрюваний раніше не судимий, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання до семи років позбавлення волі, проте є військовослужбовцем та має постійне місце проживання, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення дотримано вимоги розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, проте слідчим, прокурором не доведені обставини, передбачені п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, а також не обґрунтована недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Слідчий суддя не може погодитись з доводами слідчої та прокурора, що підозрюваний дійсно створює ризики переховування від органів досудового розслідування або суду та може впливати на хід досудового розслідування, незаконно впливати на свідка, а більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти цьому та іншим ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду не підтверджені належними доказами, а сам по собі факт вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, на що посилається слідча і прокурор, не свідчить про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Ризик втечі підозрюваним не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії), § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови) § 58). Повинна бути сукупність обставин, які дають підстави переконатися, що негативні підстави втечі будуть уявлятися затриманому меншим злом, аніж тримання під вартою («Stogmuller v. Austria», п. 44).

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд приходить до висновку, що сама по собі міра покарання та тяжкість злочину не можуть бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо інші ризики відпали.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає необхідним у задоволенні клопотання про застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити та відповідно до положень ч. 4 ст. 194 КПК України обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, на строк не більше двох місяців, що на думку слідчого судді, буде достатнім та співмірним із існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю кримінального правопорушення та його наслідками.

Обираючи запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя забороняє підозрюваному ОСОБА_5 залишати місце свого проживання без дозволу слідчого, прокурора чи суду; прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Керуючись ст. 177-179, 183, 193-194, 196, 207 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчої СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному 17 серпня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001391, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, звільнивши останнього з-під варти із зали суду.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, на протязі одного місяця з дня постановлення даної ухвали, тобто з 21.09.2023, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися з постійного місця проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання зазначених в цій ухвалі обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення у відповідності до ст. 179 КПК України, в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Вручити копію ухвали учасникам судового провадження, негайно після її оголошення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчу СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 та прокурора Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Повний текст ухвали проголошений 21.09.2023 о 16:50 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1