ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1385/23 Справа № 202/8915/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю:

потерпілого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2023 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженого прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури, яка полягає у не розгляді клопотання про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2023 року у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженого прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури, яка полягає у не розгляді клопотання про доручення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування та заміну прокурора, відмовлено.

Обгрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що повноваження керівника прокуратури щодо доручення здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування є дискреційними і строк реалізації ним такого права процесуальним законом не визначений та може бути здійснений у межах загального строку досудового розслідування. Також зазначено, що нормою ст. 220 КПК України, не передбачено обов`язку керівника обласної прокуратури розглядати клопотання учасників кримінального провадження чи інших осіб, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, про виконання будь-яких процесуальних дій у кримінальних провадженнях, оскільки останнє є правом, а не обов`язком, у зв`язку з чим вказані дії керівника прокуратури не підлягають оскарженню відповідно до ст. 303 КПК України, на підставі чого у відкритті провадження за скаргою відмовив.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноваженого прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_6 про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що висновки слідчого судді є необґрунтованими і такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що слідчим суддею не прийнято до уваги положення ст. 36 КПК України, згідно із якими Генеральний прокурор, керівник обласної прокуратури, їх перші заступника та заступники мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування. Зауважує, що вказана норма закону не містить даних про те, що вказані посадові особи не мають права розглядати відповідні клопотання потерпілих. Вважає, що слідчим суддею безпідставно використано термін керівник прокуратури, який не узгоджується з положеннями ч. 5 ст. 36 КПК України.

Враховуючи, що прийняття рішення про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідуваннявідноситься до компетенції прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури, у несвоєчасному розгляді клопотання потерпілої вбачає ознаки бездіяльності.

Заслухавши суддю-доповідача; потерпілого ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні з викладених в ній підстав; перевіривши надані матеріали та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. На думку апеляційного суду, слідчий суддя при розгляді скарги ОСОБА_6 повною мірою цих вимог закону не дотримався.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що СВ ВП №2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000402 від 11.09.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126, ч. ч. 3, 4 ст. 296 КК України.

17 квітня 2023 року ОСОБА_6 звернувся до Генерального прокурора України з клопотанням про доручення здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000402, іншому органу та доручення про здійснення процесуального керівництва іншій групі прокурорів.

21 квітня 2023 року Офісом Генерального прокурора на адресу ОСОБА_6 направлено відповідь про те, що порушенні ним у зверненні питання належать до компетенції Дніпропетровської обласної прокуратури, та відповідно клопотання направлено до зазначеної прокуратури для перевірки і прийняття рішення згідно вимогами КПК.

19 травня 2023 року слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, відмовляючи ОСОБА_6 у відкритті провадження за йогоскаргою, вказав, що не розгляд керівником прокуратури заяви про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу чи заміну прокурора не підлягає оскарженню слідчому судді відповідно до вимог ст. 303 КПК України.

Аналізуючи висновки слідчого судді у цій частині, колегія суддів вважає їх такими, що не грунтуються на процесуальному законі, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка не підлягає оскарженню.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому розслідуванні може бути оскаржена зокрема бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він повинен вчинити у визначений КПК України строк.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання.

У рішенні Конституційного Суду України №6рп/2001 від 23 травня 2001 року зазначено, що захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості під час розслідування кримінальної справи оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства та прокуратури. Але таке оскарження може здійснюватися в порядку, встановленому КПК України, оскільки діяльність посадових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості та не належить до управлінської сфери. З цього випливає, що органи дізнання, слідства та прокуратури під час здійснення ними досудового розслідування виконують не владні управлінські функції, а владні процесуальні функції. Такі дії є не способом реалізації посадовими особами органів прокуратури та досудового розслідування своїх владних управлінських функцій, а наслідком виконання ними функцій, обумовлених завданнями кримінального судочинства.

Таким чином, прокурори під час вчинення дій, пов`язаних з досудовим розслідуванням злочинів, не здійснюють публічно-владних управлінських функцій, тому оскарження таких дій має відбуватися виключно за правилами, встановленими КПК України.

Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , слідчий суддя послався на те, що вона стосується бездіяльності не прокурора, а посадової особи, яка має інший процесуальний статус, - керівника органу прокуратури, - рішення, дії та бездіяльність якого оскарженню слідчому судді не підлягають.

Положення ст. 3 КПК України дійсно містять визначення двох окремих процесуальних статусів, - керівника органу прокуратури (п. 9) та прокурора (п. 15), разом із тим під прокурором належить розуміти особу, яка обіймає посаду, передбачену ст. 15 Закону України Про прокуратуру та діє у межах своїх повноважень, у тому числі Генерального прокурора, керівника обласної прокуратури, керівника окружної прокуратури та їх перших заступників і заступників тощо, які діють у межах своїх повноважень. Таким чином, цей статус є більш широким за змістом і охоплює у тому числі керівників органів прокуратури, які у розумінні ст. 3 КПК України також є прокурорами.

Згідно із вимогами ч. 5 ст. 36 КПК України Генеральний прокурор (особа, яка виконує його обов`язки), керівник обласної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування або за наявності об`єктивних обставин, що унеможливлюють функціонування відповідного органу досудового розслідування чи здійсненням ним досудового розслідування в умовах воєнного стану.

З наведеного вбачається, що незалежно від того, яким саме прокурором здійснюється безпосереднє процесуальне керівництво у конкретному кримінальному провадженні, Генеральний прокурор, керівники обласної прокуратури, їх перші заступники також мають визначене процесуальним законом коло повноважень у такому кримінальному провадженні як прокурори зі спеціальним статусом, а отже їх рішення, дії, бездіяльність у межах реалізації таких повноважень можуть бути предметом оскарження в порядку ст. 303 КПК України.

Враховуючи викладене, висновки слідчого судді про те, що не розгляд керівником прокуратури заяви про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу чи заміни прокурора не підлягає оскарженню в порядку ст. 303 КПК України є необґрунтованими та передчасними, оскільки саме слідчий суддя здійснює у порядку, передбаченому цим Кодексом, судовий контроль за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування. Зважаючи на те, що клопотання ОСОБА_6 було подано в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000402, яке у встановленому порядку закрито чи закінчено не було, розгляд відповідних скарг в порядку ст. 303 КПК України віднесено до компетенції слідчого судді.

Таким чином слідчий суддя допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, оскільки перешкодило йому ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування такого судового рішення, з поверненням скарги до суду першої інстанції для прийняття належного процесуального рішення.

З огляду на те, що судове рішення скасовується з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, а також ним скарга ОСОБА_6 по суті вирішена не була, апеляційний суд не входить в обговорення інших доводів апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2023 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженого прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури, яка полягає у не розгляді клопотання про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування, - скасувати, скаргу ОСОБА_7 повернути до суду першої інстанції для прийняття належного процесуального рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4