Справа № 991/3430/23
Провадження №11-сс/991/321/23
У Х В А Л А

16 травня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 24 квітня 2023 року про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 11.04.2023,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_5 звернувся до уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України з заявою про вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.2 ст.368-4 КК України, ОСОБА_7 - ч.3 ст.368-4 КК України, ОСОБА_8 - ч.2 ст.368-4 КК України.

За твердженням ОСОБА_5 , під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002168 від 27.10.2020 по обвинуваченню його у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК Украни, ОСОБА_8 за попередньою змовою з слідчим ДБР ОСОБА_6 надав неправомірну вигоду спеціалісту Української експертної компанії ОСОБА_7 за складення його висновку за результатами проведення почеркознавчого дослідження. Дії спеціаліста ОСОБА_7 , який здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, вказують на одержання ним неправомірної вигоди. Також ОСОБА_5 вважає, що дії слідчого ДБР ОСОБА_6 можуть свідчити про зловживання ним своїм службовим становищем, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи, використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян.

Оскільки відомості про кримінальні правопорушення не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, ОСОБА_5 оскаржив бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України до слідчого судді та просив зобов`язати їх вчинити відповідні дії.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 24.04.2023 відмовлено в задоволенні вказаної скарги.

Ухвала мотивована тим, що заява ОСОБА_5 про кримінальне правопорушення не містить об`єктивних даних, які б свідчили про можливе вчинення корупційних кримінальних правопорушень. Враховуючи, що така заява не є повідомленням про корупційне кримінальне правопорушення у розумінні ст.214 КПК України, слідчий не наділений обов`язком вносити відомості по ній до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Не погодившись з ухвалою, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, просить її скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити вимоги його скарги.

Вважає, що відповідно до ст. 214 КПК України внесенню до реєстру підлягають відомості, які можуть свідчити, а не свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Кримінальний процесуальний закон не покладає на заявника обов`язок з достовірністю наводити у заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення усі елементи складу злочину. Натомість процесуальний закон не наділяє слідчого, прокурора правом досліджувати подану заяву чи повідомлення на предмет наявності в них об`єктивних даних, які свідчать про вчинення певного злочину, а тому зобов`язані вносити до реєстру будь-які відомості за такою заявою чи повідомленням. За твердженням заявника, уповноваженими особами НАБУ не вчинено дій з розгляду його заяви, чим допущено бездіяльність. Вважає, що слідчим суддею не в повній мірі досліджені обставини справи, надані ним докази та безпідставно відмовлено в задоволенні скарги.

Прокурор, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, ОСОБА_5 подав клопотання про розгляд скарги без його участі, у зв`язку з чим колегія суддів постановила здійснювати апеляційний розгляд за відсутності учасників провадження.

За результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування може бути оскаржено, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Як вірно зазначив слідчий суддя, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник має зазначити у повідомленні конкретні, відомі йому обставини такого злочину.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про конкретне кримінальне правопорушення, а не про будь-які дії, які не містять таких ознак.

У разі подання особою заяви про кримінальне правопорушення до Національного антикорупційного бюро України, заявник повинен вказати у ній відомі йому відомості про обставини такого кримінального правопорушення. Лише у такому випадку службові особи НАБУ зобов`язані внести відповідні відомості до реєстру.

За змістом ст. 364 КК України зловживанням владою та службовим становищем є умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе та іншої фізичної або юридичної особи, використання службовою особою влади та службового становища всупереч інтересам служби, яке завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним та громадським інтересам юридичних осіб (або спричинило тяжкі наслідки).

Ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст.364 КК України, серед іншого, є використання службового становища з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи при вчиненні такого діяння; заподіяння істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб.

З матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_5 звернувся до уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України з заявою про кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.364, ч.2 ст.368-4, ч.3 ст.368-4, КК України, вчинені ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , внаслідок неправомірних дій яких завдано істотної шкоди його правам та інтересам.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що у заяві про кримінальні правопорушення відсутні посилання на конкретні обставини, які свідчать про зловживання слідчим ДБР ОСОБА_6 своїм службовим становищем та надання ОСОБА_8 неправомірної вигоди особі, яка надає публічні послуги. Тобто, вказана заява не містить відомостей про ознаки вчинення кримінальних правопорушень.

Наведені в ній відомості вказують на оплату ОСОБА_8 послуг за проведення експертного дослідження, здійснену на рахунок ТОВ «Українська експертна компанія», що не може свідчити про надання ним неправомірної вигоди за вчинення особою, яка надає публічні послуги, дій з використанням наданих їй повноважень в інтересах ОСОБА_8 .

Крім того, заява про вчинення кримінальних правопорушень не містить даних про одержання спеціалістом ОСОБА_7 або іншою особою, яка проводить професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, неправомірної вигоди.

Самі по собі порушення порядку призначення експертизи у кримінальному провадженні з боку слідчого, її проведення експертом чи оплата послуг експерта не вказують на ознаки злочину, а тим паче корупційного.

Таким чином, висновок слідчого судді про відсутність у заяві ОСОБА_5 об`єктивних даних про вчинення ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 корупційних кримінальних правопорушень є обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги про те, що у особи, яка подає заяву про кримінальне правопорушення, відсутній обов`язок з достовірністю наводити в ній всі ознаки певного злочину, є слушними. Дійсно, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінальних правопорушень, у тому числі, доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладено саме на органи досудового розслідування та є одним із завдань кримінального провадження. Водночас, це не спростовує висновку про те, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про конкретне кримінальне правопорушення і відповідна заява повинна містити посилання на такі обставини.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 24.04.2023 в силі, а апеляційної скарги - без задоволення.

Керуючись статтями 214, 303, 407, 418 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 24.04.2023 про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3