Справа № 739/659/23
Провадження № 1-кп/739/62/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в місті Новгород-Сіверський Чернігівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000029 від 19.01.2023 року за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.405 Кримінального кодексу України

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гнівань Тиврівського району Вінницької області, українця, громадянина України, з професійно - технічною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

сторони кримінального провадження, присутні в судовому засіданні:

прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений (в режимі відеоконференції) - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

24.02.2022 Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, затверджений Законом № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з чим на території України запроваджено правовий режим воєнного стану.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - НОМЕР_1 прикордонний загін) від 18.03.2022 № 121-ОС солдата ОСОБА_3 , призваного на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, призначено на посаду техніка ремонтно-евакуаційної групи відділення автомобільного та бронетанкового забезпечення прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону, зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення, а також присвоєно військове звання «молодший сержант».

Цим же наказом капітана ОСОБА_5 , призваного на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, призначено на посаду начальника відділення автомобільного та бронетанкового забезпечення прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону та старшого сержанта ОСОБА_6 , призначено на посаду техніка - начальника ремонтно-евакуаційної групи відділення автомобільного та бронетанкового забезпечення прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону.

Окрім того, наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 13.09.2022

№ 481-ОС лейтенанта ОСОБА_7 призначено на посаду начальника відділення радіаційної, хімічної, біологічної розвідки прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону.

Відповідно ст. ст. 29, 30, 31 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців. Начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Враховуючи займані посади та військові звання, капітан ОСОБА_5 та старший сержант ОСОБА_6 за своїм службовим становищем та військовим званням є начальниками для молодшого сержанта ОСОБА_3 , лейтенант ОСОБА_7 є начальником для молодшого сержанта ОСОБА_3 за військовим званням.

Під час проходження військової служби молодший сержант ОСОБА_3 відповідно до положень Військової присяги та вимог ст. ст. 11, 16, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, бути пильним, суворо зберігати державну таємницю, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців.

В свою чергу, 24.11.2022 у період приблизно з 00 години 30 хвилин до

01 години 30 хвилин молодший сержант ОСОБА_3 , перебуваючи у кімнаті для відпочинку за місцем дислокації НОМЕР_1 прикордонного загону на території військового містечка за адресою: АДРЕСА_2 , будучи до цього роззброєним лейтенантом ОСОБА_7 за безпідставне здійснення пострілів у повітря з закріпленої за ним зброї - АКМ серія НОМЕР_2 , грубо порушуючи встановлений у Державній прикордонній службі України порядок беззастережної покори начальнику, в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 29, 30, 31, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, достовірно знаючи, що лейтенант ОСОБА_7 в силу свого військового звання є начальником по відношенню до нього, старший сержант ОСОБА_6 та капітан ОСОБА_5 є його прямими начальниками та начальниками за військовим званням, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та будучи агресивно налаштованим по відношенню до останніх, діючи з прямим умислом, з мотивів невдоволення правомірною службовою діяльністю начальників лейтенанта ОСОБА_7 , старшого сержанта ОСОБА_6 та капітана ОСОБА_5 , а саме роззброєння його та доповідь вищому командуванню про перебування йогоза місцем дислокації НОМЕР_1 прикордонного загону на території військового містечка за адресою: АДРЕСА_2 у стані алкогольного сп`яніння та порушення ним правил поводження зі зброєю,з метою впливу на їх службову діяльність, в умовах воєнного стану, неодноразово висловив погрозу вбивством начальникам - лейтенанту ОСОБА_7 , старшому сержанту ОСОБА_6 , та капітану ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України, а саме у погрозі вбивством начальникові у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану.

Прокурор у судовому засіданні просив суд при призначенні покарання врахувати тяжкість скоєння кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, характеризуючи дані обвинуваченого, щире каяття, та активне сприяння обвинуваченим розкриттю кримінального правопорушення та надав підтверджуючі матеріали щодо вини обвинуваченого. На підставі чого просив визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст. 405 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на мінімально передбачений санкціїє вказаної статті строк, при цьому не заперечував проти призначення більш м`якого покарання.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив факти, викладені в обвинувальному акті та показав, що 11 листопада 2022 року, за місцем дислокації НОМЕР_1 прикордонного загону на території військового містечка за адресою: АДРЕСА_2 він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Будучи невдоволеним законними діями свого керівництва (а саме того, що він був роззброєний, через безпідставні пострілив повітря) він дійсно висловлював погрозу вбивством своїм начальникам.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніви у добровільності його позиції у суду відсутні. Окрім того, учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи пояснення обвинуваченого, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушенням знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. Так, обвинувачений дав послідовні пояснення стосовно обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, вказуючи на спосіб, мотив їх вчинення. Надані обвинуваченим пояснення повністю узгоджуються зі встановленими судом фактичними обставинами справи.

Оскільки ОСОБА_3 здійснив погрозу вбивством начальникові у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, вчинену в умовах воєнного стану, то суд його дії кваліфікує за ч.4 ст.405 КК України.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Крім того, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, час вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його стан здоров`я, матеріальний і сімейний стан та характеристику з місця служби.

Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого, який у зв`язку з збройною агресією РФ став на захист Батьківщини, зважаючи на відсутність претензій у потерпілих, суд вважає можливим виправлення та перевиховання обвинуваченого без відбування покарання з випробуванням згідно зі ст.75 КК України з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст.76 цього Кодексу.

27.01.2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці» № 2839-IX від 13.12.2022 року, відповідно до якого також внесені зміни в тому числі до статті 75 КК України.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Частиною 2 ст. 5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Стаття 75 КК України у попередній редакції (в тому числі станом на 24.11.2022 року, час вчинення кримінального правопорушення) передбачала можливість застосування її до засуджених за кримінальне правопорушення, передбачене ст. 405 КК України, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Запобіжний захід у справі не обирався.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 349, 368, 370-371, 373-376 КПК України,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_3 не обирати.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу подано не було.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Інші учасники кримінального провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1