Справа № 738/755/23
№ провадження 1-в/738/64/2023
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2023 року місто Мена Менський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

засудженого: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мена подання фахівця Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироків відносно засудженого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

19 травня 2023 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшло подання фахівця Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироків відносно засудженого ОСОБА_3 , з якого слідує наступне. 17.08.2020 до Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області надійшло розпорядження та дві копії вироку Святошинського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_3 , засудженого 20.05.2019 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 296 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки та ухвала Київського апеляційного суду від 15.01.2020, якою вирок Святошинського районного суду м. Києва від 20.05.2019 було залишено без змін. 17.08.2021 до Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області надійшла копія вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 13.01.2020 відносно ОСОБА_3 , засудженого за ч. 1 ст. 115 КК України до 11 років позбавлення волі, а також ухвала Київського апеляційного суду від 31.05.2021, якою вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 13.01.2020 було залишено без змін. ОСОБА_3 на даний час відбуває покарання в ДУ «Менська виправна колонія № 91» за останнім вироком, з порядком та умовами відбування покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 20.05.2019 засуджений ознайомлений не був. В зв`язку з цим, фахівець відділу філії ДУ «Центр пробації» звернулась з клопотанням про визначення порядку виконання вищевказаних вироків судів відносно засудженого ОСОБА_3 .

В судове засідання ініціатор звернення не з`явилась, до суду надіслала заяву, в якій подане подання підтримує, просить справу розглянути без їх участі.

Захисник засудженого ОСОБА_3 ОСОБА_4 в судовому засіданні висловила думку, що в даному випадку не підлягає застосуванню ст. 71 КК України, з метою недопущення погіршення положення засудженого ОСОБА_3 вироки відносно нього мають виконуватись самостійно.

Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні погодився з думкою свого захисника.

Суд, заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_3 та його адвоката ОСОБА_4 , дослідивши подання з доданими до нього матеріалами, приходить до наступного висновку.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 вироком Святошинського районного суду м. Києва від 20.05.2019 засуджений за ч. 2 ст. 296 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки. Ухвалою Київського апеляційного суду від 15.01.2020 вирок Святошинського районного суду м. Києва від 20.05.2019 залишено без змін.

Також вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 13.01.2020 ОСОБА_3 засуджений за ч. 1 ст. 115 КК України до 11 років позбавлення волі. Ухвалою Київського апеляційного суду від 31.05.2021 вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 13.01.2020 залишено без змін.

Відповідно до повідомлення начальника ДУ «Менська виправна колонія № 91» ОСОБА_3 на даний час відбуває покарання в ДУ «Менська вправна колонія № 91» згідно вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 13.01.2020.

Відповідно до ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив два або більше злочинів, суд призначає покарання за ці нові злочини за правилами, передбаченими у статті 70 цього Кодексу, а потім до остаточного покарання, призначеного за сукупністю злочинів, повністю чи частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до роз`яснень, які викладені у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» «у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру. Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.»

Відповідно до правового висновку Верховного Суду від 27 березня 2018 року в провадженні № 51-717км18, коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення першого вироку інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, або звільняється від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

До того моменту, коли обвинувальний вирок суду набере законної сили, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, а тому відповідні державні органи повинні поводитися з нею як невинуватою особою. Це, зокрема, означає, що суди не мають права призначати покарання за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 ч. 4 КК при наявності попереднього вироку, який не набрав законної сили. Такі висновки відповідають практиці Європейського суду з прав людини, що міститься у рішенні в справі «Аллене де Рібемон проти Франції».

Враховуючи, що на момент ухвалення вироку Шевченківським районним судом міста Києва від 13 січня 2020 року за епізодом від 05.10.2013 за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України ОСОБА_3 ще не був засуджений (вирок Святошинського районного суду м. Києва від 20.05.2019 не набрав законної сили), суд приходить до висновку, що вирок Святошинського районного суду м. Києва від 20 травня 2019 року, який набрав чинності 15 січня 2020 року, та вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 13 січня 2020 року, який набрав чинності 14 лютого 2022 року необхідно виконувати самостійно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Подання фахівця Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироків відносно засудженого ОСОБА_3 задовольнити.

Визначити, що вирок Святошинського районного суду м. Києва від 20 травня 2019 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 296 КК України до 4 років позбавлення волі і звільнено на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки та вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 13 січня 2020 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до 11років позбавлення волі, виконувати самостійно.

На ухвалу прокурором, захисником може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення, а засудженим, який знаходиться під вартою в семиденний строк з часу отримання її копії.

Головуючий: ОСОБА_1