Справа № 712/8151/23
Провадження № 1-кс/712/3811/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2023 року слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , за участі заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 розглянувши скаргу ОСОБА_3 на дії Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області щодо невнесення відомостейпро кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

В С Т А Н О В И В:

08.08.2023 року до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Свою скаргу скаржник обґрунтовує тим, що він надав заяву, яка зареєстрована в журналі обліку ЄО №32617 від 29.07.2023 року до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області в порядку ст. 214 КПК України про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.146, КК України щодо викрадення бувшою дружиною ОСОБА_5 спільних малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яких дружина без дозволу заявника вивезла у невідомому напрямку за кордон.

Однак звернення до органу досудового розслідування не дало позитивного результату і кримінальне провадження відкрито не було. Вважає, що оскільки відомості до ЄРДР по вказаній його заяві, Черкаським РУП ГУНП в Черкаській області внесені не були безпідставно, то такі дії є незаконними. Тому просить зобов`язати посадових осіб Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області внести відповідні відомості до ЄРДР по його заяві.

У судовому засіданні скаржник скаргу підтримав та просив її задовольнити у повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_4 , у задоволенні скарги просила відмовити, посилаючись на її безпідставність, оскільки висвітлені у заяві яка зареєстрована в журналі обліку ЄО №32617 від 29.07.2023 року дані не містять об"єктивних фактів, що б свідчили про ознаки кримінальних правопорушень передбачених ч.1, 2 ст. 146 КК України, оскільки скарга є безпідставною та не підлягає задоволенню, у зв"язку з відсутністю ознак кримінальних правопорушень, а зазначені факти носять цивільно-правовий характер. Крім того, наразі відома інформація про те, що ОСОБА_5 перебуває разом із дітьми за адресою свого місцепроживання.

Дослідивши матеріали скарги та заслухавши думку скаржника, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області в порядку ст. 214 КПК України з письмовою заявою (зареєстрована в журналі обліку ЄО №32617 від 29.07.2023 року) про вчинення кримінального правопорушення, в якій просив внести до ЄРДР відомості про вчинення його бувшою дружиною ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.146 КК України щодо викрадення бувшою дружиною ОСОБА_5 спільних малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яких дружина без дозволу заявника вивезла у невідомому напрямку за кордон.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і є предметом оскарження в порядку ст. 303 КПК України, полягає у невнесенні вказаними особами відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відомості, які підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань та їх перелік визначені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомленні потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

Згідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим кодексом.

Системний аналіз вищезазначених положень закону, дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне порушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину.

Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), а якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Скаржник в судовому засіданні зазначив, що він звертався до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області про відкриття кримінального провадження за його заявою, яке в подальшому було передано до відділу ювенальної превенції та просив внести відомості до ЄРДР про скоєння кримінальних правопорушень передбачених за ч.1, 2 ст. 146 КК України його бувшою дружиною ОСОБА_5 та просив розпочати досудове розслідування та притягнути останню до кримінальної відповідальності за фактом незаконного позбавлення волі (викрадення людини). Пояснюючи це тим, що своїми діями дружина ОСОБА_5 викрала спільних малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яких дружина без дозволу заявника вивезла у невідомому напрямку за кордон.

Скаржник в своєї скарзі наголошує на тому, що в нього є всі підстави вважати, що його діти були викрадені, хоча в подальшому підтвердив, що спілкувався з ними, вони на даний час знаходяться за місцем свого проживання.

Частиною 4 статті 214 КПК визначено, що слідчий прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Відповідно до п.1.2 розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Так, частиною 5 статті 214 КПК визначено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Отже, сама норма кримінального процесуального закону опосередковано містить вимогу наявності у заяві, повідомленні відомостей про кримінальне правопорушення, а саме наявність ознак кримінального правопорушення. Для початку досудового розслідування достатньою є мінімально необхідна кількість таких ознак: суспільна небезпечність і протиправність (ознаки правопорушення) та об`єкт і об`єктивна сторона (ознаки складу правопорушення). Разом з тим, відомостями про кримінальне правопорушення можна вважати інформацію про подію, яка може бути предметом кримінально-правової оцінки, або про діяння, яке виглядає як суспільно-небезпечне і протиправне.

Суд зазначає, що певне звернення особи можна розглядати саме як заяву чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, якщо воно містить реальні об`єктивні дані (а не суто гіпотетичні, надумані чи уявні), які вказують на можливий факт вчинення певного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення. При цьому навіть якщо заявник прямо назве певне діяння злочином, то це не означатиме автоматично, що подія злочину насправді мала місце та наявний склад кримінального правопорушення, оскільки заявник може помилятися в юридичній оцінці відповідних фактів. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною 1 ст. 146 КК кримінальна відповідальність встановлена за незаконне позбавлення волі, викрадення людини. Частиною другою вказаної статті встановлено кримінальну відповідальність за вчинення таких дій відносно малолітньої дитини.

Разом з тим, батьки, які здійснюють свої батьківські повноваження щодо своїх неповнолітніх дітей, не являються суб`єктами за вказаним складом злочину. З матеріалів провадження не вбачається, щоб у встановленому законом порядку визначалось місце проживання дитини. Згідно ст. 160 Сімейного кодексу місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно з ст. 161 СК, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

З матеріалів провадження вбачається, що фактично між заявником і ОСОБА_5 має місце спір, щодо у способу участі батька у спілкуванні, вихованні дітей та встановлення порядку такого спілкування з їх спільними дітьми, який має вирішуватись в порядку цивільного судочинства. Викладені в заяві ОСОБА_3 свідчать саме про це, а не про наявність в діях ОСОБА_5 складу передбаченого ч.1, 2 ст.146 КК злочину.

У зв`язку з чим, відсутні й підстави для внесення до ЄРДР відомостей про вчинення злочину.

Слідчий суддя відмічає, що з 24.02.2022 року, на підставі Указу Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації, на території України було введено воєнний стан.

Доводи викладені у скарзі ОСОБА_3 щодо неправомірного виїзду його дружини з малолітніми дітьми за кордон в період воєнного стану не є підставою для внесення відомостей щодо дружини до ЄРДР за ч.1,2 ст. 146 КК України, оскільки зазначені останнім факти носять цивільно-правовий характер та мають вирішуватися у порядку цивільно-правового судочинства.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що є передчасним звернення заявника ОСОБА_3 з приводу розслідування злочину за фактом незаконного позбавлення волі (викрадення людини), тому скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області щодо невнесення відомостейпро кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 14.08.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1