ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2312/23 Справа № 206/1887/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

24 серпня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про поновлення строку апеляційного оскарження вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2022 року у кримінальному провадженні № 0000021 стосовно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровськ, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз: 20.07.2022 Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 296 Кримінального кодексу України до 6 шести місяців арешту,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 289, частиною 2 статті 146 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2022 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 146 КК та йому призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 146 КК у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

- за ч. 2 ст. 289 КК у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено до відбування ОСОБА_6 покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20.07.2022, більш суворим призначеним за даним вироком і призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

15 червня 2023 року ОСОБА_6 на вказане судове рішення подав апеляційну скаргу.

25 липня 2023 року ОСОБА_6 подав клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку, посилається на те, що коли він отримав копію ухвали апеляційного суду про залишення його апеляційної скарги без руху, звернувся до захисника, який йому був призначений з проханням відвідати його в установі попереднього ув`язнення для узгодження правової позиції та допомоги у складанні апеляційної скарги. Проте захисник так до нього і не приїхав, тому він просив родичів залучити захисника за договором, який допоміг йому скласти нову апеляційну скаргу з урахуванням ухвали апеляційного суду, у зв`язку з чим просить визнати поважними причини пропуску строку апеляційного оскарження та поновити йому строк для забезпечення його права на оскарження вироку та його права на захист.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого про поновлення строку апеляційного оскарження.

Захисник подав до суду заяву про розгляд клопотання обвинуваченого без її участі, в заяві висловила прохання задовольнити клопотання та поновити обвинувачену строк апеляційного оскарження.

Відеоконференція з обвинуваченим, який утримується в установі попереднього ув`язнення, не відбулась з технічних причин, разом з тим останній був повідомлений належним чином про час і дату судового засідання і йому роз`яснено право звернутись до суду з клопотанням про його доставку, проте останній з таким клопотанням не звертався, його участь в судовому засіданні апеляційного суду не є обов`язковою, що відповідно до ч. 4 ст. 401 КПК не перешкоджає проведенню судового засідання без його особистої участі.

Вирішуючи питання про обґрунтованість клопотання, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції, згідно з п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 395 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), може бути подана протягом тридцяти днів з дня їх проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Як видно з матеріалів справи, оскаржений вирок суду першої інстанції ухвалений 22 листопада 2022 року. 22 грудня 2022 року, тобто в строк апеляційного оскарження, передбачений п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК, ОСОБА_6 подав первинну апеляційну скаргу, яку суддя-доповідач ухвалою від 01 червня 2023 року залишив без руху та встановив п`ятиденний строк для усунення недоліків, яку обвинувачений отримав 07 червня 2023 року.

15 червня 2023 року ОСОБА_6 звернувся з новою апеляційною скаргою та 25 липня 2023 року подав клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, з тих підстав, що він звернувся до захисника, який йому був призначений з проханням відвідати його в установі попереднього ув`язнення для узгодження правової позиції та допомоги у складанні апеляційної скарги. Проте захисник до нього не приїхав, тому він просив родичів залучити захисника за договором, який допоміг йому скласти нову апеляційну скаргу з урахуванням ухвали апеляційного суду.

Враховуючи, що КПК не регламентує питання продовження судом строку, встановленого ухвалою суду про залишення апеляційної скарги без руху, апеляційний суд розцінює апеляційну скаргу ОСОБА_6 як нову, подану з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщоапеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду (ч. 1 ст. 117 КПК).

Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 1 ст. 24 КПК).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування

практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Скорик проти України» Європейський суд з прав людини нагадав, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право у апеляційних судах на основні гарантії, передбачені ст. 6 Конвенції. Мають бути враховані особливості провадження, що розглядається, та сукупність проваджень, що здійснювались у відповідності з національним правопорядком, а також роль апеляційного суду у них.

Таким чином, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 подав первинну апеляційну скаргу в межах строку апеляційного оскарження, тим самим здійснив свій намір реалізувати своє право на оскарження вироку суду, проте для цього він потребував професійної правової допомоги, тому для гарантування права обвинуваченого на оскарження судового рішення та забезпечення права на захист, в даному конкретному випадку, апеляційний суд доходить висновку про задоволення клопотання обвинуваченого та поновлення йому строку апеляційного оскарження.

Керуючись статтями 115-117, 398, 399, 405 КПК, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Задовольнити клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та поновити йому строк апеляційного оскарження вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2022 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

___________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4