ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем України

Справа № 210/1522/22

Провадження № 1-кп/210/177/23

"24" липня 2023 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

сторони та учасники кримінального провадження, які приймали участь у судовому розгляді: прокурор Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_5 , обвинувачена ОСОБА_6 , захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг кримінальне провадження, відомості про яке внесено 30 березня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000472, відносно

ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривому Розі, Дніпропетровської області, громадянка України, фізична особа підприємець, не заміжня, маюча на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджена,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за частиною 1 статті 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вчинила тяжкий злочин за наступних фактичних обставин:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 29 березня 2022 року в денний час доби (більш точного часу та місця в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим), але не пізніше ніж 17 годин 36 хвилин, знаходячись біля гаражів по вулиці Соборності, що в Металургійному районі міста Кривого Рогу, на землі знайшла предмет, який за своєю формою, структурою, виглядом мав зовнішні ознаки пістолету. Роздивившись більш детально предмет ззовні схожий на пістолет, достовірно розуміючи, що даний предмет ззовні схожий на пістолет є вогнепальною зброєю, ОСОБА_6 реалізуючи свій раптово виниклий прямий умисел та усвідомлюючи протиправність своїх дій та суспільно-небезпечний характер свого діяння, без передбаченого законом дозволу, а саме всупереч вимогам, визначеним Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняною виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, Положенням про дозвільну систему, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2012 року № 576, та Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» № 2471-12 від 17.06.1992, розуміючи що у неї немає дозволу, вирішила залишити вогнепальну зброю собі, тим самим незаконно обернула її у своє володіння взявши до своїх рук, тим самим реалізувала злочинний умисел направлений на незаконне придбання вогнепальної зброї. Після чого ОСОБА_6 придбавши знайдену нею вогнепальну зброю, тримаючи її при собі поклала до своєї наплічної сумки чорного кольору та направилась пішки в бік будинку АДРЕСА_2 , тим самим переміщувала незаконно придбану вогнепальну зброю безпосередньо при собі, чим реалізувала прямий умисел, направлений на незаконне носіння вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу. Надалі, перебуваючи біля будинку № 1 по вулиці Олександра Васякіна, що в Металургійному районі міста Кривого Рогу, ОСОБА_6 привернула увагу працівників полку патрульної поліції міста Кривого Рогу, якими на місце події була викликана слідчо-оперативна група відділення поліції № 2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області.

29 березня 2022 року в період часу з 18 годин 38 хвилин до 18 годин 52 хвилин слідчий слідчого відділення відділення поліції № 2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 в ході проведення огляду місця події в порядку ст. 237 КПК України за участю двох понятих та під безперервну відеофіксацію, провів поверхневу перевірку відносно ОСОБА_6 у відповідності до ст. 34 Закону України «Про Національну поліції» та на законну вимогу слідчого у відповідності до ч. 2 ст. 62 Закону України «Про Національну поліції» ОСОБА_6 своєю рукою дістала зі своєї наплічної сумки та надала для огляду слідчому предмет ззовні схожий на пістолет, який було оглянуто та вилучено для подальшого направлення на судову експертизу зброї.

Згідно до висновку експерта № СЕ-19/104-22/17/1/107Ж-БЛ від 12.04.2022 пістолет вилучений 29.03.2022 у ОСОБА_6 по вул. Олександра Васякіна у м. Кривому Розі Дніпропетровської області є вогнепальною зброєю - гладкоствольним пістолетом, переробленим саморобним способом з сигнального пістолета «EKOL Alper» калібру 9 мм Р.А.К., виробництва Туреччини, заводський номер « НОМЕР_1 » шляхом видалення з каналу ствола захисного елементу, що перешкоджає проведенню пострілів кінетичними снарядами та заглушення отвору для виводу порохових газів. Конструкція пістолета дозволяє робити постріли зарядами, що складаються з сигнального (шумового) патрона в патроннику і круглої кулі зі сплаву на основі свинцю діаметром до 6 мм. При проведенні пострілів методом роздільного заряджання забезпечується достатня вражаюча здатність відстріляних з наданого пістолета снарядів (куль). Пістолет для проведення пострілів придатний.

ОСОБА_6 своїми діями вчинила кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України за ознаками: придбання та носіння вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви їх оцінки

У судовому засіданні обвинувачена фактичні обставини інкримінованого діяння не заперечувала. Однак важає, що в її діях відсутній склад злочину, оскільки наміру на носіння та зберігання вогнепальної зброї вона не мала, а пістолет знайшла та мала намір в подальшому його віддати працівникам поліції.

Захисник обвинуваченої - адвокат - ОСОБА_7 просив суд виправдати ОСОБА_6 за відсутністю складу злочину, а саме суб"єктивної сторони - умислу.

Під час допиту обвинувачена надала наступні показання. що минулого року, наприкінці березня , а саме 29 березня 2022 року вона разом із своїм чоловіком та подругою ОСОБА_11 приїхали по вулиці Васякіна у Металургійному районі міста на авто ВАЗ для передачі його після ремонту. Почекавши хвилин 15 господаря автівки, вона захотіла до туалету, так як поблизу не було нічого схожого на туалет, вони разом із ОСОБА_11 вирішили перейти дорогу та пішли в напрямку Горводоканалу до закинутого гаражу, поряд був дитячий майданчик, на якому знаходились діти, зайшли до гаражу справили власну нужду та побачили в лівому кутку під ганчіркою предмет схожий на пістолет. Через то, що поряд із гаражем були діти, ОСОБА_12 забрала даний пістолет із собою, для того щоб здати його, та сховала його до сумки. Повернувшись до чоловіка, вона побачила, що вже приїхала патрульна поліція, їй повідомили, що її чоловік посварився із сусідами, та саме цей сусід і визвав патрульну поліцію. Також ОСОБА_12 повідомила, що із цією групою патрульних поліцейських вона має не дуже гарні відносини, тому і попросила викликати СОГ, уходила від патрульної тому що знову хотіла до туалету. Пістолет знаходився у неї в сумці, нікому його не передавала. Раніше відношення до зброї вона не мала. У вчиненому кається, зазначає, що не мала злочинних намірів.

На уточнюючі запитання пояснила, що пістолет хотіла віддати, однак тим поліцейським, які прибули на місце виклику, вона не довіряла. Вона не заперечує, що знайшла пістолет та поклала його до сумки, переміщала його, однак побачивши поліцію розгубилася, почала нервувати, тому й не віддала добровільно зброю. Просила суворо не карати, адже умислу на щось протизаконне вона не мала.

Незважаючи на часткове невизнання винуватості обвинуваченою, на переконання суду, її винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України, за встановлених фактичних обставин, повністю підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду доказів - показаннями свідків, письмовими доказами - протоколами слідчих дій та додатками до них, висновками судових експертиз, речовими доказами.

На виконання вимог статті 349 КПК України з`ясовано думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та про порядок їх дослідження. Докази зі сторони обвинувачення досліджувалися в першу чергу, сторона захисту, у тому числі й обвинувачений, не заявляла клопотань про виклик у судове засідання свідків захисту. Сторона захисту та обвинувачений не заперечувала проти такого порядку дослідження доказів.

Відповідно до статті 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

За вимогами статті 95 КПК України суд може обґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.

Свідки обвинувачення допитані з дотриманням положень статті 352 КПК України, приведені до присяги та попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів. Сторонам кримінального провадження забезпечена можливість безпосереднього допиту свідків під час судового розгляду з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності.

Сторона захисту відмовилась від клопотань про допит свідка ОСОБА_11 , враховуючи що місце перебування останньої не відомо.

Свідок ОСОБА_13 дав показання, згідно яких він бачив як компанія на червоних жигулях була в його подвір"ї десь години 3-4, по АДРЕСА_4. Це було навесні 2022 року, точну дату не пригадує. Одна з осіб з цього авто вийшла і почала справляти нужду, це була обвинувачена ОСОБА_6 , він почав кричати. Він був на балконі, метрів за 20 від компанії, спостерігав за їх діями. Йому почали погрожувати пістолетом, після чого свідок викликав 102. Пістолет дістав хлопець з сумочки, даний хлопець був з їхної компанії, потім він заховав пістолет в сумку. В кінці коли приїхала поліція, даний пістолет вже опинився у обвинуваченої, вона бігла від поліції по двору через 63 дім в сторону 61 дому, пістолет свідок вже бачив на багажнику поліцейської машини, коли саме у ОСОБА_12 вилучали пістолет він не бачив, про це йому повідомив його знайомий. На момент приїзду пістолет був у обвинувачвеної, і вона почала тікати.

Свідок ОСОБА_15 надав показання, відповідно яких 29.03.2022 року він був на патрулюванні разом з ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . Отримали виклик на АДРЕСА_3 , фабула - пістолет у водія траснспортного засобу, адреса кут АДРЕСА_5. Прибувши на місце виклику було виявлено авто, біля нього були особи, жінка з білим волоссям - обвинувачена, побачивши поліцію вона почала йти в бік інших транспортних засобів. Він і ОСОБА_16 пішли за обвинуваченою, побачили, що вона хоче залишити сумку біля транспортних засобів. Новак взяла сумку знов, підійшовши до жінки спитали, чи є заборонені предмети, на що вона не дозволила провести огляд, та показати вміст сумки. Викликали СОГ, Обвинувачена запевняла, що нічого забороненого в неї не має, поводила себе не адекватно. Перевірку проведено СОГ, тоді вже було і виявлено пістолет у сумці ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_18 надала показання, що під час патрулювання 29.03.2022 року вони отримали виклик на службовий планшет, на АДРЕСА_6, їх викликав сусід, який з вікна побачив зброю у компанії людей. Прибувши на місце потрульні побачили ВАЗ червоного кольору, біля якого були особи, патрульні почали бесіду з даними особами, жінка блондинка з даної компанії - обвинувачена, взяла сумку і пішла в сторону під"їзду. Свідок пішла за нею і побачила, що обвинувачена сіла біля під"їзду і почала спілкуватись з бабусями. Побачивши патрульних ОСОБА_12 почала тікати за чужий транспортний засіб і намагалась заховати сумку під крило даного транспортного засобу. Свідок поставила обвинуваченій питання: що вона робить, ОСОБА_12 відповіла: нічого, взяла сумку і почала знов тікати, втікаючи грубо відповідала, була в неадекватному стані, на запитання, що в неї в сумці, говорила, що заборонених предметів в неї немає, на контакт не йшла. Обвинувачену попередили, що вона буде затримана та доставлена до відділення поліції, остання не реагувала, зазначала, що вона не з тією компанією, що біля автомобіля. Поверхневу перевірку провести не вдалось, тому патрулем було викликано СОГ, по прибуттю якої у ОСОБА_12 в присутності свідків було виявлено у сумці предмет схожий на зброю, обвинувачена добровільно відкрила сумку.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_19 повідомила, що 29.03.2022 року патрулюючи у складі патрулю "ІНФОРМАЦІЯ_5" у денну зміну вони отримали виклик, щодо того,що водій авто ВАЗ червоно кольору мав при собі пістолет. Прибувши на виклик вони виявили дане авто , біля авто був чоловік, жінка і наче ще один чоловік і одна жінка. Одна жінка - обвинувачена почала поводити себе підозріло і почала тікати, напарниця пішла за нею, згодом напарниця покликала свідка і сказала,що жінка намагалась сховати свою сумку під чуже авто, дану жінку ОСОБА_12 було запрошено до авто ВАЗ, від поверхневої перервірки вона відмовилась, було викликано СОГ, після прибуття СОГ в присутності двох свідків ОСОБА_20 показала вміст сумки, у якій лежав предмет, схожий на пістолет. До приїзду ОСОБА_21 добровільно не хотіла видавати предмет з сумки

Статтею 22 КПК встановлено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, враховуючи, що відповідно до вимог кримінального процесуального закону, тягар доведення обґрунтованості обвинувачення та, відповідно, надання доказів винуватості покладено на сторону обвинувачення, суд з власної ініціативи не може вживати активних дій для забезпечення явки свідків, які були допитані на стадії досудового розслідування, оскільки це суперечитиме засаді об`єктивності і неупередженості суду, відображеної, зокрема, у частині 6 статті 22 КПК.

Клопотань про допит інших свідків від сторони обвинувачення, а так само і захисту не надходило.

Окрім безпосередньо отриманих під час судового розгляду показів свідків, вина ОСОБА_6 у вчиненні злочину підтверджується дослідженими, з урахуванням позицій учасників судового провадження, письмовими доказами та судовими експертизами.

З протоколу огляду місяця події, та додатку до нього - відеозапису слідчої дії, складеного 29 березня 2022 року встановлено, що огляд проведений слідчим за участю двох понятих та під безперервною відеофіксацією. Об"єктом огляду була ділянка місцевості на відстані 20 метрів біля під"їзду № 2 будинку АДРЕСА_2 , де знаходився транспортний засіб ВАЗ червоного кольору, поруч з яким знаходилась гр. ОСОБА_6 , яка під час поверхневої перевірки відповідно до ст. 34 Закону України «Про Національну поліції» та на законну вимогу слідчого своєю рукою дістала зі своєї наплічної сумки та надала для огляду слідчому предмет ззовні схожий на пістолет, який мав написи «EKOL Alper". Вказаний предмет було оглянуто та вилучено для подальшого направлення на судову експертизу зброї (а.с. 8-10 мат. КП).

Висновком експерта № СЕ-19/104-22/17/1/107Ж-БЛ від 12.04.2022 встановлено, що пістолет вилучений 29.03.2022 у ОСОБА_6 по вул. Олександра Васякіна у м. Кривому Розі Дніпропетровської області є вогнепальною зброєю - гладкоствольним пістолетом, переробленим саморобним способом з сигнального пістолета «EKOL Alper» калібру 9 мм Р.А.К., виробництва Туреччини, заводський номер « НОМЕР_1 » шляхом видалення з каналу ствола захисного елементу, що перешкоджає проведенню пострілів кінетичними снарядами та заглушення отвору для виводу порохових газів. Конструкція пістолета дозволяє робити постріли зарядами, що складаються з сигнального (шумового) патрона в патроннику і круглої кулі зі сплаву на основі свинцю діаметром до 6 мм. При проведенні пострілів методом роздільного заряджання забезпечується достатня вражаюча здатність відстріляних з наданого пістолета снарядів (куль). Пістолет для проведення пострілів придатний (мат. КП а.с. 16-20).

Постановою про визнання речових доказів і передачу їх на зберігання від 13.04.2022р. і квитанцією до неї визнано речовим доказом стріляну гільзу та пістолет «EKOL Alper» калібру 9 мм Р.А.К., які разом із первинним пакуванням упаковані в прозорий полімерний пакет на горловину якого навішана пломба №7531408, протяжки каналу ствола пістолета упаковані в паперовий конверт та направлені до камери схову ВП № 2 Криворізького РУП ГУнП в Дніпропетровській області, квитанція №256 (мат. КП, а.с. 21-22).

В судовому засідані оглянуто диск, на якому містяться відеозаписи подій 29.03.2022 року за участі ОСОБА_6 , зафіксовані на боді-камери патрульних поліцейських, що прибули на виклик на АДРЕСА_2 , та протоколу огляду диску, в яких відображено фіксації подій на боді-камеру 475254 патрульними, та на яких відображено як ОСОБА_6 по приїзду патрульних намагається залишити місце події, виходить з салону транспортного засобу ВАЗ червоного кольору, а так само відмову ОСОБА_6 від проведення перевірки, як ОСОБА_6 повідомляє поліцейським, що в неї відсутні заборонені предмети, агресивно реагує, тощо. Крім того на диску зафіксовано приїзд СОГ та проведення огляду місця події слідчим та вилучення предмету, схожого на пістолет (а.с. 25-29 мат. КП).

Протоколом слідчого експерименту від 16.05.2022 року зафіксовано показання ОСОБА_6 де вона знайшла предмет схожий на пістолет, та куди вона його перемістила у своїй сумці - зокрема до транспортного засобу ВАЗ, який був припаркований біля будинку № 1 по вул. Васякіна в м. Кривому Розі. Хід слідчої дії зафіксовано під відеозапис (а.с. 92- 95 мат. КП).

Під час дослідження сукупності письмових доказів встановлено, що усі слідчі дії в цьому кримінальному провадженні проведені уповноваженими особами, у порядку встановленому кримінально-процесуальним законом, із дотриманням належної процедури, протоколи слідчих дій відповідають положенням ст.ст. 104-106 КПК; експерт залучений з урахуванням ст. 243 КПК за наявності достатніх підстав для проведення експертиз, а висновок експертап належним чином вмотивований, не є суперечливими, узгоджується з письмовими доказами та показами свідків.

До того ж висновок експертизи містять докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, науково обґрунтовані та мотивовані відповіді на поставлені запитання. Немає підстав сумніватися в правильності висновків, зроблених експертом, який попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку, а стороною захисту таких доводів не наведено.

Суд відхиляє доводи сторони захисту щодо невинуватості обвинуваченої. Версія захисту та обвинуваченої щодо намірів добровільно передати знайдений предмет поліцейським, викликає сумніви, оскільки жодним чином не підтверджується ані конкретними фактами, ані належними, допустимими та достовірними доказами, в той час як сукупність доказів сторони обвинувачення спростовують позицію ОСОБА_6 , виходячи з наступного.

Відповідно до статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стандарт доведення винуватості поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння, як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Згідно з частиною першою статті 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, - на потерпілого.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів слід керуватися критерієм доведення винуватості поза розумним сумнівом. Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.

Згідно з статтею 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до статті 94 КПК України суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, повинен оцінювати кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку.

Оцінюючи досліджені під час судового розгляду докази, суд вважає їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність - достатніми та взаємопов`яаними для прийняття відповідного процесуального рішення.

Правдивість та об`єктивність показань свідків, які були допитані судом, не викликають сумнівів, оскільки показання свідків узгоджуються між собою, не викликають суперечностей, та підтверджуються сукупністю безпосередньо досліджених під час судового розгляду письмових доказів - протоколом огляду місця подія та додатків до нього, постановою про визнання речових доказів, диском з відеозаписами з боді-камер патрульних, які прибули на виклик заявника, та в подальшому викликали СОГ.

Аналізуючи покази обвинуваченої та свідків встановлено що обвинувачена не заперечує, що знайшла предмет, ззовні схожий на пістолет під ганчіркою біля гаражів, куди ходила справити потреби. В той же час, показання обвинуваченої щодо добровільної видачі такої знахідки, спростовуються показами свідка ОСОБА_22 , яґкий зроби зауваження шумній компанії, та один з присутніх в компанії дістав з сумки пістолет і почав погрожувати свідку, який після чого здійснив виклик поліції. Після прибуття наряду поліції "ІНФОРМАЦІЯ_5" у складі ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та ОСОБА_23 , ОСОБА_6 намагалися втекти, сховату сумку, в якій перебувала зброя, а на запитання про заборонені предмети реагувала агресивно та відмовою. Після прибуття СОГ у ОСОБА_6 в її особистій сумці виявлено та вилучено предмет, схожий на пістолет із написом «EKOL Alper».

В подальшому висновком експерта № СЕ-19/104-22/17/1/107Ж-БЛ від 12.04.2022 встановлено, що пістолет, який вилучений 29.03.2022 у ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 є вогнепальною зброєю - гладкоствольним пістолетом, переробленим саморобним способом з сигнального пістолета «EKOL Alper».

Таким чином, ОСОБА_6 не мала наміру добровільно видавати знайдену вогнепальну зброю, оскільки не викликала на міце знахідку СОГ, а по приїзду працівників поліції намагалася приховати знайдену річ.

Показання свідків узгоджуються з письмовими доказами по справі, а так само й дослідженими відеоазаписами подій, які є належними і допустимими, а наявні у справі докази відповідають вимогам закону щодо допустимості, достовірності й достатності доказів, та узгоджуються з показами допитаних під час судового розгляду свідків обвинувачення у їх сукупності та взаємозв"язку.

Згідно з положеннями статей 86, 87 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може послатися суд при ухваленні судового рішення. Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, в тому числі внаслідок порушення права особи на захист та шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, непередбачених КПК України, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.

Так, вирішуючи питання про істотність порушень КПК та їх вплив на допустимість доказів, слід виходити із загальновизнаних критеріїв допустимості доказів укримінальному процесі. Такими є отримання їх: 1) з передбачених КПК процесуальних джерел; 2) належним суб`єктом; 3) в установленому законом порядку.

Істотних порушень при проведенні огляду місця події, в ході якого вилучено вогнепальну зброю, судом не виявлено.

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченої винуватою у вчиненні кримінального правопорушення за частиною 1 статті 263 КК України за вище встановлених обставин.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Диспозицією частини 1 статті 263 КК встановлено кримінальну відповідальність за носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

У Кримінальному кодексі термін «закон» використовується як у широкому, так і у вузькому змісті свого значення. У вузькому значенні законом є письмовий нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України або всеукраїнським референдумом, підписаний та оприлюднений у порядку, встановленому Конституцією України та Законом України «Про Регламент Верховної Ради України». Якщо в Кримінальному кодексі його вжито у вузькому розумінні, нормативно-правовий акт завжди конкретизується - обов`язково зазначається назва закону або ж за словом «закон» слідує слово «України». Коли ж у тексті Кримінального кодексу слово «закон» вживається лише як узагальнююче поняття, воно використовується у широкому значенні, тобто може охоплювати як власне закони, так і інші акти чинного законодавства.

Зміст терміну «закон» у контексті ч. 1 ст. 263 КК застосовується саме в його широкому значенні, яке охоплює все законодавство, що включає як закони у вузькому розумінні, так і підзаконні нормативно-правові акти - постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, накази міністерств та інших органів виконавчої влади тощо. У розумінні «без передбаченого законом дозволу» на поводження зі зброєю необхідно вважати дозвіл, що може бути встановлений нормативно-правовим актом, у тому числі підзаконним.

Виходячи зі змісту статті 92 Конституції України правовий режим обігу зброї не належить до кола питань, які визначаються виключно законами України, тобто законами у вузькому розумінні. Порядок поводження зі зброєю, в тому числі підстави і процедуру одержання спеціальних дозволів на її придбання, носіння і зберігання, установлено Положенням про дозвільну систему, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576 із наступними змінами (далі - Положення), та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622 (далі - Інструкція). Зазначені Положення та Інструкція, зміст яких не суперечить Конституції України та іншим нормативно-правовим актам вищого рівня, у контексті застосування ст. 263 КК охоплюються поняттям «закон».

Норми Інструкції та Положення, оприлюднені в установленому законом порядку, чітко визначають порядок та умови, за яких придбання, зберігання, носіння, інші дії щодо поводження зі зброєю, санкціонуються державою і таким чином набувають правомірного характеру. З положень ч. 1 ст. 263 КК особа має можливість з достатньою точністю наперед передбачити, що за відсутності дозволу наведені дії становитимуть кримінальне правопорушення, що викликає передбачені цим Кодексом правові наслідки.

З огляду на викладене зміст диспозиції ч. 1 ст. 263 КК узгоджується з такими критеріями якості закону, як доступність і передбачуваність. Застосування норми, передбаченої ч. 1 ст. 263 КК у взаємозв`язку з правилами, викладеними у Інструкції та Положенні, не суперечить вимогам ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 22 ч. 1 ст. 92 Конституції України щодо вирішення питання про злочинність діяння лише на підставі закону.

Аналогічні висновки зробив Касаційний кримінальний суд у постановах від 04 грудня 2018 року у справі № 161/3885/16-к та від 31 травня 2018 року у справі № 127/27182/15-к, з цього ж виходила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року у справі № 288/1158/16-к.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 263 КК України, полягає в зберіганні зброї та бойових припасів, що характеризується незаконністю, тобто здійснюється без відповідного дозволу. Порядок та умови надання такого дозволу, як вже зазначалось, регулюються «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року.

Відповідно до цієї Інструкції дозвільна система, що здійснюється органами поліції, поширюється на бойову нарізну військових зразків зброю або виготовлену за спеціальним замовленням, охолощену, нейтралізовану, несучасну, спортивну, мисливську вогнепальну зброю, бойові припаси до зброї, основні частини зброї, пневматичну, холодну зброю, пристрої та патрони до них, що належать підприємствам, установам, організаціям, суб`єктам господарювання та громадянам.

При цьому в Інструкції надано визначення, що вогнепальна зброя - це зброя, яка призначена для ураження цілей снарядами, що одержують спрямований рух у стволі (за допомогою сили тиску газів, які утворюються в результаті згоряння метального заряду) та мають достатню кінетичну енергію для ураження цілі, що знаходиться на визначеній відстані.

Згідно вищенаведеним висновком експертизи, встановлено, що пістолет вилучений 29.03.2022 у ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 є вогнепальною зброєю - гладкоствольним пістолетом, переробленим саморобним способом з сигнального пістолета «EKOL Alper». При проведенні пострілів методом роздільного заряджання забезпечується достатня вражаюча здатність відстріляних з наданого пістолета снарядів (куль). Пістолет для проведення пострілів придатний

Доводи захисту про те, що зазначена зброя була знайдена та піднята ОСОБА_6 лише з метою забезпечення безпеки сторонніх осіб не заслуговують на увагу, оскільки мотив та мета злочину не є елементами суб`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 263 КК України.

Отже, кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 263 КК є правильною.

Враховуючи зібрані в справі докази та встановлені фактичні обставини, суд приходить до висновк про доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_6 та кваліфікує її дії за:

- частиною 1 статті 263 КК України як «носіння, придбання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу».

Мотиви призначення відповідного покарання.

Згідно зі статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до частини 2 статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень..

Згідно частинин 5 статті 12 КК України вчинене обвинуваченою кримінальне правопорушення за частиною 1 статті 263 КК України є тяжким злочином.

При визначені виду та розміру покарань суд керується вимогами статей 65-68 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги тяжкість скоєного кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується позитивно, має міцні соціальні зв"язки, частково сприяла розкриттю злочину - а саме під час проведення слідчого експерименту покзала місце, де знайшла пістолет, та як в подальшому його поклала до вланої сумки.

Крім того суд враховує, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв"язки, виховує двох неповнолітніх доньок, займається підприємницькою діяльністю.

Обставин, що пом`якшують покарання судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Визначаючи ступінь тяжкості злочину необхідно виходити з особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення, а саме: форми вини, мотивів, мета, спосіб, кількість епізодів злочинної діяльності, характер та ступінь наслідків). Отже, ступінь тяжкості злочину визначається характером того діяння, яке було вчинено у конкретному випадку.

Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, покарання, призначене особі, за своїм видом і розміром має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також з урахуванням обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд, виходячи із положень статті 65 КК України, принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, тяжкість злочину та відсутність негативних наслідків, особу обвинуваченої, її відношення до скоєного злочину - зокрема часткове каяття у своїй поведінці під час приїзду СОГ, та часткове сприяння у розкритті злочину - добровільна участь у слідчому експерименті, і вважає, що ОСОБА_6 має бути призначене покарання у виді позбавленням волі, однак суд вважає, що виправленняобвинуваченої та попередження скоєння нею нових злочинів можливо досягти без ізоляції від суспільства.

Суд враховує також і досудову доповідь, згідно якої виправлення обвинуваченої можливо досягти без реального відбуття покарання.

Тому з урахуванням обставин скоєння злочину, особи обвинуваченої, за відсутності обставин, які обтяжують покарання, часткового визнання вини, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_6 покарання без ізоляції її від суспільства, а саме у виді позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнення її від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення нею нових злочинів.

Підстав для застосування ст. 69 КК України не встановлено.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувалась колегія суддів

Цивільний позов відсутній.

Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судової експертизи зброї № СЕ-19/104-21/17/1/107Ж-БЛ від 12.04.2023 року у розмірі 2059,44 грн., відповідно до статті 124 КПК слід стягнути з обвинуваченої.

Запобіжний захід, застосований у відношенні обвинуваченої ОСОБА_6 в ході досудового розслідування - особисте зобов"язання, втратив чинність. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило, отже суд не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченої запобіжного заходу.

Долю речових доказів суд визначає з урахуванням ст. 100 КПК України.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження - не застосовувались.

Керуючись ст.12, ч.3 ст. 349, ч.2 ст.373, ст.374, ст. 376, п.1 ч.2 ст. 395 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити їй покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо вона протягом вказаного іспитового с троку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Згідно п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, п.2 ч.3 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися в уповноважений орган з питань пробації для реєстрації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 до вступу вироку в законну силу - не застосовувати.

Речові докази:

- одна стріляна гільза, яка направлена до камери схову ВП № 2 Криворізького РУП ГУнП в Дніпропетровській області, квитанція №256 - після набрання вироком знищити.

- пістолет «EKOL Alper» калібру 9 мм Р.А.К., який разом із первинним пакуванням упакований в прозорий полімерний пакет на горловину якого навішана пломба №7531408, протяжки каналу ствола пістолета, упаковані в паперовий конверт та направлені до камери схову ВП № 2 Криворізького РУП ГУнП в Дніпропетровській області, квитанція №256 - після набрання вироком законної сили передати на потреби Збройних сил України.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь держави в особі Дніпровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України:

- 2059,44 (дві тисячі п`ятдесят дев`ять гривень сорок чотири копійки) - за проведену судову експертизу зброї № СЕ-19/104-21/17/1/107Ж-БЛ від 12.04.2023 року.

Матеріали кримінального провадження №0000472 від 30.03.2022 року, залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі за № 210/1522/22, провадження № 1-КП/210/177/23.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченійправо ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції (у разі перебування під вартою).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті.

Суддя: ОСОБА_1