Справа № 405/3371/23
провадження № 1-кс/405/1611/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2023 м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дзержинськ, Нижегородської області, російської федерації, громадянина України, одруженого, який не працює, має неповнолітню дитину 2008 року народження,

зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000540 від 11.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

17.05.2023 до Ленінського районного суду м. Кіровограда від старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 , надійшло клопотання, яке погоджене прокурором відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у якому слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчим зазначається про те, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України та існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2,3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість їх запобігання в разі застосування менш суворого запобіжного заходу.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за викладених у клопотанні підстав.

Слідчий в судовому засіданні підтримав позицію прокурора та пояснив, що підозрюваний надавав неправомірну вигоду, щоб його не притягнули до кримінальної відповідальності, та задля прикриття його незаконної діяльності з продажу наркотичних засобів та крадених речей.

Захисник заперечувала щодо задоволення клопотання, та пояснила, що тримання під вартою, це винятковий запобіжний захід, ризики нічим не підтверджені, у нього сталі соціальні зв`язки, він одружений, має доньку, багато років займається торгівельною діяльністю на ринку, а працівники поліції забирали частину доходу підозрюваного. Підозрюваний не заперечує, що є звичка вживання канабісу, він її хоче подолати, під час обшуку у нього було знайдено 3 грами. Начальник Гайворонської поліції сам дзвонив підозрюваному та питав, коли він прийде, 20000 гривень він запозичив. Працівники поліції йому постійно погрожували, вимагали гроші. Просила обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі. Щодо того, шо підозрюваний здійснює незаконну діяльність з приводу продажу наркотичних засобів, це припущення.

Підозрюваний підтримав позицію захисника, додатково зазначив, що є донька, він скуповує рідкісні речі, поліція забирає у нього гроші, він не хотів давати гроші, до нього прийшов працівник поліції, та сказав йти до начальника Гайворонської поліції, та принести гроші. Він пішов до кабінету начальника Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградської області, та взяв сок та віскі. З приводу вимагання грошей працівниками поліції не звертався, оскільки побоювався.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, якими обґрунтовується необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Встановлено, що слідчими СУ ГУНП в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000540 від 11.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

16.05.2023 ОСОБА_5 затримано на підставі ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. 17.05.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, відповідно до фабули якої, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підполковник поліції, відповідно наказу № 52 о/с від 12.02.2021 призначений на посаду начальника ВП №1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом;

Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», територіальні органи центрального органу виконавчої влади утворюються як юридичні особи публічного права в межах граничної чисельності державних службовців та працівників центрального органу виконавчої влади і коштів, передбачених на його утримання, ліквідовуються, реорганізовуються за поданням міністра, який спрямовує та координує діяльність центрального органу виконавчої влади, Кабінетом Міністрів України;

ОСОБА_8 обіймаючи посаду начальника ВП №1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області, відповідно до примітки 1 до ст. 364, ч. 3 ст. 18 КК України, являється службовою особою, та відповідно до примітки 2 ст. 368 КК України, службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Відповідно до розділу ІІ «Завдання, обов`язки та повноваження» посадової інструкції начальника ВП №1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області начальник п. 1.1. очолює відділення поліції та здійснює загальне керівництво його діяльністю відповідно до законодавства України, організовує і спрямовує роботу підпорядкованих структурних підрозділів відділу (відділення) поліції; п. 1.3 організовує виконання відділом (відділенням) поліції планових заходів, наказів, доручень ГУНП та Голованівського районного управління (відділу) поліції, що належать до його компетенції п. 1.4 реалізує свої повноваження у формі усних і письмових організаційно-розпорядчих документів (доручень, наказів, протоколів) та контролює їх виконання; п. 1.9 скликає та проводить наради з особовим складом відділення поліції з питань, що належать до компетенції ВП; п. 1.15 забезпечує належні взаємодію слідчого підрозділу з підрозділами кримінальної поліції відділення поліції під час попередження, виявлення й розслідування кримінальних правопорушень; п. 1.27 скликає та проводить службові наради з особовим складом відділення поліції; п. 1.36 здійснює інші повноваження, визначені законом.

Таким чином, з урахуванням зазначеного, ОСОБА_8 , займаючи посаду начальника ВП №1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області, мав можливість:

-сприяти, укривати та не перешкоджати протиправній діяльності окремих осіб на території наділених повноважень, у т.ч. пов`язаної із незаконним збутом наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів на території м. Гайворон та Гайворонської громади;

-вживати заходів із неналежної взаємодії слідчого підрозділу з працівниками кримінальної поліції під час попередження, виявлення й розслідування кримінальних правопорушень, у т.ч. зазначеної категорії правопорушень.

Також, у ході досудового розслідування встановлено, що у провадженні СВ ВП №1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000041 від 02.03.2023 розпочаті по факту незаконного збуту особливо небезпечних наркотичних засобів за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.10.05.2023 під час проведення обшуку у невідкладних випадках за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено та вилучено наркотичні засоби, які ОСОБА_5 зберігав з метою їх подальшого збуту. Цього ж дня ОСОБА_5 бу запрошений працівниками поліції до ВП №1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області для надання пояснень з приводу вилучення у нього особливо небезпечних наркотичних засобів.

В подальшому 10.05.2023 року точного часу досудовим розслідуванням на даний час не встановлено, ОСОБА_5 прибув до ВП №1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області, та одразу зайшов до кабінету начальника відділення поліції ОСОБА_8 , де в ході розмови запропонував надати останньому неправомірну вигоду в розмірі 5000 гривень щомісячно за невикриття його незаконної діяльності спрямованої на здійснення збуту наркотичних засобів та території м. Гайворон та 1000 доларів США за не притягнення його до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні №00000041, на що ОСОБА_8 відмовився та попередив ОСОБА_5 про кримінально відповідальність, передбачену ст. 369 КК України, за надання неправомірної вигоди службовій особі.

На відмову ОСОБА_8 від пропозиції ОСОБА_5 повідомив, що це не перешкодить його намірам на надання неправомірної вигоди та повідомив, що прийде наступного разу 16.05.2023.

ОСОБА_8 в ході розмови зрозумів, що дії ОСОБА_5 є неправомірними та 11.05.2023 звернувся до працівників КУ ДВБ НПУ із відповідною заявою.

В подальшому, в обумовлений раніше ОСОБА_5 день 16.05.2023 року о 15.30 год. останній прибув до службового кабінету ОСОБА_8 , що розташований за адресою: Кіровоградська область, Голованівський район, м. Гайворон, вул. Чкалова, 8, каб. № 1 та в ході бесіди передав ОСОБА_8 частину раніше обумовленої ОСОБА_5 неправомірної вигоди, а саме 20 000 гривень за невикриття його подальшої незаконної діяльності спрямованої на здійснення збуту наркотичних засобів та території м. Гайворон та за не притягнення його до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні №00000041.

Після надання грошових коштів, ОСОБА_5 був затриманий працівниками поліції на місці злочину, де проведено обшук, під час якого на столі ОСОБА_8 було виявлено та вилучено два подарункові конверти із грошовими коштами в сумі 20 000 гривень, які являються предметом неправомірної вигоди.

Таким чином, своїми протиправними діями, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 369 КК України, тобто пропозиція та надання службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди, за вчинення та невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого службового становища.

Слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованості підозри, на підставі ст.ст. 8, 9 КПК України, слідчий суддя застосовує практику Європейського суду з прав людини.

За практикою Європейського суду з прав людини розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 (підпункт «с» пункту 1) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Також ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Надані слідчим докази, а саме: заява про вчинення злочину ОСОБА_8 , показаннями свідка ОСОБА_8 , який показав, що ОСОБА_5 пропонував та надав йому грошові кошти в сумі 20000 гривень, за вирішення питання про не викриття його злочинної діяльності з продажу наркотичних засобів та закриття кримінального провадження №00000041; протокол обшуку від 16.05.2023 приміщення службового кабінету №1 відділу поліції №1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області, який займає ОСОБА_8 за адресою: м. Гайворон, вул. Чкалова, 8, у ході якого виявлено та вилучено два подарункові конверти з коштами в загальній сумі 20000 гривень, пакет з вмістимим 2 пляшки об`ємом по 1,5 літри кожна з рідиною соком, 1 пляшку об`ємом 0,7 літри з вмістимою рідиною коньяк, набір автомобільних ключів в полімеровому тубусі, свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише вбачає про причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, в якому він підозрюється, а пред`явлена підозра, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Слідчий суддя також вважає, що прокурором та слідчим обґрунтовано наведений перелік ризиків, що передбачений п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, оскільки за його вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої, а тому ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку може бути визнаним як менш небезпечним, ніж покарання та процедура його відбування. Такий висновок слідчого судді узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Крім того, слідчий суддя враховує те, що використовуючи всі можливості та засоби, може переховуватись від органів досудового розслідування, та враховуючи, що на всій території України введено військовий стан, вказаний ризик не є уявним.

Має під собою підґрунтя й зазначений прокурором та слідчим ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно прямо чи через третіх осіб впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, що зможе призвести до зміни їх показань або відмови від давання показань. При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.177 КПК України, підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме укривати від слідства дійсні обставини вчинення кримінального правопорушення та обставини, необхідні для встановлення істини у кримінальному провадженні, в тому числі, інформацію щодо часу, місця та обставин подій, які та мають значення, оскільки підозрюваний вказує на інші обставини вчинення злочину, ніж ті, які підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Також є обґрунтованим ризик щодо вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, який передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але на шлях виправлення не став, на що вказує повідомлення йому про підозру за ч. 2 ст. 307 КК України, що не заперечувалось підозрюваним у судовому засіданні.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголошено на тому, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості підозри та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої, раніше судимий, а тому, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує також обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме те, що він працює, одружений, має дитину, що свідчить про наявність стійких соціальних зв`язків, раніше судимий, характеризуючих даних та інформації про стан здоров`я не надано, наявні вагомі докази про вчинення ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, у вчиненні якого він підозрюється.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що сторонами кримінального провадження не надані докази, які б свідчили про достатність застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання зазначеним вище ризикам, суд дійшов висновку, що до підозрюваного необхідно застосувати винятковий запобіжний захід тримання під вартою, оскільки обмеження його права на свободу в даному випадку є виправданим та необхідним через неможливість в жодний інший спосіб забезпечити його належну процесуальну поведінку під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Як встановлено, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, особи підозрюваного, наявних ризиків, майнового стану підозрюваного, його стану здоров`я, слідчий суддя визначає підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 107360 (сто сім тисяч триста шістдесят) грн., з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що буде достатньою мірою гарантувати виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України.

Водночас, слідчий суддя вважає неспроможними доводи захисника щодо провокації злочину з боку правоохоронних органів, оскільки ці обставини повинні розглядатись в сукупності з іншими доказами і саме на стадії судового розгляду, де у суду буде можливості повністю дослідити всі матеріали кримінального провадження, а не під час розгляду клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слідчий суддя обмежений тими матеріалами, які йому надали слідчий та прокурор.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 40, 131, 132, 176-178, 182-184, 194, 196 - 197, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з 15 год. 40 хв., 16.05.2023 по 14.07.2023 включно.

На підставі ч. 5 ст. 182 КПК України визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 107360 (сто сім тисяч триста шістдесят) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 26241445, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0002505, призначення платежу забезпечення виконання ухвали суду по справі № 0000540 від 11.05.2023.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

В разі внесення застави ОСОБА_5 або заставодавцем зазначеного розміру, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 на строк до 14.07.2023 наступні обов`язки:

1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

2)не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4)утримуватися від спілкування зі світками у кримінальному провадженні;

5)здати на зберігання до відповідного територіального органу УДМС свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну .

Роз`яснити ОСОБА_5 наслідки невиконання покладених обов`язків. У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд, вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, у розмірі, визначеному в даній ухвалі, підозрюваний ОСОБА_5 , та заставодавець повинні виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з під-варти у зв`язку із внесенням застави, ОСОБА_5 вважається таким, що до нього застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, під вартою в якому він буде знаходитись.

Вручити копію цієї ухвали прокурору, слідчому, підозрюваному, захиснику негайно після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_9