Номер провадження: 11-сс/813/1087/23
Справа № 522/7263/23 1-кс/522/3821/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах захисту ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.06.2023року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, українця, з базовою загальною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, інваліда 3 групи, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України у кримінальному провадженні №0000458 від 01.04.2023 року,

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , яке мотивовано наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та неможливістю застосування відносно підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.06.2023року було задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , та продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 20.07.2023 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурором надано матеріали (докази), які є достатніми для переконання що підозра є обґрунтованою, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій, просить скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що:

- підозра, висунута ОСОБА_7 є необґрунтованою, кваліфікація дій слідчим визначена невірно;

- слідчим не доведені ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які виправдовують тримання особи під вартою;

- судом не взято до уваги, що ОСОБА_7 раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягувався, характеризується позитивно, має постійне місце проживання, сім`ю, є особою з інвалідністю.

В судове засідання апеляційного суду прокурор, будучи належним чином повідомленим, не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, а тому, за згодою захисника та підозрюваного, розгляд апеляційної скарги проводиться без участі прокурора.

Позиції учасників апеляційного розгляду

Заслухавши суддю-доповідача, захисника підозрюваного, який підтримав апеляційну скаргу; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Згідно частини 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України вказує, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно п.2 ч.1 ст.372 КПК України в мотивувальній частині ухвали зазначається: суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається; встановлених судом обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів; мотивів, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.3,4 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Частина 5 статті 199 КПК України передбачає, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя при постановленні ухвали в повній мірі дотримався та врахував зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що у проваджені СВ ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000458 від 01.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

19.04.2023 о 12:50 ОСОБА_7 був затриманий працівниками поліції.

Відповідно до матеріалів судової справи, органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у наступному:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , завідомо знаючи про те, що Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_9 від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ введено воєнний стан на всій території України, дію якого, згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 06.02.2023 року №58/2023, продовжено з 19.02.2023 строком на 90 діб, а також достовірно знаючи про те, що до КК України внесені зміни згідно із Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» № 2117-ІХ від 03.03.2022 року, за наступних обставин.

На початку лютого 2023 року, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_7 познайомився з потерпілою ОСОБА_10 , після чого, в ході їх спілкування у ОСОБА_7 під приводом незаконного виготовлення медичних документів про непридатність проходження військової служби сина потерпілої ОСОБА_11 , виник злочинний умисел на вимагання грошових коштів в сумі 1000 доларів США, що еквівалентно до курсу Національного банку України станом на 19.04.2023 становить 36560 гривень у потерпілої ОСОБА_12 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вимагання грошових коштів у ОСОБА_12 в розмірі 1000 доларів США, що еквівалентно до курсу Національного банку України станом на 19.04.2023 становить 36560 гривень, ОСОБА_7 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення та заволодіння грошовими коштами, починаючи з лютого 2023 року, при особистих зустрічах так і під час телефонних розмов, на той час коли ОСОБА_12 перебувала за місцем свого проживання на території Приморського району, вимагав у потерпілої ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 1000 доларів США, що еквівалентно до курсу Національного банку України станом на 19.04.2023 становить 36560 гривень, в якості вирішення питання щодо проходження військової служби її сином ОСОБА_11 . При цьому, ОСОБА_7 , під час вимагання грошових коштів, погрожував обмеженням прав, свобод та законних інтересів сина потерпілої, в разі невиконання вимоги про передачу грошових коштів.

19.04.2023 перебуваючи по АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на особисте збагачення попрохав ОСОБА_13 , який не був обізнаний в планах ОСОБА_7 , отримати від потерпілої ОСОБА_12 грошові коштів в сумі 1000 доларів США, що еквівалентно до курсу Національного банку України станом на 19.04.2023 становить 36560 гривень, які ОСОБА_13 одразу після отримання мав передати ОСОБА_7 .

20.04.2023 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, за кваліфікуючими ознаками: вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над близькими родичами потерпілої, обмеження їх прав, свобод та законних інтересів, вчинене в умовах воєнного стану.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21.04.2023 року ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді, відносно підозрюваного ОСОБА_7 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком до 20.07.2023 року.

Твердження апеляційної скарги захисника стосовно того, що підозра є необґрунтованою, на думку апеляційного суду, не узгоджуються із нормами закону та фактичними обставинами, з огляду на таке.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, однією з підстав є саме обґрунтованість підозри у вчиненні особою злочину, яка, власне, випливає зі змісту процесуального рішення повідомлення про підозру. Звертаючись до практики ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), «Лабіта проти Італії» (Labita v. Italy), «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom), «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану» (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan), «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), зазначається, що наявність «обґрунтованої підозри» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ця особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, тобто мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Підозра це процесуальне рішення прокурора, слідчого (за погодженням з прокурором), яке ґрунтується на зібраних під час досудового розслідування доказах та в якому формується припущення про причетність конкретної особи до вчинення кримінального правопорушення, з повідомленням про це такій особі та роз`ясненням її прав та обов`язків відповідно до чинного законодавства.

Не погоджуючись із доводами сторони захисту про необґрунтованість підозри ОСОБА_7 , апеляційний суд наголошує на тому, що обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наданими апеляційному суду та долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема: заява ОСОБА_12 від 28.03.2023 року про вчинений злочин; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_12 від 01.04.2023 року; протоколом огляду предмету від 04.04.2023 року; протоколом додаткового допиту малолітнього (неповнолітного) свідка ОСОБА_14 від 09.04.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 09.04.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 19.04.2023 року; заявою ОСОБА_13 від 19.04.2023 року; протоколом огляду від 19.04.2023 року; протоколом ідентифікації (помітки) грошових коштів від 18.04.2023 року; протоколом огляду особи та вручення грошових коштів від 18.04.2023 року та іншими матеріалами долученими до клопотання.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочині, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності, допустимості та їх достатності відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення.

Апеляційний суд вважає, що прокурором під час розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , достатньо доведено, що раціональні підстави для підозри у скоєнні зазначеного суспільно-небезпечного діяння об`єктивно існують і підтверджують підозру ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованому йому діянні.

З огляду на вказані вище обставини апеляційний суд дійшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри та про можливу причетність ОСОБА_7 до інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

Крім того, слід зазначити, що стаття 279 КПК України передбачає, що в разі виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 КПК України.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Не погоджуючись із доводами захисника підозрюваного про те, що стороною обвинувачення не було доведено наявності ризиків, які були б підставою для продовження застосування найбільш суворого запобіжного заходу, апеляційний суд наголошує на таких обставинах.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, який є особливо тяжким, покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також характер вказаного кримінального правопорушення, а тому слідчий суддя обґрунтовано вважав, що продовжує існувати ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик можливого переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді що продовжує існувати ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки є достатні підстави вважати, що будучи повідомленим про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, під загрозою можливого покарання, може почати впливати на потерпілу ОСОБА_12 та свідків, яких вже допитано під час проведення досудового розслідування, у тому числі на свідка ОСОБА_13 , з метою зміни їх показів, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 , уже неодноразово погрожував їм та розуміє тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, також ОСОБА_7 уже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів.

Також апеляційний суд враховує, що підозрюваний ОСОБА_7 , ніде не працює, не одружений, не має стійких соціальних зав`язків, має сумнівні дружні зв`язки, що вказує на наявність ризиків, передбачених п.4 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином, обставин передбачених ч.2 ст.183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

Також апеляційний суд відхиляє доводи захисника підозрюваного стосовно того, що слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, зокрема має постійне місце проживання, раніше не судимий, оскільки, враховуючи обставини вчинення інкримінованого підозрюваному злочину зазначене у даному випадку зменшує вищенаведені ризики не настільки, щоб слугувати підставою для обрання відносно нього більш м`якого запобіжного заходу.

Таким чином, обставин передбачених ч.2 ст.183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

Аналізуючи всі викладені вище обставини у їх сукупності, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість можливого призначеного покарання, наявність обґрунтованої підозри та ризиків можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, ризику, що перебуваючи на волі підозрюваний може незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, на переконання апеляційного суду, прокурором доведено те, що обрання підозрюваному ОСОБА_7 іншого більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти доведеним ризикам, а слідчий суддя вірно оцінив та відобразив ці факти в своїй ухвалі.

Апеляційний суд звертає увагу, що доцільність необхідності подальшого утримання підозрюваного під вартою буде перевірена через нетривалий час в порядку ст.199 КПК України, в тому числі і з урахуванням результатів досудового розслідування, під час якого також будуть перевірені факти щодо існування обґрунтованості підозри оголошеної ОСОБА_7 ..

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про існування достатніх підстав для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з урахуванням вимог ч.8 ст.176 КПК України, відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні особливо тяжкого злочину, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою.

Посилання сторони захисту на незадовільний стан підозрюваного, не спростовують висновки суду щодо неможливості підозрюваного перебування в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Стан здоров`я ОСОБА_7 також був врахований при вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу, однак будь-яких відомостей про те, що стан здоров`я обвинуваченого унеможливлює його подальше перебування в умовах установи попереднього ув`язнення матеріали провадження не містять.

В умовах слідчого ізолятора медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота організовуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я.

Таким чином, обставини, передбачені ч. 2 ст. 182 КПК України, які є перешкодою для застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлені не були.

За наведених обставин апеляційний суд приходить до висновку про неспроможність доводів захисника стосовно незаконності оскарженої ухвали, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді - залишенню без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах захисту ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.06.2023року відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України у кримінальному провадженні №0000458 від 01.04.2023 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4