Справа № 720/1845/23
Провадження № 1-кп/720/144/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2023 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця кримінальне провадження № 0002264 від 20 червня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого вироком Новоселицького районного суду від 02 жовтня 2020 року за ст. 289 ч. 2 КК України до позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна, звільненого від відбуття покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням із іспитовим строком 3 роки; вироком Новоселицького районного суду від 26 травня 2021 року за ст. 185 ч. 1 КК України із застосування ст.ст. 69, 70 ч. 4 КК України до позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна, звільненого від відбуття покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням із іспитовим строком 3 роки, та штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень, штраф виконувався окремо та був сплачений 17 січня 2022 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 297 ч. 2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 06 квітня 2023 № 103 військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації солдата ОСОБА_6 , призначеного телеграмою командира військової частини НОМЕР_2 від 25 березня 2023 № 117/1929 на посаду водія десантно-штурмового відділення 2 десантно-штурмового взводу 4 десантної штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону, зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та поставлено на всі види забезпечення як такого, що з 06 квітня 2023 року справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків.

Відтак, з моменту прийняття на військову службу за призовом під час мобілізації ОСОБА_6 , останній згідно ст.ст. 1, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» набув статусу військовослужбовця, тобто особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби, а відповідно до ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України солдат ОСОБА_6 зобов`язаний неухильно дотримуватись чинного законодавства, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Поряд із цим, 18 червня 2023 року близько 22 години 30 хвилини солдат ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на території кладовища, що знаходиться по АДРЕСА_1 , маючи раптово виниклий умисел на осквернення могили померлого, усвідомлюючи, що знаходиться на місці поховання (могилі) військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України ОСОБА_7 , який захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брав безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та загинув 09 травня 2023 року, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на громадську мораль, а також честь і гідність померлих та нехтуючи людськими цінностями, внаслідок дії прямої сили пошкодив предмет ритуальної приналежності - прапор України (який містив ознаки оплавлення), який для здійснення поховання був переданий разом з тілом іншими військовослужбовцями родичам загиблого, шляхом відриву частини полотнища прапора від його флагштока, що був розміщений на могилі військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України ОСОБА_7 , після чого забрав відірване полотнище прапора України з собою та того ж дня близько 22 години 50 хвилин намагався його передати випадковим перехожим - громадянам ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

У подальшому, 20 червня 2023 року близько 23 години 00 хвилин солдат ОСОБА_6 , перебуваючи у домоволодінні по АДРЕСА_1 , передав відірвану частину полотнища прапора України громадянину ОСОБА_12 .

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 297 ч. 2 КК України, тобто осквернення могили особи, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брала безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації.

Обвинувачений ОСОБА_6 винним себе визнав повністю та показав, що 18 червня 2023 року близько 22 години 30 хвилини він будучи в стані алкогольного сп`яніння перебував на території кладовища, що знаходиться в с. Рідківці Чернівецького району. Проходячи біля могили ОСОБА_7 , який загинув в 2023 році захищаючи незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, він відірвав полотнище прапора України, який знаходився на могилі ОСОБА_7 , якого взяв з собою та намагався його передати випадковим перехожим, після чого передав його односельцю ОСОБА_12 .. Свій вчинок щодо осквернення могили померлого воїна ОСОБА_7 може пояснити тим, що перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння та фактично не контролював свої дії. У вчиненому щиро розкаявся та жалкує про скоєне.

Потерпілий ОСОБА_5 показав суду, що він є батьком ОСОБА_7 , який загинув 09 травня 2023 року захищаючи незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України. Син похований на кладовище в с. Рідківці Чернівецького району. На могилі сина при похованні був встановлений прапор України, який містив ознаки оплавлення та який для здійснення поховання був переданий йому разом із тілом сина. 19 червня 2023 року він виявив осквернення могили сина у вигляді пошкодження прапору та відриву частини полотнища прапора від його флагштока, що був розміщений на могилі сина. Він почекав цілий день, що той хто пошкодив прапор, покладене його на місце, однак цього не було зроблено. Зважаючи на те, що прапор України на могилі свідчив про те, що син загинув захищаючи незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, то вказані дії обвинуваченого призвели до зневаги родинної та суспільної пам`яті про померлого сина, у зв`язку із чим 20 червня 2023 року він звернувся із заявою до органів поліції встановити та притягнути до відповідальності винних осіб у оскверненні могили сина.

Враховуючи, що обвинувачений свою вину визнав повністю, суд з урахуванням думки учасників судового розгляду в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України вважає недоцільним дослідження інших доказів про вищевказані обставини справи, оскільки такі обставини ніким не оспорюються.

Надаючи оцінку діям обвинуваченого щодо осквернення могили померлого військовослужбовця ОСОБА_7 суд виходить з того, що відповідно до ст. 2 Закону України «Про поховання» могила - це місце на кладовищі, у крематорії, колумбарії або в іншій будівлі чи споруді, призначеній для організації поховання померлих, де похована труна з тілом померлого чи урна з прахом. Предмети ритуальної належності являються вироби, що є атрибутами поховання та облаштування могили (колумбарної ніші).

Відповідно до вказаної статті наруга над могилою, іншим місцем поховання є вчинення дій, що мали на меті зневажити родинну чи суспільну пам`ять про померлого, продемонструвати негативне ставлення до померлого, завдати образи рідним та близьким померлого, виявити зневагу до суспільних, релігійних принципів та традицій в цій сфері.

В той же час, під оскверненням слід розуміти вчинення будь-яких дій, пов`язаних із глумом, паплюженням, метою яких є знищення, пошкодження або спотворення могили, що посягає на честь і гідність померлих та нехтує загальноприйнятими людськими цінностями.

Предметом даного злочину є речі матеріального світу, з приводу яких чи у зв`язку з якими вчиняється злочин, якими являються могила (яма для поховання тіла померлого, а також насип, споруди над місцем поховання); а також предмети, що знаходяться в місці поховання або на трупі (будь-які речі, які перебувають в могилі чи на ній).

Суб`єктивна сторона складу злочину характеризується умисною формою вини, коли особа усвідомлює образливий, опоганюваний характер своїх дій і бажає їх вчинити, тобто вона усвідомлює, що вчиненими відповідними діями зневажається пам`ять про померлого.

Суд, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що вина обвинуваченого в оскверненні могили ОСОБА_7 , який загинув 09 травня 2023 року захищаючи незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брав безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, повністю доведена та його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 297 ч. 2 КК України, оскільки останній вчинив умисні дії направлені на пошкодження могили та предметів ритуальної належності з метою демонстрації зневаги пам`яті до місця розташування могили померлого військовозобов`язаного ОСОБА_7 ..

При вирішенні питання про призначення покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, дані про винну особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З системного аналізу кримінального закону випливає, що більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише в разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Положеннями ч. 2 ст. 50 КК встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання воно має ґрунтуватися, зокрема, на принципах індивідуалізації та справедливості. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Слід зазначити, що призначене судом покарання має відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливати з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року.

При призначенні покарання суд враховує молодий вік обвинуваченого ОСОБА_6 , який на час вчинення правопорушення був мобілізований та захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також те, що він вчинив злочин в період воєнного стану, має на утриманні одну малолітню дитину, посередньо характеризується по місцю проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Суд відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого його щире каяття, яке виразилось у тому, що він повністю визнав свою вину та щиро жалкує про скоєння ним злочину, засуджує свою протиправну поведінку та в процесі судового розгляду справи давав правдиві показання, які посприяли органам правосуддя встановити істину по справі.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України, є рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

З досудової доповіді органу пробації від 10 серпня 2023 року, складеної в порядку ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, вбачається, що імовірність вчинення обвинуваченим повторного правопорушення висока, ризик небезпеки його для суспільства оцінюється як середній. Зважаючи на поведінку обвинуваченого, його спосіб життя, морально-духовний стан, уповноважений орган пробації вважає, що без позбавлення волі або обмеження волі обвинуваченого на певний строк, може становити небезпеку для суспільства, тобто виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Враховуючи у сукупності дані про особу обвинуваченого, ступень тяжкості та характер вчиненого кримінального правопорушення, який був скоєний під час іспитового строку при звільненні його від відбуття покарання з випробуванням, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливе без позбавлення волі.

Враховуючи, що обвинувачений вчинив дане кримінальне правопорушення під час іспитового строку після постановлення вироку Новоселицького районного суду відносно нього від 26 травня 2021 року, але до повного відбуття призначеного покарання у виді позбавлення волі, то суд розцінює це як порушення ним умов застосування статті 75 КК України про звільнення його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків.

Невідбута міра покарання за попереднім вироком у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна на підставі ст. 71 КК України слід частково приєднати до даного вироку і остаточне покарання за сукупністю вироків слід призначити більш ніж покарання, призначене за дане кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Зважаючи на призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, суд вважає за необхідне міру запобіжного заходу обвинуваченому до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою, а строк відбуття покарання рахувати з моменту обрання запобіжного заходу, тобто 14 години 00 хвилин 21 червня 2023 року.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України, а наявні судові витрати по справі відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню в дохід держави з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 297 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 26 травня 2021 року і остаточно до відбуття призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць без конфіскації майна.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з моменту обрання запобіжного заходу, тобто 14 години 00 хвилин 21 червня 2023 року.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Речові докази по справі:

- дерев`яний флагшток з частиною полотнища у вигляді прапору України та полотнища пошкодженого Державного прапору України, що зберігаються у камері речових доказів ВП № 6 (м. Новоселиця) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області, після набрання вироком законної сили, повернути потерпілому ОСОБА_5 ;

- електронний носій у вигляді ДВД диску із записом подій 18 червня 2023 року на території супермаркету «Добре» в с. Рідківці Чернівецького району, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили, залишити у справі.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи по справі в розмірі 3346 (три тисячі триста сорок шість) гривень.

На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через райсуд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з дня вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1