СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1296/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження №0002244 від 13.06.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Києва, українки, громадянки України, з повною середньою освітою, офіційно не працюючої, студентки Київського університету культури, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої 22.10.2021 Деснянським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи раніше засудженою на шлях виправлення не стала, належних висновків для себе не зробила та знову вчинила кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, в травні 2023 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, в невстановленому місці у ОСОБА_3 виник замисел на заволодіння грошовими коштами громадян шляхом обману. Для реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_3 розмістила на своїй сторінці «ІНФОРМАЦІЯ_3» в соціальній мережі «Instagram» оголошення про продаж мобільного телефону «іРhone8» вартістю 3 500 (три тисячі п`ятсот) гривень, при цьому не маючи наміру передавати його потенційним покупцям.

За таким оголошенням 30.05.2023 до ОСОБА_3 звернулась ОСОБА_5 , яка виявила таке оголошення під час користування своєю сторінкою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в соціальній мережі «Instagram», та якій в ході листування в соціальній мережі ОСОБА_3 повідомила завідомо недостовірну інформацію про намір продати мобільний телефон «іРhone8» за 3 500 (три тисячі п`ятсот) гривень. В подальшому ОСОБА_3 знизила ціну телефона до 3 200 (три тисячі двісті) гривень.

Дані умови влаштували ОСОБА_5 і вони домовились, що вона здійснить переказ коштів в розмірі 3 200 (три тисячі двісті) гривень на картковий рахунок, реквізити якого надасть ОСОБА_3 , після чого остання 31.05.2023 особисто передасть мобільний телефон ОСОБА_5 .

В подальшому, 30.05.2023 під час перебування в АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 , погодившись на таку завідомо неправдиву пропозицію, о 15:57 год. здійснила переказ грошових коштів в розмірі 3 200 (три тисячі двісті) гривень на картковий рахунок НОМЕР_1 , відкритий у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», реквізити якого їй повідомила ОСОБА_3 .

В подальшому ОСОБА_3 в обумовлений термін мобільний телефон «іРhone8» ОСОБА_5 в будь-який спосіб не передала, гроші не повернула та стала уникати спілкування.

Таким чином, ОСОБА_3 , з метою заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), 30 травня 2023 року в 15 годин 57 хвилин, знаходячись в невстановленому місці, шляхом обману потерпілої ОСОБА_5 , висловивши завідомо неправдиву пропозицію продажу мобільного телефону «іРhone8», створюючи у потерпілої штучне уявлення про виконання взятих на себе зобов`язання та створення нібито цивільно-правових відносин з метою приховування скоєного нею злочину та завідомо злочинного умислу на зоволодіння шляхом обману грошовими коштами потерпілої, отримала від ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 3 200 (три тисячі двісті) гривень (чуже майно), якими ОСОБА_3 розпорядилась на власний розсуд, чим завдала потерпілій матеріальну шкоду на вище вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 , заволоділа чужим майном шляхом обману (шахрайством), вчинене повторно, тобто вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину визнала повністю, пояснила, що дійсно в травні 2023 року в соціальній мережі «Instagram» розмістила оголошення про продаж мобільного телефону «іРhone8» вартістю 3 500 (три тисячі п`ятсот). За таким оголошенням 30.05.2023 до неї звернулась ОСОБА_5 . В подальшому вона знизила ціну телефона до 3 200 (три тисячі двісті) гривень. Дані умови влаштували ОСОБА_5 і вони домовились, що вона здійснить переказ коштів в розмірі 3 200 (три тисячі двісті) гривень на картковий рахунок якийвона використовувал. Однак, за переконанням сторонньої особи вона вирішила телефон не передавати, оскільки вважала, що потерпіла не та особа, для якої ці кошти є вагомими. 30.05.2023 потерпіла перерахувала обумовлену суму 3200 грн. на картковий рахунок. Кошти вона використала на власні потреби і потребу іншої дівчини з якою жила в одній кімнаті.

Зазнгачила, що у вчиненому щиро розкаялася, просила суд суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 не заперечувала щодо проведення судового розгляду в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КК України.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченої та вивчення доказів, які характеризують її особу.

Суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а її дії органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, кваліфіковано правильно.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

У ході кримінального провадження суд вважає за можливим визнати у відповідності до ст. 66 КК України - щире каяття обвинуваченої у вчиненому злочині, активне сприяння у розкритті злочину, повне визнання своєї вини, обставинами, що пом`якшують покарання за скоєне.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої: її молодий вік, стан здоров`я, соціальне становище, відсутність даних про перебування на профілактичному обліку у лікаря психіатра та нарколога.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченої після вчинення злочину, її щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, зважаючи на те, що існують обставини, які пом`якшують покарання та відсутні обставини, які його обтяжують, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на певний строк.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 була засуджена вироком Деснянського районного суду міста Києва від 22.10.2021 за ч.1 ст.190 КК України до 200 годин громадських робіт.

На час розгляду справи обвинувачено стала на облік Деснянського районного відділу з питань пробації Філії ДУ «Центр пробації у м. Києві та Київській області", однак громадський робіт не відбувала /а.с. 61/.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч. 4 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт. Таким чином, 200 годинам громадських робіт, відповідають 25 днів обмеження волі.

Оскільки кримінальне правопорушення викладене у даному вироку суду обвинувачена ОСОБА_3 вчинила після постановлення попереднього вироку та до повного відбуття покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення остаточного покарання за даним вироком, у відповідності зі ст.ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків шляхом повного складання покарань та до призначеного судом покарання по даному вироку у виді обмеження волі, повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду міста Києва від 22.10.2021 у виді 200 годин громадських робіт чому відповідають 25 днів обмеження волі.

Таке покарання, на переконання суду, є достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення нею кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженню не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченій у виді домашнього арешту на певний час добу, а саме з 23 год. 00 хв. вечора до 06. год. 00 хв. ранку наступної добу залишити без змін до набранням вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, і призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання у виді громадських робіт перевести у більш суворий вид покарання у виді обмеження волі, виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадськх робіт.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, до призначеного за цим вироком покарання обвинуваченій ОСОБА_3 повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду міста Києва від 22.10.2021 та, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 (одного) року 25 (двадцяти п`яти) днів обмеження волі.

Строк відбування покарання обвинуваченій ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід обвинуваченій у виді домашнього арешту на певний час добу, а саме з 23 год. 00 хв. вечора до 06. год. 00 хв. ранку наступної добу залишити без змін до набранням вироком законної сили.

Речові докази у кримінальному провадженні -відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати у кримінальному провадженні - відсутні.

Арешт майна, у кримінальному провадженні не накладався.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, захиснику, обвинуваченій, потерпілій.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Згідно з частиною другою ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1