ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа № 477/2445/23
Провадження № 1-кс/477/1022/23
УХВАЛА

про повернення клопотання

13 вересня 2023 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_2 , внесене у кримінальному провадженні №0000128 від 02 вересня 2023 року про арешт тимчасово вилученого майна

ВСТАНОВИВ:

11 вересня 2023 року до Жовтневого районного суду Миколаївської області надійшло клопотання прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_2 , подане в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000128 від 02 вересня 2023 року про арешт майна, а саме посвідчення водія, серії НОМЕР_1 , виданого ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що 01 вересня 2023 року до чергової частини ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення поліцейського УПП про те, що цього ж дня, на блок-посту « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого неподалік від с. Капустине Миколаївського району Миколаївської області, під час перевірки посвідчення водія, серії НОМЕР_1 , наданого ОСОБА_3 виявлено ознаки його підроблення.

За даним фактом сектором дізнання ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000128 від 02 вересня 2023 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого частиною четвертою статті 358 КК України.

01 вересня 2023 року в ході огляду місця події на ділянці дороги біля М14 сполученням Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, неподалік від с. Капустине Миколаївського району Миколаївської області, проведено огляд посвідчення водія, серії НОМЕР_1 , наданого ОСОБА_3 , яке в подальшому вилучене та упаковане до сейф пакету.

Постановою від 02 вересня 2023 року вказане вище посвідчення водія, визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Враховуючи, що вказане майно є предметом злочину та може зберігати сліди вчиненого злочину, містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального правопорушення, є об`єктом кримінально протиправних дій, тобто містять ознаки речового доказу, прокурор звернувся з вказаним клопотання про накладення арешту.

Перевіривши надані матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає поверненню прокурору, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Частиною першою статті 171 КПК України передбачено загальний порядок звернення прокурора, слідчого за погодженням з прокурором, а також цивільного позивача з клопотанням про арешт майна до слідчого судді.

Відповідно до частини другої статті 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Як убачається з поданого клопотання воно не в повній мірі відповідає вимогам статті 171 КПК України.

Так, зі змісту клопотання убачається, що прокурор у поданому клопотанні просить накласти арешт на посвідчення водія, серії НОМЕР_1 , виданого ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке має ознаки підроблення, що зазначені у рапорті інспектора поліції від 01 вересня 2023 року, які встановлені ним при візуальному огляді вказаного посвідчення водія.

У свою чергу ні подане клопотання ні долучені до нього матеріали не містять відомостей про проведення будь-яких експертиз та залучення спеціалістів під час проведення огляду вказаного посвідчення водія, що давало б можливість визначити реальність вищевказаних ознак. Також матеріали поданого клопотання не місять відомостей щодо призначення експертизи вилученого посвідчення водія, що суперечить пункту 2 частини другої статті 171 КПК України.

Так, явною ознакою підробки посвідчення прокурор вважає встановлення патрульним поліцейським факт того, що посвідчення водія цієї серії та номеру в ході його візуального огляду має невідповідність шрифту та маркування різну державним зразкам, а також відсутність у базах ІПНП по номеру та серії вказаного посвідчення водія відомостей про його видачу ОСОБА_3 , що вказує на те, що останній посвідчення водія не отримував.

Проте, ця обставина нічим іншим, окрім як рапортом патрульного поліцейського не підтверджується. Витяг з будь-яких баз, що перебувають у віданні та/або користуванні працівників поліції, зокрема ІПНП, за відомостями якого уповноважений працівник поліції дійшов висновку про обставини, що зазначені у ним у рапорті, слідчому судді не наданий. Так само немає відомостей про те, чи взагалі згідно цих баз видавалося водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та не перевірялася можливість технічної помилки.

При цьому, слідчий суддя враховує, що працівник поліції, в силу своїх службових повноважень, під час виконання службових обов`язків є особою, яка має доступ до інформаційних баз МВС України, та є її утримувачем, однак ні у поданому рапорту, ні у доданих до клопотання документах не містяться відомостей щодо перевірки наявності та/або відсутності у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 права керування відповідними транспортними засобами.

За змістом пункту 1 частини третьої статі 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Тобто, долучені прокурором до клопотання докази не дають можливості перевірити сам факт вчинення кримінального правопорушення, що б могло слугувати підставою для застосування заходів його забезпечення.

Указані обставини свідчать про те що органом досудового розслідування не у повній мірі з`ясовано відомості щодо видачі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідчення водія та не перевірялася можливість технічної помилки.

Відповідно до частини третьої статті 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна відповідно до вимог статті 172 КПК України для усунення недоліків, оскільки клопотання не відповідає вимогам статті 171 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 170-172, 175, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000128 від 02 вересня 2023 року повернути прокурору ОСОБА_2 , визначивши йому строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_4