Справа № 344/4364/23
Провадження № 1-кп/344/764/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Павлівка, Ямницької територіальної громади Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого, одруженого, на утримання одна неповнолітня дитина, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, що під час дії воєнного стану, який введений згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, востаннє внесеними Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022, затвердженим Законом України № 2738-ІХ від 16.11.2022), 05.01.2023 року близько 02 год 00 хв ОСОБА_8 проїжджав по АДРЕСА_2 , на транспортному засобі марки «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_2 , білого кольору, який належить останньому на праві власності. В той час ОСОБА_8 побачив припаркований транспортний засіб марки «ВАЗ-2107» державний номерний знак НОМЕР_3 , синього кольору, який перебуває у власності потерпілого ОСОБА_7 . Після чого ОСОБА_8 вирішив таємно викрасти чуже майно, проникнувши до вказаного транспортного засобу шляхом прокручування центрального замка багажного відділення. Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 припаркував свій транспортний засіб марки «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_2 , білого кольору, неподалік автомобіля потерпілого ОСОБА_7 , а саме по вул. Героїв УПА, 6, у м. Івано-Франківську. В подальшому ОСОБА_8 , переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, користуючись темною порою доби, вийшов із свого автомобіля і направився до транспортного засобу потерпілого, та діючи умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, спрямований та таємне викрадення чужого майна, передбачаючи шкідливі наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, з корисливих спонукань, шляхом прокручування замка багажного відділення транспортного засобу відчинив багажне відділення автомобіля марки «ВАЗ-2107» державний номерний знак НОМЕР_3 , синього кольору, тим самим незаконно проник до вказаного автомобіля, а саме до сховища тимчасового зберігання майна потерпілого ОСОБА_7 , звідки таємно викрав наступний робочий інструментарій, а саме: рулетку вимірювальну вартістю 33,00 грн.;викрутку 20 см вартістю 32,00 грн.;викрутку 26 см вартістю 32,00 грн.; викрутку 17 см вартістю32,00 грн.; викрутку 15,5 см вартістю 32,00 грн.; викрутку 10,5 см вартістю 32,00 грн.; ключ свічний комбінований вартістю 25,00 грн.; плоскогубці зубчасті 20,5 см вартістю 57,00 грн.; плоскогубці зубчасті 15,5 см вартістю 57,00 грн.; плоскогубці подовжені зубчасті 20 см вартістю 467,00 грн.; ключ ріжково накидний 19 мм вартістю 48,00 грн.;ключ ріжково накидний15 мм вартістю 32,00 грн.; ключ ріжково накидний 17 мм вартістю 48,00грн; ключ ріжково накидний 12 мм вартістю 32,00 грн.;ключ ріжковий 10 мм вартістю 32,00 грн; ключ гайковий ріжковий 14мм х 15мм вартістю 38,00 грн.; ключ ріжковий двосторонній 19мм х 17мм вартістю 45,00 грн.;ключ ріжково двосторонній 24мм х 22мм вартістю 58,00 грн.; ключ ріжково двосторонній 22мм х 17мм вартістю 47,00 грн.;ключ ріжково двосторонній 10мм х 12мм вартістю 20,00 грн.; ключ ріжковий двосторонній 22мм х 24мм вартістю 58,00 грн.; ключ ріжково двосторонній 13мм х 17мм вартістю 38,00 грн;ключ ріжково двосторонній 17мм х 19мм вартістю 45,00 грн.; ключ ріжково накидний 17мм вартістю 32,00 грн.;стамеску 20 см х 15 мм вартістю 140,00 грн.; канцелярський ніж15,5см вартістю 24,00 грн.; канцелярський ніж 15см вартістю 24,00 грн;шланг прозорий 180 см вартістю 10,00 грн.;насадки для викруток в кількості 22 штуки вартістю 168,00 грн; стамеску 20 см вартістю 140 грн.;тригранний напилок 19,5 см вартістю 18,00 грн.; чотиригранні торцеві головки 22 мм вартістю 30, 00 грн.; чотиригранні торцеві головки 19 мм вартістю 28, 00 грн.; чотиригранні торцеві головки 13 мм вартістю 22, 00 грн.; зливний кран 5,5 см вартістю 133,00 грн.; матерчаста сумка чорного кольору вартістю 97,00 грн.; свердло 6 х 200 мм вартістю 15,00 грн.; зубило 16,5 см вартістю 50,00 грн.; набір торцевих головок в кількості 8 штук загальною вартістю 47 грн.; перехідник 19 см вартістю 92,00 грн. Після вчинення крадіжки ОСОБА_8 покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму в розмірі 2 410 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та беззастережно, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини. Суду пояснив, що дійсно вчинив крадіжку, однак пояснити, що спонукало його до такого вчинку не може. Того дня, 05.01.2023року близько 01.00 ночі, він повертався додому із нічого «таксування», побачив припаркований «ВАЗ-2107», вирішив його відчинити та забрав те, що знаходилося в багажному відділенні, а саме різні інструменти. До вчиненого обвинувачений ставиться критично, щиро кається, та просить суд його суворо не карати, запевняючи суд, що такого більше не повториться.

Потерпілий подав заяву про залишення поданого цивільного позову без розгляду, оскільки шкода йому відшкодована. Вказану заяву підтримав у судовому засіданні та просив суворо не карати обвинуваченого.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів в даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу, дають можливість вирішити долю речових доказів та питання процесуальних витрат. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку),поєднане з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття ОСОБА_8 , активне сприяння розслідуванню кримінального правопорушення, відшкодування збитків шляхом добровільного відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

Також, як вбачається із досудової доповіді Івано-Франківського районного відділу ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області про обвинуваченого ОСОБА_8 вбачається середній рівень ризику ймовірності вчинення повторного кримінального правопорушення та середній рівень ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, а виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства ( в т.ч. окремих осіб). У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробовуванням, орган пробації вважає доцільним накладення на останнього обов`язок: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.

Положеннями ст. 50 Кримінального кодексу України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Виходячи із засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Згідно з ч. 6 ст. 368 Кримінального процесуального кодексу України обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року (справа N 750/5031/18, провадження N 51-2761км21) зазначив, що процес призначення покарання, а саме врахування усіх факторів, які мають бути взяті до уваги для обрання виду та розміру покарання, слід розцінювати як сукупність етапів, послідовність яких має значення для прийняття обґрунтованого судового рішення в цій частині. При цьому первинним етапом має бути оцінка ступеня тяжкості злочину, який має значною мірою звузити межі для прийняття конкретного рішення щодо виду та розміру покарання. Наступним етапом вже є врахування обставин, які позитивно або негативно характеризують особу винного, та обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Водночас, визначені у ст. 65 Кримінального кодексу України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 Кримінального кодексу України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадках, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Враховуючи наведені вище обставини та норми законодавства в їх сукупності та системному зв`язку, зокрема що наявні декілька обставин, які пом`якшують покарання і такі знайшли підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність тяжких наслідків від вчиненого злочину, відсутність у потерпілого претензій, а також враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_8 , повністю визнав вину у скоєному, працює; на диспансерному обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, однак 24.11.2004 р. вперше встановлено діагноз: Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності,неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП №ПОКЦПЗ ІФ ОР» з діагнозом: Тривожний розлад не уточнений. Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю, абстинентний синдром, неускладнений; його поведінку під час та після вчинення кримінального правопорушення (усвідомив наслідки своєї поведінки, його негативне відношення до скоєного після вчинення злочину, розкаяння у вчиненому),

Також, згідно висновку судово-психіатричного експерта №36/2023 від 31.01.2023 ОСОБА_8 хронічними психічними розладами, недоумством та тимчасовим розладом психічної діяльності не страждає і не страждав на період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних діянь, виявляє ознаки РПП внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності, стан часткової ремісії, що згідно МКХ-10 - F10, 201.На період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочину ОСОБА_8 перебував в стані і перебуває на даний час, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Суд враховує думку представника потерпілого, виходячи із встановленої ст. 50 Кримінального кодексу України мети покарання, а саме не тільки кари, а й виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, керуючись принципом законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням позиції сторони обвинувачення (прокурора), який при призначенні покарання обвинуваченому просив призначити основне покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України із застосуванням ст. 75 КК України 2 роки іспитового строку, позицію обвинуваченого та його захисника, які просили призначити покарання - 1 рік і 6 місяців іспитового строку, думку потерпілого, який просив суворо не карати обвинуваченого, суд дійшов висновку про те, що виправлення ОСОБА_8 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, здійснення виховного впливу та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, призначити йому покарання за ч.4 ст. 185 Кримінального кодексу України, із застосуванням положень ст. 75, 76 Кримінального кодексу України.

Оскільки потерпілим подано заяву про залишення цивільного позову без розгляду, то поданий цивільний позов слід залишити без розгляду.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Питання речових доказів у справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 370,373, 374,393 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком 1 рік 6 місяців, якщо він в період всього іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження із уповноваженим органом пробації.

Іспитовий строк обчислюється відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку.

Цивільний позов ОСОБА_7 ,- залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 9 250 гривень 22 копійки процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення експертиз.

Речові докази:

-1 змив, 2 сліди пальців рук (постанова від 05.01.2023 року) - знищити;

-автомобіль марки «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 та ключ до даного транспортного засобу (постанова від 05.01.2023 року) - вважати повернутим власнику ОСОБА_8 ;

-мобільний телефон марки «Samsung J7 NEO», моделі «SM-J701F/DS», IMEI(1) НОМЕР_5 , IMEI(2) НОМЕР_6 , чорного кольору, з номером мобільного телефону - НОМЕР_7 ; мобільний телефон марки «Samsung», моделі «DUOS», IMEI НОМЕР_8 , чорного кольору; мобільний телефон марки «HUAVEI P smart», моделі «FIG-LX12, IMEI(1) НОМЕР_9 , IMEI(2) НОМЕР_10 , чорного кольору, з номером телефону - НОМЕР_11 , які були поміщено у спец пакет WAR 1151281, та на мобільний телефон марки «Galaxy A50», моделі «SM-A505F/DS», IMEI(1) НОМЕР_12 , IMEI(2) НОМЕР_13 , чорного кольору; мобільний телефон марки «HUAWEI P8 lite 2017», моделі «PRA-LA1», IMEI(1) НОМЕР_14 , IMEI(2) НОМЕР_15 , чорного кольору (постанові від 05.01.2023 року) - повернути власнику ОСОБА_8 ;

-кусачки, ключ кріплення та різного роду ключі (постанова від 05.01.2023 року) - вважати повернутими власнику ОСОБА_7 .

Арешти накладені ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06.01.2023 (справа № 344/213/23) та ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06.01.2023 (справа №344/215/23) - скасувати.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Суддя ОСОБА_1