Справа №288/1628/20
УХВАЛА

Іменем України

18.09.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в колегіальному складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира в режимі відеоконференцзв`язку клопотання прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту на тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000250 від 22.05.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Здвинськ, Новосибірської області, РФ, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.1 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України,

за участі: прокурора ОСОБА_6 ,

представників потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 ,

цивільного позивача ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Богунського районного суду м. Житомира перебуває вказане кримінальне провадження.

В ході судового розгляду прокурором заявлене клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою. В обґрунтування клопотання зазначав про виникнення нових ризиків, які підтверджують вчинення нових злочинів ОСОБА_5 , зокрема, мали місце погрози вбивством громадянці ОСОБА_13 .

Прокурор в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання.

Потерпіла, цивільний позивач та їх представники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримали клопотання прокурора, наполягали на зміні запобіжного заходу.

Обвинувачений та захисники просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора у зв`язку із його необґрунтованістю та відсутністю з боку ОСОБА_5 будь-яких погроз або тиску на свідків, в тому числі на ОСОБА_13 , яка не була очевидцем трагічної події по даному кримінальному провадженню, є родичкою ОСОБА_5 , із яким у неї виник конфлікт на побутовому рівні з приводу собак.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та окремі матеріали кримінального провадження, допитавши свідка ОСОБА_13 , дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з ч. 1 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Під час розгляду питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом вивчається можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, а також інші обставини, що мають значення для вирішення даного питання.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні 21 травня 2020 року особливо тяжкого злочину за ч.2 ст.115 КК України, за яке санкцією статті передбачено покарання від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавленням волі.

Судом встановлено, що кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_5 перебувала в провадженні різних суддів з жовтня 2020 року. Під час досудового розслідування та судового розгляду в період з 22.05.2020 року по 27.07.2022 року відносно ОСОБА_5 неодноразово обирався (продовжувався) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вперше ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 27.07.2022 року у складі колегії суддів ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 було задоволено клопотання сторони захисту та змінено ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт строком на 60 діб до 24.09.2022 року. Одним із мотивів прийняття судом даної ухвали був незадовільний стан здоров`я обвинуваченого, потреба в його стаціонарному лікуванні, а також тривалий строк перебування обвинуваченого під вартою.

Після повної зміни складу суду в грудні 2022 року судове провадження у кримінальній справі відносно ОСОБА_5 розпочалося спочатку зі стадії підготовчого судового засідання. Також було призначено запасного суддю для запобігання випадків переривання судового розгляду.

В періоди з 25 вересня 2022 року по 11.11.2022 року, з 10.01.2023 по 16.01.2023р., з 17.03.2023 року по 11.04.2023 року відносно ОСОБА_5 не було застосовано будь-якого запобіжного заходу у зв`язку із спливом строку дії ухвал суду.

Востаннє відносно нього ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 12.04.2023 обрано запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту, з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, який в подальшому неодноразово судом продовжувався. Останньою ухвалою суду від 29.08.2023 року продовжено обвинуваченому строк тримання під домашнім арештом до 27 жовтня 2023 року.

В ході судового розгляду справи не було надано достовірних даних про порушення ОСОБА_5 умов домашнього арешту або невиконання покладених на нього обов`язків за частиною 5 статті 194 КПК України: останній своєчасно прибував до суду для розгляду справи, у випадку своєї неявки повідомляв про поважність причин неприбуття та надавав відповідні медичні документи, не відлучався із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу суду; утримувався від спілкування зі свідками та потерпілими, а також не вживав дій, які б вказували про зустрічі, погрози або тиск на учасників. Так само не було виявлено дій, які б свідчили про намагання втекти або ухилитися від судового розгляду.

На даний час продовжується судове слідство, допитані всі потерпілі, в тому числі ОСОБА_17 , триває процес дослідження письмових доказів (документів, висновків експертів), сторони самостійно прибувають до суду.

Як зазначалось вище, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання чітко наведених в статті 177 КПК ризиків перешкоджання належному розгляду кримінального провадження. Запобіжний захід не слід розцінювати як міру можливого покарання.

Для зміни запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою прокурором мають бути надані достатньо вагомі та обґрунтовані нові докази існування реалізації обвинуваченим спроб, зокрема, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується.

Посилання прокурора про наявність нових ризиків вчинення ОСОБА_5 нових злочинів не є достатньо підтвердженим.

В основу обґрунтування заявленого прокурором клопотання про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою покладено факт внесення 11.09.2023 року відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст.129 КК України, за зверненням громадянки ОСОБА_13 про погрози їй вбивством зі сторони ОСОБА_5 .

Проте до клопотання не було долучено письмових доказів наявності подібного кримінального провадження (витягу з ЄРДР) або причетності ОСОБА_5 до вчинення нового правопорушення, пов`язаного із кримінальним провадженням, яке перебуває на розгляді суду. Також громадянка ОСОБА_13 , відповідно до реєстру осіб, які підлягають виклику у кримінальному провадженні, не значиться в якості потенційного свідка або учасника, висловлення погрози якій могли б вплинути на хід кримінального провадження або змінили доказову базу.

Крім цього, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 повідомила, що є сусідкою і родичкою ОСОБА_5 , проживала останні 30 років по сусідству із ОСОБА_18 та не мала будь-яких конфліктів із ним. Але з 25 квітня 2023 року у неї виникли неприязні стосунки із обвинуваченим з приводу вигулу собак, який 02 вересня 2023 року близько 21:40 години висловив в її адресу нецензурну лайку та пригрозив, що вб`є її та собаку. Зі слів свідка в цей день вона їхала на своєму велосипеді та вигулювала собаку. Проїжджаючи повз будинок ОСОБА_5 , він почав вимагати, щоб вона прив`язала свою собаку, бо інакше вб`є собаку та її. ОСОБА_19 злякалась та не зупиняючись поїхала далі. Інших свідків даної події, окрім сина та жінки обвинуваченого ОСОБА_5 , на вулиці не було. Пізніше 08 вересня 2023 р. за допомогою свого знайомого вона звернулась до поліції.

Вислухавши пояснення зазначеного свідка ОСОБА_13 та обвинуваченого ОСОБА_5 , який заперечував факт висловлювання погроз своїй сусідці, суд вважає, що прокурором не доведено виникнення нових ризиків у кримінальному провадженні, які б слугували вагомими підставами для зміни запобіжного заходу на тримання під вартою.

Сам факт можливого внесення відомостей до ЄРДР є лише первинним етапом обробки заяви особи про вчинення правопорушення, правовою підставою для початку досудового розслідування та не є само по собі беззаперечним свідченням вчинення злочину, оскільки подія кримінального правопорушення та винуватість особи у його вчиненні є обставинами, які підлягають доказуванню шляхом збору доказів слідчим у кримінальному провадженні в ході проведення слідчих дій під час досудового розслідування.

Покази громадянки ОСОБА_13 , на переконання суду, можуть вказувати про існування побутового словесного конфлікту з приводу вигулу собак та не мають спільного зв`язку із даним кримінальним провадженням. В будь-якому випадку заяви та покази ОСОБА_13 мають бути перевірені (оцінені) слідчим та підтверджені іншими доказами, після чого особі може бути пред`явлене повідомлення про підозру та висунуто у подальшому обвинувачення.

З моменту внесення відомостей в ЄРДР (11.09.2023р) до часу подачі клопотання прокурором 12.09.2023 року пройшов один день, за який, вочевидь, неможливо провести досудове розслідування та зібрати докази причетності особи до вчинення кримінального правопорушення.

Отже, наявність неприязних стосунків обвинуваченого із ОСОБА_13 , яка є сусідкою та родичем ОСОБА_5 , та не є свідком у цьому кримінальному провадженні, не може вважатися обґрунтованою та переконливою підставою для зміни запобіжного заходу на тримання обвинуваченого під вартою.

Враховуючи викладене, оцінюючи сукупність ряду обставин, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_5 має постійне місце реєстрації та фактичне місце проживання, раніше не судимий, тривалий час (більше двох років) перебував під вартою, з урахуванням стану здоров`я обвинуваченого, який має захворювання серця та другу групу інвалідності, необхідність у періодичному лікуванні, та відсутності даних про порушення ним раніше обраного запобіжного заходу - нічного домашнього арешту, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.177, 181, 183, 184, 331, 372, 392, КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту на тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_1