Справа № 522/4157/17
Провадження № 1-кс/522/1425/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.06.2017 року, у кримінальному провадженні №0009562 від 22.12.2016 року,

за участі учасників кримінального провадження:

представника власника майна адвоката ОСОБА_4 ,

представника потерпілої сторони ОСОБА_5 ,

встановив:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.06.2017 року, у кримінальному провадженні №0009562 від 22.12.2016 року.

Клопотання про скасування арешту майна обґрунтовано тим, що законним володільцем і користувачем об`єкта нерухомого майна:1101, - є заявник ОСОБА_3 , що підтверджується договором-купівлі-продажу від 25.11.2016 року зареєстрованому у реєстрі №2339. Крім того, ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні не було повідомлено про підозру і вона взагалі не має ніякого статусу. Також заявник зазначає, що арешт нерухомого майна був накладений необґрунтовано у зв`язку із зверненням з клопотанням про накладання арешту на майно неналежним суб`єктом.

Прокурор та слідчий були повідомлені про час та місце судового засідання, однак в судове засідання не з`явилися, клопотань про відкладення судового засідання не заявляли.

Заслухавши представника власника майна адвоката ОСОБА_4 та представника потерпілої сторони ОСОБА_5 , які підтримали клопотання, дослідивши доводи клопотання та матеріали провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Положеннями статей 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно приписів ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

До Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.06.2017 року, у кримінальному провадженні №0009562 від 22.12.2016 року.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.06.2017 року, у кримінальному провадженні №0009562 від 22.12.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України був накладений арешт на приміщення АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Слідчий суддя звертає увагу, що ОСОБА_3 вже неодноразово зверталася до суду з аналогічним клопотання з одних і тих самих підстав.

Слідчим суддею було досліджено матеріали кримінального провадження №0009562 від 22.12.2016, які були надані слідчим СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , з яких вбачається наступне.

Відповідно до заяви Голови правління Кредитної спілки «Промислово-фінансова спілка» (талі по тексту КС «ПФС») ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_5 , будучи заступником Голови правління КС «ПФС», не маючи на те повноважень, здійснив продаж ряду об`єктів нерухомості, серед яких була квартира АДРЕСА_2 . Згідно з договором купівлі-продажу від 18.11.2016, КС «ПФС» продало дане приміщення ОСОБА_3 за 383400,00 грн. (т.1 арк.142).

Так, відповідно до висновку експерта №18-674/2064 судової оціночно-будівельної експертизи (т.2 арк.87-99), результат експертного дослідження з оцінки ринкової вартості квартира АДРЕСА_2 представляється у вигляді інтервалу 1 012 000, 00 грн. +- 10%. Даний висновок вказує на те, що зазначене приміщення було продано із суттєвим заниженням його вартості.

Щодо посилання ОСОБА_3 на те, що арешт був накладений за зверненням неналежного суб`єкта слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.64-2 КПК України права третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

При цьому, положення ч.1 ст.171 КПК України передбачають, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Тому вимоги ч.1 ст.171 КПК України щодо суб`єкта звернення з клопотанням про накладення арешту на майно є спеціальними по відношенню до загальних вимог ст.64-2 КПК України, яка загалом визначає процесуальний статус третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

За таких обставин, пріоритетному застосуванню в даному випадку, на переконання суду, підлягають вимоги ч.1 ст.171 КПК України, які прямо визначають суб`єктів звернення до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно, тому клопотання про арешт майна в кримінальному провадженні №0009562 від 22.12.2016 подано належним суб`єктом слідчим СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 за погодженням із прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 .

Доводи клопотання про те, що у кримінальному провадженні закінчились строки досудового розслідування, слідчий суддя не приймає до уваги, оскільки при вирішенні питання про скасування арешту, зазначені обставини щодо строків досудового розслідування не вирішується.

Крім того наразі досудове розслідування триває та відповідно до ч. 8 ст. 615 КПК України у кримінальних провадженнях, в яких жодній особі не було повідомлено про підозру на дату введення воєнного стану, строк від зазначеної дати до дати припинення чи скасування воєнного стану не зараховується до загальних строків, передбачених статтею 219 цього Кодексу.

Скасування арешту майна може призвести до його відчуження, отже подальший арешт є необхідним з метою недопущення будь-яких протиправних дій щодо об`єкту нерухомості та відшкодування завданої шкоди.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні поданого клопотання необхідно відмовити з наведених підстав.

Керуючись ст. ст. 170 - 174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.06.2017 року, у кримінальному провадженні №0009562 від 22.12.2016 року, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: