01.06.2023
Справа № 642/2565/23
1-кс/642/1638/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_6 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за № 0000262 від 25.08.2022 стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лозова Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, старшого сержанта ВЧ НОМЕР_1 , раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється за ч.5 ст.407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Харкова звернувся слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_6 із клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за № 0000262 стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного за ч.5 ст.407 КК України.

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000262 від 25.08.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Згідно з матеріалами клопотання, у провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, знаходиться кримінальне провадження № 0000262 від 25.08.2022р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, в якому 28.11.2022р. військовослужбовцю ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, а саме самовільне залишення місця служби, вчиненому в умовах воєнного стану, вчиненому особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби).

У подальшому ОСОБА_5 переховувався від органу досудового розслідування, у зв`язку із чим постановою слідчого від 16.01.2023р. був оголошений у розшук.

22.05.2023р. ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст.208 КПК України.

Ухвалою слідчого судді від 23.05.2023р. ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» до закнічення строку досудового розслідування, а саме до 03 червня 2023 року, а також визначено суму застави у розмірі п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 134200 грн.

Постановою в.о. керівника Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 від 29.05.2023 продовження строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000262 від 25.08.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

В обгрунтування клопотання слідчий зазначив, що у зв`язку з тим, що строк дії запобіжного заходу закінчується 03.06.2023р., виникла необхідність у вирішенні питання щодо продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На сьогоднішній день ризики передбачені п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України КПК України, які враховані судом при обранні запобіжного заходу не зменшились та продовжують існувати, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення істини по справі, незаконно впливати на свідків.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі.

Підозрюваний та захисник вважали клопотання частково не обгрунтованим, оскільки ризики не доведені. Вони не оспорюють обставини вчинення кримінального правопорушення, однак ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, оскільки в нього є неповнолітня дитина, мати похилого віку та місце проживання. Крім того, ОСОБА_5 потрібне лікування у зв`язку з епілепсією. Тому, вважали за можливе застосувати до нього домашній арешт за місцем мешкання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання слідчого з додатками, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого з огляду на наступне.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Підозра підтверджується матеріалами кримінального провадження: актом службового розслідування, протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення слід розуміти як наявність «розумної підозри», тобто добросовісного, основаного на сукупності наявних на даний момент доказів припущення про вчинення цією особою кримінального правопорушення. Ступінь доведеності підозри, обвинувачення на цьому етапі провадження не є обставиною, що впливає на обрання запобіжного заходу, оскільки встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжній захід, що обирається.

Згідно зі ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та може буде застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

При вирішенні питання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених п.п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 тяжкого кримінального правопорушення, оцінюючи сукупність обставин, а саме те, що ОСОБА_5 , раніше не судимий, є військовослужбовцем, перебував у розшуку, і усвідомлюючи можливість застосування до нього покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк, ОСОБА_5 з метою уникнення покарання може переховуватися від слідства та суду, і тому суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, та не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, а тому обирає ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, у п. 48 рішення «Чеботар проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 г. Європейський суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

При цьому, слід зауважити, що у розумінні положень наведених у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» № №12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В контексті ст. 5 Конвенції про захист. прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі на стільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши до особи запобіжний захід. При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, які підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.

Приймаючи рішення про доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховано всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором.

Таким чином, стороною обвинувачення доведено, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме п. п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, а також, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти цим ризикам, тому клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_6 ,про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 03.07.2023р.

Визначити суму застави у розмірі п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 134200 (сто тридцять чотири тисячі двісті) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на Депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області, протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки строком до 03.07.2023 року:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; не відлучатися з постійного місця перебування без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування; утримуватися від спілкування із свідками з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали закінчується 03.07.2023р.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 01.06.2023р.

Слідчий суддя ОСОБА_1