Справа № 243/1544/23
Провадження № 1-кп/243/571/2023
Вирок

Іменем України

15 серпня 2023 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, що відбувається у режимі відео-конференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу голови суду № 29 «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області» від 10.05.2022 року матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000190 від 17 січня 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , уродженця смт. Андріївка Слов`янського району Донецької обл., громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, солдата, кулеметника 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 , раніше судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 408 КК України;

ВСТАНОВИВ:

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 березня 2022 року № 2119-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22 травня 2022 року № 2263-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 серпня 2022 року № 2500-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 27 лютого 2022 №39 солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу та поставлено на всі види забезпечення цієї військової частини.

Згідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Являючись військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Проте, солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби.

29 вересня 2022 року солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи реальну можливість участі у веденні бойових дій, вирішив не виконувати свої обов`язки щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та ухилитися від військової служби у військовій частині НОМЕР_2 шляхом не повернення з лікувального закладу зі зброєю до місця служби, а саме до пункту тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_2 , який на той час знаходився у АДРЕСА_3 .

З цією метою 29 вересня 2022 року, близько 09 годин 00 хвилин солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, в умовах воєнного стану, порушив вимоги зазначеного вище законодавства та не повернувся із виданою йому зброєю - автоматом АК-74 № НОМЕР_3 з лікувального закладу, до місця служби, а саме, до тимчасового пункту дислокації військової частини НОМЕР_2 , який на той час знаходився у АДРЕСА_3 - з метою ухилитися від військової служби

Цього ж дня, солдат ОСОБА_4 , діючи з метою ухилитись від військової служби, разом з виданою йому зброєю убув у АДРЕСА_2 , де проводив час на власний розсуд та займався справами, не пов`язаними з виконанням обов`язків військової служби, тобто фактично ухилився від військової служби.

03 березня 2023 року протиправні дії ОСОБА_4 були припинені, коли останній був затриманий слідчими в порядку ст. 208 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, не заперечував проти розгляду справи в порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України, та вказав, що дійсно, 30 вересня 2022 року він звернувся до командира з проханням відпустити його до стоматолога через зубний біль, на що командир погодився з умовою того, що він повернеться до ППД у м. Слов`янськ. Проте, після візиту стоматолога він до ППД не повернуся, оскільки не бажав брати участь у штурмі м. Лиман без належної підтримки та не бажав помирати бою. Він поїхав у н.п. Андріївка, де проводив вільний час на свій розсуд. В березні 2023 року він добровільно звився до відповідних органів. Весь час ухилення від військової служби його особиста зброя зберігалася при ньому. Щиро розкаявся у вчиненому, підтвердив всі обставини, що викладені у обвинувальному акті.

Беручи до уваги, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в скоєному кримінальному правопорушення, його показання повністю відповідають сутності пред`явленого обвинувачення, суд, за клопотанням обвинуваченого та згодою інших учасників судового розгляду, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не заперечуються, обмежившись показаннями обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінальної справи, що характеризують його особу.

Суд, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами, вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у здійсненні ним дезертирства, тобто нез`явлення до місця служби із зброєю з лікувального закладу, з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану, доведена у судовому засіданні повністю та вважає правильною кваліфікацію його дій за ч. 4 ст. 408 КК України відповідно.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який належить до тяжких злочинів, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого, а також дані про особу обвинуваченого.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає те, що він провину у скоєному ним кримінальному правопорушенні усвідомив повністю, щиросердно покаявся в його здійсненні, розповів всі обставини скоєного.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

Дані про особистість обвинуваченого ОСОБА_4 свідчать про те, що він раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується негативно, не перебуває на обліку у спеціальних медичних закладах, не одружений, малолітніх дітей на утриманні не має.

Враховуючи наведене та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також те, що вчинений обвинуваченим злочин, згідно зі ст. 12 КК України, віднесений до категорії особливо тяжких, приймаючи до уваги зміни до матеріального закону, що набрали чинності на момент вчинення обвинуваченого кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції частини ч. 4 ст. 408 КК України.

Зважаючи на встановлені обставини та міру покарання, яку призначає суд, а також те, що ризики, вказані в ухвалі суду від 03.03.2023 року, не змінилися та не відпали, суд вважає, що запобігання їм неможливе шляхом застосування іншого запобіжного заходу, а тому, до набрання вироком законної сили залишає без змін запобіжний захід, обраний у відношенні ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов в провадженні не заявлений.

Речові докази по справі відсутні.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

Ухвалив

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, і на підставі цього закону призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання за цим вироком ОСОБА_4 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк покарання зарахувати ОСОБА_4 попереднє ув`язнення з 03.03.2023 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою на гаупвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення всіма учасниками судового розгляду, а засудженим з моменту отримання ним копії вироку.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_1