Провадження №1-кп/127/1049/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , законного представника

ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 , законного представника ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,

потерпілого ОСОБА_12 , представника потерпілого ОСОБА_13 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, який навчається у Вінницькому національному аграрному університеті, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Вінниці, неодруженого, з середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Вінниці, неодруженого, з середньою освітою, який навчається у Вінницькому гуманітарно-педагогічному коледжі, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, відомості про які внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001032 від 20.07.2021,

ВСТАНОВИВ:

19.07.2021, близько 22 год. 30 хв., ОСОБА_7 , спільно з неповнолітнім ОСОБА_9 , неповнолітнім ОСОБА_4 , а також особами, відносно яких матеріали виділені в окреме кримінальне провадження, перебуваючи в Центральному парку ім. М. Леонтовича, що розташований в м. Вінниці по вул. Хлібній, діючи умисно, в громадському місці, у присутності численних відпочиваючих, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі у суспільстві загальноприйняті правила поведінки і норми моралі, намагаючись самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб і нахабно показуючи своє зневажливе ставлення до оточуючих, безпричинно, розпочали конфлікт з ОСОБА_12 , у ході якого ОСОБА_7 , знаходячись навпроти останнього, умисно, кулаком лівої руки наніс один удар в грудну клітку ОСОБА_12 , після чого ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , та особи матеріали стосовно, яких виділено в окреме провадження, діючи з особливою зухвалістю та спільно групою осіб, завдали потерпілому ОСОБА_12 численні удари ногами та руками в область голови та тулубу.

Внаслідок вищезазначених спільних хуліганських дій потерпілому ОСОБА_12 спричинено тілесні ушкодження, згідно висновку експерта від 14.09.2021 у вигляді: закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку; забоїв (синців) потиличної ділянки праворуч, виличної ділянки праворуч, задньої поверхні тулуба праворуч; синця та поверхневої забитої рани верхньої губи по центру; крововиливу та забитої рани ділянки кута рота ліворуч.

Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_12 виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), за давністю утворення відповідають терміну 19.07.2021, не являються небезпечними для життя в момент спричинення і не супроводжувалися загрозливими для життя явищами, за ступенем тяжкості за своїм характером належать:

- забої (синці) потиличної ділянки праворуч, виличної ділянки праворуч, задньої поверхні тулуба праворуч; синець та поверхнева забита рана верхньої губи по центру до легких тілесних ушкоджень;

- закрита черепно-мозкова травма струс головного мозку, крововилив та забита рана ділянки кута рота ліворуч до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав та пояснив, що 19.07.2021 він разом зі своїми товаришами, серед яких були ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , перебував у вечірню пору доби в центральному парку, де спочатку між ОСОБА_7 та ОСОБА_12 відбувся словесний конфлікт, який переріс у бійку. Зазначив, що всі учасники наносили потерпілому ушкодження, зокрема він завдавав удари ногами. Конфлікт тривав недовго та після його закінчення він залишився біля потерпілого, надавав йому допомогу та після того, як він прийшов до тями, пішов додому. Також, повідомив, що шкодує про вчинене, вибачався перед потерпілим, заявлений цивільний позов визнає частково та просив суд не суворо його не карати.

Законний представник ОСОБА_5 повідомила, що вона є матір`ю обвинуваченого, жодних подібних ситуацій з ним раніше не було, він навчається та забезпечений усім необхідним, також зазначила, що з ним було проведено бесіду та він розуміє, що вчинив неправильно.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушень визнав, повідомив, що влітку 2021 року він разом зі своїми друзями гуляв у парку в м. Вінниці, де між ним та потерпілим стався словесний конфлікт, під час якого у нього в руках була бритва, в подальшому потерпілий його штовхнув, після чого він також його штовхнув та розпочалась бійка. Також, зазначив, що не хотів, щоб так сталося, цивільний позов заявлений потерпілим визнав та просив суд не позбавляти його волі та дати шанс виправитися.

Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повідомив, що він разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та іншими товаришами гуляв у парку в м. Вінниці, де стався конфлікт з потерпілим, в ході якого ОСОБА_7 тримав в руках бритву, він ж наніс потерпілому удар один раз ногою в живіт, інші хлопці також наносили удари, але він не запам`ятав хто саме. Також, зазначив, що вибачався перед потерпілим, частково відшкодував завдану шкоду, шкодує про вчинене та просив суд суворо його не карати.

Законний представник ОСОБА_10 повідомив, що він є дідусем обвинуваченого та здійснює за ним нагляд, онук добре навчається та жодних відомостей з приводу його неналежної поведінки не було. Також, зазначив, що спілкувався з ним щодо ситуації, яка трапилась, він розуміє, що вчинив не правильно та більше такого не повториться.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_12 повідомив, що 19.07.2021 в вечірню пору доби, він з друзями відпочивав у скейт-парку в м. Вінниці, де катались на скейтах. До них підійшло близько тридцяти хлопців, які почали їх ображати та погрожували відстригти волосся, тому що їм не подобалось, як вони виглядали. Він звернувся до них з вимогою говорити з одним із них, хто є головним. Ним виявився ОСОБА_15 , під час спілкування з яким, останній розмахував перед його обличчям бритвою, а потім наніс удар в груди. Він намагався захищатись, після чого на нього налетів весь натовп та хтось з присутніх вдарив його в голову, від чого він втратив свідомість. В подальшому, хтось з його друзів викликав швидку. У нього був струс мозку, рвана рана губи та він тривалий час проходив лікування. Також, зазначив, що поданий цивільний позов про відшкодування моральної шкоди підтримує в повному обсязі, оскільки діями обвинувачених йому були спричинені душевні страждання та він досі має проблеми з пам`яттю.

Допитаний в судовому засіданні в присутності законного представника свідок ОСОБА_16 , повідомив, що влітку 2021 року він разом зі своїми друзями, серед яких були обвинувачені, гуляв у центральному парку в м. Вінниці, де виник словесний конфлікт з незнайомим хлопцем та ОСОБА_7 першим завдав йому удар, після чого інші хлопці до нього приєднались та також завдавали удари потерпілому. Хто саме бив і в які місця він не бачив, тому що було багато людей, але потерпілий впав, після чого він втік з місця події.

Представника служби у справах дітей ОСОБА_14 суду повідомила, що жодної інформації, з приводу неналежного виконання батьками обов`язків по вихованню ОСОБА_4 та ОСОБА_9 до органу не надходило. Також, зазначила, що обвинувачені забезпечені усім необхідним та розуміють, що їхні дії були неправомірними.

Окрім, визнання обвинуваченими своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення їх вина доводиться також дослідженими в судовому засіданнями доказами, а саме:

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 20.07.2021, відповідно до якого ОСОБА_12 просить притягнути до відповідальності невідомих осіб, які перебуваючи на скей-містечку центрального парку в м. Вінниці 19.07.2021 близько 22:30 год. шляхом нанесення ударів в голову спричинили йому тілесні ушкодження (т.2 а.с. 40);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 28.07.2021, за участю потерпілого ОСОБА_12 , відповідно до якого він повідомив обставини нанесення йому тілесних ушкоджень 19.07.2021 (т.2 а.с. 41-45);

- даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 06.09.2021, відповідно до якого було вилучено медичну картку стаціонарно хворого ОСОБА_12 (т.2 а.с. 50-53);

- даними висновку експерта №655/861 від 14.09.2021, відповідно до якого у ОСОБА_12 мали місце ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку; забоїв (синців) потиличної ділянки праворуч, виличної ділянки праворуч, задньої поверхні тулуба праворуч; синця та поверхневої забитої рани верхньої губи по центру; крововиливу та забитої рани ділянки кута рота ліворуч. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_12 виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), за давністю утворення відповідають терміну 19.07.2021, не являються небезпечними для життя в момент спричинення і не супроводжувалися загрозливими для життя явищами, за ступенем тяжкості за своїм характером належать: - забої (синці) потиличної ділянки праворуч, виличної ділянки праворуч, задньої поверхні тулуба праворуч; синець та поверхнева забита рана верхньої губи по центру до легких тілесних ушкоджень; - закрита черепно-мозкова травма струс головного мозку, крововилив та забита рана ділянки кута рота ліворуч до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (т.2 а.с. 54,55);

- даними протоколу огляду документів разом з фототаблицями від 28.07.2021, від 29.07.2021, від 30.07.2021, від 31.07.2021, від 16.09.2021 відповідно до якого було проведено огляд відеофайлу на якому зафіксовано конфлікт який стався між потерпілим та обвинуваченими (т.2 а.с. 61-88).

Також судом було досліджено:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001032 від 20.07.2021 (т. 2 а.с. 37);

- повідомлення про виклик працівників поліції від 19.07.2021 (т.2 а.с. 38,39);

- постанова про призначення судово-медичної експертизи від 20.07.2021 (т.2 а.с. 46);

- ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області про тимчасовий доступ до документів «КНП Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» від 25.08.2021 (т.2 а.с. 47-49);

- ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області про арешт майна від 05.08.2021 (т.2 а.с. 57-59);

- постанова про визнання документу речовим доказом та приєднання його до кримінального провадження від 28.07.2021, від 06.09.2021 (т.2 а.с. 60,89).

Крім того, судом досліджено відеозапис на якому зафіксовано обставини вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення, а саме, як між ОСОБА_12 та ОСОБА_7 спочатку відбувається розмова, в якій приймають участь й інші учасники, а в подальшому розпочалась бійка, під час якої декілька осіб з присутніх, наносять потерпілому тілесні ушкодження руками на ногами в різні частини тіла, зокрема удари завдавали ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , що чітко відображено на відео.

Заслухавши показання обвинувачених, потерпілого, свідка, оглянувши наданий відеозапис, дослідивши та проаналізувавши всі докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення приходить до висновку, що в судовому засіданні встановлені достатні докази, які «поза розумним сумнівом» вказують на доведеність вини ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами передбаченими цим Кодексом.

Вина обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, доводиться показаннями обвинувачених, які визнали свою вину, показаннями потерпілого, свідка, та узгоджуються з ретельно та детально дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема переглянутими відео файлами, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.07.2021, протоколом проведення слідчого експерименту від 28.07.2021, протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 06.09.2021, протоколом огляду документів разом з фототаблицями від 28.07.2021, від 29.07.2021, від 30.07.2021, від 31.07.2021, від 16.09.2021, а також висновком експерта №655/861 від 14.09.2021, який підтверджує наявність у потерпілого тілесних ушкоджень.

В розумінні ст. 296 КК України, відповідальність настає за грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом. Суб`єктивна сторона хуліганства характеризується умисною виною і мотивом явної неповаги до суспільства. Кримінально каране хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на правоохоронювані цінності громадський порядок та безпеку громадян, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди. Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок та громадську безпеку. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту тощо. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства.

Таким чином, аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази, оцінюючи їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, розглядаючи кримінальне провадження відповідно до вимог ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, суд приходить до висновку, про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, а їх дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 296 КК України, як хуліганство, грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

При вирішенні питання щодо обрання покарання, суд керується роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 22.12.2006 «Про судову практику у справах про хуліганство» в якому зазначено, що при призначенні покарання за хуліганство суди зобов`язані в кожному конкретному випадку і стосовно кожного підсудного неухильно додержувати вимог ст. 65 КК України, щодо загальних засад призначення покарання, оскільки саме через них реалізуються принципи його законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації.

При визначенні виду та міри покарання, обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Зокрема, судом враховано особу обвинуваченого, який раніше не судимий (т.2 а.с. 21), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т.2 а.с. 22,28), за місцем навчання та проживання характеризується позитивно (т.2 а.с. 25,106,107), на профілактичному обліку у секторі ювенальної превенції відділу превенції Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області не перебуває (т.2 а.с. 26), на обліку в службі у справах дітей Вінницької міської ради як дитина, яка опинилась у складних життєвих обставинах не перебуває (т.2 а.с. 27), згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання забезпечений належними умовами проживання, повідомлень про неналежне виконання батьками батьківських обов`язків до служби у справах дітей Вінницької міської ради не надходило (т.2 а.с. 24).

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення чи обмеження волі на певний строк, ризик повторного вчинення кримінального правопорушення низький. Також, зазначено, що у разі, звільнення від відбування покарання з випробуванням слід покласти обов`язки передбачені п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України (т.1 а.с.132-135).

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який вину визнав, на профілактичному обліку у секторі ювенальної превенції не перебуває, з врахуванням особливостей кримінальної відповідальності та покарання неповнолітніх, передбачені Розділом ХV КК України, суд приходить до висновку, що покарання достатнє для перевиховання та виправлення ОСОБА_4 , а також для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень в майбутньому слід призначити у виді позбавлення волі на строк в межах санкції передбачених ч. 2 ст. 296 КК України, з урахуванням вимог п. 2 ч. 3 ст. 102 КК України.

При цьому, суд враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивну характеристику за місцем проживання та навчання, вчинення ним кримінального правопорушення будучи неповнолітнім, наявність пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обтяжуючих покарання обставин, умови його проживання та виховання, відсутність відомостей про неналежне виконання батьками батьківських обов`язків, висновок органу з питань пробації, приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання та приходить до переконання про можливість звільнення його на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного за цим вироком покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На думку суду, дане покарання буде достатнім та сприятиме виправленню, вихованню та соціальній реабілітації ОСОБА_4 , відповідатиме принципам розумності та справедливості.

При визначенні виду та міри покарання, обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Зокрема, судом враховано особу обвинуваченого, який раніше не судимий (т.2 а.с. 29), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т.2 а.с. 30,31).

Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання та обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який вину визнав, суд приходить до висновку, що покарання достатнє для перевиховання та виправлення ОСОБА_7 , а також для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень в майбутньому слід призначити у виді позбавлення волі на строк в межах санкції передбаченої ч. 2 ст. 296 КК України.

При цьому, суд враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, його молодий вік, відсутність обставин, що обтяжує покарання, приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_7 можливе без відбування покарання та приходить до переконання про можливість звільнення його на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного за цим вироком покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки реальне відбуття покарання обвинуваченим не буде відповідати інтересам суспільства на даний час.

При визначенні виду та міри покарання, обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Зокрема, судом враховано особу обвинуваченого, який раніше не судимий (т.2 а.с. 11), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т.2 а.с. 17,20), за місцем навчання характеризується позитивно (т.2 а.с. 14), на профілактичному обліку у секторі ювенальної превенції відділу превенції Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області не перебуває (т.2 а.с. 12), на обліку в службі у справах дітей Вінницької міської ради як дитина, яка опинилась у складних життєвих обставинах не перебуває (т.2 а.с. 16), згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання забезпечений належними умовами проживання, повідомлень про неналежне виконання матір`ю батьківських обов`язків до служби у справах дітей Вінницької міської ради не надходило (т.2 а.с. 19).

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_9 можливе без позбавлення чи обмеження волі на певний строк та без ізоляції від суспільства, ризик повторного вчинення кримінального правопорушення низький. Також, зазначено, що у разі, звільнення від відбування покарання з випробуванням слід покласти обов`язки передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України (т.1 а.с.137-142).

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який вину визнав, на профілактичному обліку у секторі ювенальної превенції не перебуває, з врахуванням особливостей кримінальної відповідальності та покарання неповнолітніх, передбачені Розділом ХV КК України, суд приходить до висновку, що покарання достатнє для перевиховання та виправлення ОСОБА_9 , а також для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень в майбутньому слід призначити у виді позбавлення волі на строк в межах санкції передбачених ч. 2 ст. 296 КК України, з урахуванням вимог п. 2 ч. 3 ст. 102 КК України.

При цьому, суд враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивну характеристику за місцем навчання, вчинення ним кримінального правопорушення будучи неповнолітнім, наявність пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обтяжуючих покарання обставин, часткове відшкодування завданої потерпілому шкоди, умови його проживання та виховання, відсутність відомостей про неналежне виконання батьками батьківських обов`язків, висновок органу з питань пробації, приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_9 можливе без відбування покарання та приходить до переконання про можливість звільнення його на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного за цим вироком покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На думку суду, дане покарання буде достатнім та сприятиме виправленню, вихованню та соціальній реабілітації ОСОБА_9 , відповідатиме принципам розумності та справедливості.

Цивільним позивачем ОСОБА_12 заявлено цивільний позов до законного представника обвинуваченого ОСОБА_17 ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 27 000 грн., до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 27 000 грн., а також, з законних представників ОСОБА_9 ОСОБА_18 та ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 7 000 грн. завданої кримінальним правопорушенням.

Дослідивши заявлений цивільний позов та матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

У відповідності до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно положень ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Як передбачено ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Також, суд приймає до уваги постанову пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», а саме п. 9 з якого вбачається, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Таким чином, зважаючи на те, що внаслідок дій обвинувачених потерпілий зазнав фізичного болю, душевних страждань і приниження, а також інших негативних явищ, у нього погіршився стан здоров`я, з`явились проблеми з пам`яттю, які ускладнюють його навчання, крім того враховуючи умисну форму вини обвинувачених, їх позицію щодо заявленого цивільного позову, суд приходить до висновку про задоволення цивільного позову про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення на користь потерпілого ОСОБА_12 в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 50, 63, 65-68, 75, 76, 102, 296 КК України, ст. ст. 22, 129, 337, 368, 370, 373, 374 КПК України, ст. 23, 1167, 1177 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

У відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.

У відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

У відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_9 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Цивільний позов ОСОБА_12 до законного представника ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_12 27 000 грн. у відшкодування завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_12 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 27 000 грн. у відшкодування завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_12 до законних представників ОСОБА_18 та ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_18 та ОСОБА_10 на користь ОСОБА_12 7 000 грн. у відшкодування завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: