Провадження № 1-кс/161/4598/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про застосування запобіжного заходу

м. Луцьк 01 вересня 2023 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Луцького ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , яке погоджено із прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця міста Луцьк Волинської області, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 189 КК України, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002088 від 14 липня 2023 року -

ВСТАНОВИВ:

До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшло клопотання слідчого СВ Луцького ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , яке погоджено із прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В клопотанні зазначено, що у невстановлені дату та час, у ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне вимагання грошових коштів, тобто вимогу передачі чужого майна з погрозою розголошення відомостей, які потерпілий бажає зберегти в таємниці.

В подальшому, 16 серпня 2023 року, близько 22 год., ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу будинку № 11 по вулиці Сенатора у місті Луцьку, переслідуючи мету незаконного збагачення, на виконання єдиного плану, відомого усім учасникам групи, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, продовженого Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 451/2023 від 26 липня 2023 року, та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 27 липня 2023 року, під час розмови з потерпілим ОСОБА_9 , пред`явив майнову вимогу до останнього про передачу йому грошових коштів в сумі 10000 грн., при цьому погрожуючи розголошенням відомостей про сексуальну орієнтацію потерпілого, які він бажав зберегти в таємниці.

Таким чином, ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вимозі передачі чужого майна, з погрозою розголошення відомостей, які потерпілий бажає зберегти в таємниці (вимагання), повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Крім цього, 16 серпня 2023 року, близько 22 год. 30 хв., ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу будинку № 11 вулиці Сенатора у місті Луцьку, переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, продовженого Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 451/2023 від 26 липня 2023 року, та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 27 липня 2023 року, відкрито заволоділи шкіряними туфлями для танців чорного кольору вартістю 1500 грн., срібним ланцюжком та браслетом загальною вартістю 900 грн., належними потерпілому ОСОБА_9 , чим спричинили останньому майнову шкоду на загальну суму 2400 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Крім цього, 30 серпня 2023 року, близько 20 год., перебуваючи поблизу будинку № 35 по вулиці Коперника в місті Луцьку, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , переслідуючи мету незаконного збагачення, на виконання єдиного плану, відомого усім учасникам групи, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, продовженого Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 451/2023 від 26 липня 2023 року, та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 27 липня 2023 року, під час розмови з потерпілим ОСОБА_10 , пред`явив майнову вимогу до останнього про передачу йому грошових коштів в сумі 6000 грн., при цьому погрожуючи розголошенням відомостей про сексуальну орієнтацію потерпілого, які він бажав зберегти в таємниці.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вимозі передачі чужого майна, з погрозою розголошення відомостей, які потерпілий бажає зберегти в таємниці (вимагання), повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 189 КК України, підтверджуються зібраними у кримінальному проваджені доказами, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_11 ; показаннями потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом пред`явлення особи для позавізуального впізнання за участі потерпілого ОСОБА_9 ; показаннями потерпілого ОСОБА_10 ; протоколом пред`явлення особи для позавізуального впізнання за участі потерпілого ОСОБА_10 ..

Під час здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлені ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та вчиняти інші кримінальні правопорушення у зв`язку із чим виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_6 саме виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України слід зазначити, що ОСОБА_6 , зокрема обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, що свідчить проте те, що підозрюваний у разі не застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

В обґрунтування ризику, передбаченому п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід зазначити, що не застосувавши до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, останній матимете можливість незаконно впливати на потерпілих, свідків, які дають викривальні покази, схиляючи їх давати неправдиві показання чи відмовитись їх надавати органу досудового розслідування та суду шляхом вмовляння, підкупу чи погрози, оскільки одним із вагомих доказів його причетності є показання останніх.

В обґрунтування ризику, передбаченому у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід зазначити, що ОСОБА_6 не займається суспільно-корисною діяльністю, немає постійного місця роботи та джерела доходів, окрім цього наявні соціальні зв`язки недостатні для попередження вчинення нових правопорушень.

Разом з цим, на підставі ст. 182 КПК України до підозрюваного у вчиненні особливо тяжкого злочину може бути застосована застава у розмірі від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У зв`язку з цим, враховуючи обставини вчинення злочину, орган досудового розслідування вважає, що застава в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб на рівні з запобіжним заходом у виді тримання під вартою, може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 ..

Підстав та доцільності в застосуванні відносно ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, немає, оскільки інші заходи не забезпечать запобіганню заявленим ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, та належної поведінки останнього під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження.

Окрім того, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не може бути застосовано, так як обвинувачений не заслуговує на довіру та не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки. Особиста порука не може бути застосована відносно останнього, тому що відсутня особа, яка зможе поручитися за виконання ним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може бути застосований, оскільки вказаний запобіжний захід не забезпечить належної поведінки останнього.

На підставі викладеного, враховуючи те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 189 КК України, а також наявність вказаних в клопотанні ризиків передбачених ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на потерпілих, свідків, продовжити вчиняти інші правопорушення, а також з врахуванням того, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам та не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, на підставі вищевикладеного, тому слідчий просить застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із заставою в розмірі 536800 грн..

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали в повному обсязі і просили його задовольнити.

В судовому засіданні захисник просила обрати її підзахисному запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме: у вигляді домашнього арешту.

В судовому засіданні підозрюваний підтримав доводи свого захисника.

Суд заслухав учасників судового провадження, дослідив матеріали клопотання, надані стороною захисту докази, дійшов висновку, що зазначене клопотання не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В судовому засіданні встановлено, що Луцьким РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування №0002088 від 14 липня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 189 КК України.

30.08.2023 року в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_6 ..

31.08.2023 року ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 189 КК України, один з яких згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжкого злочину.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року №14-рп/2003в справі №1-23/2003, тяжкість злочину законом не визначається, як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту, і при цьому, за своєю правовою природою запобіжний захід не є кримінальним покаранням.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу прокурором та слідчим не доведено обставин, передбачених ч.3 ст.194 КПК України, зокрема того, що у даному конкретному випадку є недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, згідно зі ст.194 ч.4 КПК України, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою ст.194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання.

Крім того, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частиною 2 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Зважаючи на практику Європейського суду, враховуючи, що матеріалами клопотання не доведена реальна можливість підозрюваного перешкоджати будь-яким чином кримінальному провадженню, а тому вважати, що існують обґрунтовані ризики щодо цього у суду немає підстав. Тяжкість покарання не є безумовною підставою для обрання запобіжного заходу, що вказаний у клопотанні. Разом з тим, суд враховує, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, мешкає разом із бабусею, за місцем мешкання скарг від мешканців будинку та сусідів на підозрюваного не надходило, раніше не судимий. Виходячи з викладених вище обставини у їх сукупності, приходжу до висновку про доцільність та можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, визначеного ст.176 КПК України, зокрема, у виді домашнього арешту, що достатньою мірою буде гарантувати виконання підозрюваним покладених обов`язків.

Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Згідно зі ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

З урахуванням викладеного та оцінюючи ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів, з метою забезпечення належного проведення досудового розслідування, явки даної особи для надання показань, тощо, доходжу висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання про застосовування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважаю за необхідне застосувати відносно останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, заборонивши останньому залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою ж їх вимогою; не відлучатися з місця свого проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи; здати на зберігання у відповідний орган Управління Державної міграційної служби паспорт України для виїзду за кордон.

Керуючись ст.ст.7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Луцького ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , яке погоджено із прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши останньому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, тобто з 01.09.2023 року до 01.11.2023 року включно, окрім часу оголошення на території міста Луцька повітряної тривоги.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

-прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою ж їх вимогою;

-не відлучатися з місця свого проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання у відповідний орган Управління Державної міграційної служби паспорт України для виїзду за кордон.

Підозрюваного ОСОБА_6 відповідно до вимог ч.3 п.1 ст.202 КПК України, негайно доставити до місця проживання - АДРЕСА_1 , і звільнити з-під варти.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 передати для виконання відділу Національної поліції за місцем його проживання - АДРЕСА_1 .

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконання після її проголошення.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту становить два місяці по 01.11.2023 року включно, якщо строк домашнього арешту не буде продовжено.

На ухвалу, протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно, після її проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 04 вересня 2023 року о 09-25 годині.

Слідчий суддя Луцького

міськрайонного суду ОСОБА_1