Провадження № 1-кп/752/1291/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві об`єднане кримінальне провадження за №№ 0001899, 0000416 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єнакієве Донецької області, громадянина України, українця, із середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого: 1) 23.10.2006 вироком Ворошилівського районного суду м. Донецька за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік; 2) 24.01.2008 вироком Ворошилівського районного суду м. Донецька за ч. 2 ст. 186, ст. 69, ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі; 3) 09.03.2011 вироком Єнакієвського районного судом Донецької області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до 4 років 2 місяці позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 20.01.2012, вирок змінено за ч. 1 ст. 309 КК України скасовано, вважати засудженим за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі; 4) 01.07.2016 вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 08.11.2016 вирок залишено без змін; 5) 21.06.2018 вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі; 6) 28.04.2022 вироком Галицького районного суду м. Львова за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,

у чиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 10.11.2022 приблизно о 13-30 год., перебуваючи неподалік Центрального автовокзалу у м. Києві, за адресою: пр.-кт Науки, 2/1, біля кіоску побачив пачку від сигарет, а піднявши її виявив у ній медичний шприц об`ємом 20 мм. у середині якого містилась рідина білого кольору. Розуміючи, що це за зовнішніми ознаками, реалізуючи свій умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, помістив собі до кишені куртки у яку був одягнутий, медичний шприц у середині якого містилась рідина білого кольору, тим самим, умисно, незаконно придбав для особистого вживання без мети збуту наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон). В подальшому, цього дня, ОСОБА_3 проходячи біля будинку № 6 на пр.-ті Науки у м. Києві був зупинений працівниками поліції приблизно о 15 год. 50 хв., де в ході проведення обшуку затриманої особи, було виявлено та вилучено із правої кишені куртки, в яку той був одягнутий останній, медичний шприц у якому, згідно висновку експерта містився наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), загальною масою 0,025 г., який ОСОБА_3 за вищевикладених обставин незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Таким чином ОСОБА_3 визнається винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 10.04.2023 у невстановлений час, але не пізніше 12 год. 50 хв. перебуваючи у Голосіївському парку у м. Києві знайшов згорток паперу з речовиною рослинного походження, зеленого кольору. Розуміючи, що це особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - канабіс, діючи з прямим умислом, останній помістив його до кишені рюкзака, який на цей час був при ньому, тим самим, незаконно придбав та почав зберігати при собі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, для власного вживання без мети збуту. В подальшому, цього ж дня, 10.04.2023 приблизно о 12 год. 50 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Голосіївська, 7, був зупинений працівниками поліції де в ході обшуку затриманої особи у присутності двох понятих у останнього було виявлено та вилучено з рюкзака, який був при ньому згорток паперу з речовиною рослинного походження, зеленого кольору, яка згідно висновку експерту є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, масою 12,40 г., який ОСОБА_3 за вищевикладених обставин незаконно придбав та почав зберігати при собі для власного вживання без мети збуту.

Таким чином ОСОБА_3 визнається винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому дій за обставин, викладених в обвинувальних актах, визнав в повному обсязі. Пояснив суду, що дійсно у вказані в обвинувальних актах день, час та місці знайшов у пачці з під сигарок шприц із метадоном біля автовокзалу, а в Голосіївському парку згорток з канабісом. Просив призначити м`якіше.

Суд, після виконання вимог ст. 348 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, у відповідності до ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються речових доказів, судових витрат, особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього.

У постанові по справі № 541/715/17 від 29.11.2018 Верхровний Суд зазначив, що системний аналіз чинного законодавства свідчить про те, що передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого, як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Відтак покарання призначається в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України без застосування положень ст. 70 КК України.

При обранні покарання ОСОБА_3 суд враховує: ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які є кримінальними проступками; данні про його особу, згідно яких він не працює, не одружений, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, характеризується негативно, неодноразово судимий за майнові злочини, вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 та визначені у ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі та вважає, що перевиховання обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства.

Таке покарання є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів, та таким, що відповідає тяжкості вчинених ним кримінальних проступків та особі ОСОБА_3 .

Оскільки новий злочин ОСОБА_3 вчинив після постановлення вироку Галицького районного суду м. Львова від 28.04.2022, у відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України слід частково приєднати невідбуту частину покарання за цим вироком до покарання призначеного за новим вироком.

Підстав для призначення найменш суворого покарання у виді штрафу суд не вбачає з огляду на те, що ОСОБА_6 висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, будучи неодноразово судимим, маючи не зняті та не погашені судимості, під час іспитового строку знов вчинив кримінальне правопорушення.

Питання щодо речових доказів та судових витрат вирішити відповідно до вимог ст.ст. 100, 124 КПК України.

Керуючись ст. 371, 370, ч.2 ст. 373, ст. ст. 374, 376 КПК України, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України приєднати до призначеного покарання частину невідбутого покарання призначеного вироком Галицького районного суду м. Львова від 28.04.2022 та призначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня його фактичного затримання.

Ревові докази: DVD-диски на яких зафіксовано затримання ОСОБА_3 , що долучені до матеріалів кримінального провадження - зберігати в матеріалах кримінального провадження; метадон, масою 0,025 г, що зберігається у камері схову речових доказів Голосіївського УП ГУНП у м. Києві (квитанція №ФП-013966) - знищити; канабіс, масою 12,4 г., що зберігається у камері схову речових доказів Голосіївського УП ГУНП у м. Києві (квитанція №ФП-014281) - знищити.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у розмірі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) грн. 24 коп.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у розмірі 1132 (одна тисяча сто тридцять дві) грн. 68 коп.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1