№707/2312/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2023 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження у м.Черкаси кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, військовослужбовця, призваного на військову службу за моболізацією, солдата резерву взводу роти резерву солдатського складу батальйону резерву військової частини НОМЕР_1 , учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, учасником бойових дій, депутатом, інвалідом не являється, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 21.06.2023 близько 07 год. 45 хв., проходячи військову службу за мобілізацією у військовому званні "солдат", керуючи автомобілем марки "ВАЗ 2108" державний номерний знак НОМЕР_2 , знаходячись за адресою: Черкаська область Черкаський район Русько-Полянський блокпост у відповідності до ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію" був зупинений працівниками поліції Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області для перевірки документів. На вимогу співробітника поліції діючи умисно, усвідомлюючи можливість настання наслідків, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа, достеменно усвідомлюючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3 , від 02.09.2022, з відкритою категорією "В" та "С", виготовлене неналежним уповноваженим суб`єктом та є фіктивним, всупереч вимогам до п. 2.1,2.4 розділу 2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, з метою введення в оману працівника поліції щодо наявності в нього права керування легковим автомобілем, використав шляхом надання працівникам поліції Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, завідомо підробленого посвідчення водія, яке відповідно до інформації з баз даних видавалось ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та бланк якого, згідно висновку експерта № СЕ- 19/124-23/7303-ДД від 28.06.2023 не відповідає бланку посвідчення водія, які перебувають в офіційному обігу України.

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

У матеріалах, доданих до обвинувального акту наявна заява обвинуваченого ОСОБА_3 від 21.07.2023 року, згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі, з обмеженням права оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини у апеляційному порядку ознайомлений.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, згоден із встановленими під час дізнання обставинами, згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд відповідно до вимог ст. 382 ч. 2 КПК України визнає встановленим що органом досудового розслідування встановлені обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_5 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч. 4 ст.358 КК України не оспорює, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку.

Суд дії ОСОБА_3 кваліфікує за ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документу.

Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України віднесене до умисного кримінального проступку.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом визнаються: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення. Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, є кримінальним проступком. Також, судом враховується індивідуальний ступінь кримінального правопорушення, спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого, а також особу обвинуваченого. Так, обвинувачений ОСОБА_3 в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості, не притягувався до адміністративної відповідальності, не перебуває на обліку у лікаря нарколога чи психіатра, за місцем проходження військової служби характеризується позитивно.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції ч. 4 ст.358 КК України у виді штрафу, яке буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Майнова шкода кримінальним проступком не завдана.

Цивільний позов не заявлено.

В порядку частини 2 статті 124 КПК України з обвинуваченого необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судової експертизи № СЕ-19/124-23/7303-ДД від 28.06.2023 року, в сумі 1434,00 грн.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Міра запобіжного заходу відносно обвинуваченого не обиралась.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 382, 394 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджену вартість проведення судової експертизи № СЕ-19/124-23/7303-ДД від 28.06.2023 року, в сумі 1434,00 гривні.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: посвідчення водія НОМЕР_3 , разом з упакуванням в якому надійшло, поміщене у паперовий конверт, клапан конверта якого заклеєний паперовою биркою Черкаського НДЕК МВС України, де барвником синього кольору виконаний рукописний текст та нанесений відбиток печатки - залишити у матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду всіма учасниками судового провадження протягом 30 днів з дня його складення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1