В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2023 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді

ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) кримінальне провадження № 0000455 від 12.02.2016 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Армянськ АР Крим, громадянина України, остання відома адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону № 3207-VІ від 07.04.2011), ч. 4. ст. 41, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 (в редакції Закону № 222-VІІ від 18.04.2013), ч. 2 ст. 384 КК України (в редакції Закону № 245-VІІ від 16.05.2013),

в с т а н о в и в :

Судом визнається доведеним, що ОСОБА_8 вчинив перевищення влади та службових повноважень за попередньою змовою групою осіб, на виконання явно кримінально протиправного (злочинного) наказу, тобто в умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що супроводжувалося насильством, застосуванням спеціальних засобів та болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування за таких обставин.

Наказом від 14.11.2012 № 622 о/с начальника ГУМВС України в м. Києві старшого сержанта міліції ОСОБА_8 призначено на посаду міліціонера 3-го взводу 2-ої оперативної роти полку міліції особливого призначення «Беркут», підпорядкованого ГУ МВС України в місті Києві (далі - ПМОП «Беркут»).

Починаючи з 22.11.2013, у місті Києві на Майдані Незалежності розпочалися безстрокові мирні збори громадян на підтримку європейського вектора зовнішньої політики України та зміни чинної влади. Так, бажаючи зберегти якнайдовше владні повноваження в інтересах особистого збагачення та усунути перешкоди з боку активістів Євромайдану і Автомайдану, припинити будь-які масові збори, мітинги, вуличні походи та інші акції, вищі посадові особи держави розробили механізм вчинення злочину, який полягав у залякуванні громадян, застосуванні до них насильства, притягненні значної кількості осіб до кримінальної відповідальності за участь у масових акціях та обранні підозрюваним найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. З метою безперешкодної реалізації своїх злочинних намірів вищі посадові особи держави залучили до їх виконання підлеглих службових осіб правоохоронних органів.

Зокрема, у січні 2014 року в місті Києві не встановленими слідством службовими особами із числа керівництва МВС України була надана незаконна вказівка оперативним працівникам ГУ МВС України в м. Києві, спецпідрозділу ПМОП «Беркут», військовослужбовцям внутрішніх військ та іншим, затримувати громадян, які можуть бути причетні до участі у масових мирних акціях протесту із застосуванням до них насильства, примусово доставляти їх до районних управлінь ГУ МВС України в м. Києві для подальшого притягнення їх до кримінальної відповідальності нібито за хуліганство чи масові заворушення.

Тоді ж, у січні 2014 року в місті Києві, не встановленими слідством службовими особами начальницького складу органів внутрішніх справ доведено до відома працівників органів внутрішніх справ явно незаконну вказівку вищих посадових осіб держави про необхідність виявлення, вчинення насильницьких дій, затримання і притягнення завідомо невинних учасників мирних громадських акцій «Євромайдан» і «Автомайдан» до кримінальної відповідальності та подальшого обрання їм запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою. Окремі працівники ПМОП «Беркут» правоохоронних органів, зокрема з числа спецпідрозділу міліції «Беркут», у тому числі ОСОБА_8 , погодилися вчинити такі незаконні дії.

В січні 2014 року протистояння між учасниками акцій протестів та правоохоронними органами перейшли в активні дії, передусім, на АДРЕСА_2 , а також на прилеглих до цієї вулиці місцях.

З метою забезпечення громадського порядку, запобігання незаконним діям правоохоронних органів щодо безпідставного затримання учасників акцій протесту, невідкладного сповіщення учасників мирних акцій про можливі провокаційні дії, а також для запобігання таким неправомірним проявам з боку прихильників влади, у тому числі так званих «тітушок», у місті Києві здійснювали систематичне чергування учасники громадського руху «Автомайдан».

Близько 3 години 23.01.2014 на вул. Щорса у місті Києві співробітниками ПМОП «Беркут» із застосуванням насильства та заподіянням тілесних ушкоджень незаконно затримано громадських активістів руху «Автомайдан» ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , яких поміщено в службовий автобус і доставлено до Дарницького РУ ГУМВС України в місті Києві. При цьому пошкоджено їхні автомобілі.

Інші учасники руху «Автомайдан», отримавши інформацію про зникнення вищевказаних осіб, намагалися їх розшукати шляхом здійснення патрулювання вулиць міста Києва та координації своїх дій за допомогою зв`язку програми «Зелло». При цьому активісти помилково вважали, що затримані ще можуть перебувати в автобусах працівників ПМОП «Беркут», які в ту ніч несли службу в м. Києві

У цей час, у ніч з 22.01.2014 на 23.01.2014, командир оперативної роти № 2 полку міліції особливого призначення «Беркут» підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві із працівниками підпорядкованої йому роти, в тому числі із ОСОБА_8 , на службових автомобілях: автобус ПАЗ білого кольору, р.н. НОМЕР_2 , автобус «Богдан» сірого кольору, р.н. НОМЕР_3 , автомобіль УАЗ «Патріот» темно-зеленого кольору, без державних номерних знаків, несли службу з охорони громадського порядку в м. Києві. Безпосередньо ОСОБА_8 рухався на службовому автобусі «Богдан» сірого кольору, р.н. НОМЕР_3 .

23.01.2014, близько 4 години 30 хвилин, Особа1 (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) разом із підпорядкованими йому працівниками ПМОП «Беркут», в тому числі з ОСОБА_8 , на вказаних вище транспортних засобах рухались із Харківського масиву в м. Києві в напрямку Маріїнського парку, що межує з вул. М. Грушевського в м. Києві. Перебуваючи в районі площі Слави в м. Києві, Особа1 та вказані працівники ПМОП «Беркут», побачивши групу автомобілів учасників руху «Автомайдан», частину з яких було помічено спеціальною символікою, зупинилися.

У цей час позаду службових автобусів ПМОП «Беркут» зупинився мікроавтобус Volkswagen Transporter Т5 жовтого кольору, р.н. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_15 , в якому також перебували ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_5 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та журналіст інтернет-видання Lenta.ru з Російської Федерації ОСОБА_25 , які у свою чергу приїхали з Європейської площі з наміром приєднатися до учасників руху «Автомайдан» для надання їм допомоги у пошуку зниклих активістів, а також патрулювання вулиць з метою забезпечення громадського порядку, запобігання незаконним діям правоохоронних органів, у тому числі так званих «тітушок», у місті Києві. У свою чергу журналіст ОСОБА_25 збирав матеріали, у тому числі проводив відеозйомку для подальшого висвітлення подій в Україні в засобах масової інформації.

Відразу ж, з метою уникнення конфлікту із співробітниками ПМОП «Беркут», які раптово підійшли до мікроавтобуса, ОСОБА_15 , оминувши транспортні засоби працівників міліції, продовжив рух в напрямку вул. М. Грушевського, повернувши на вул. І. Мазепи.

При цьому Особа1, діючи на виконання раніше наданої незаконної вказівки невстановлених осіб щодо силової протидії учасникам мирних акцій, усвідомлюючи, що вказані особи не здійснювали жодних кримінально чи адміністративно караних дій, вирішив із перевищенням влади та наданих йому повноважень, безпідставно їх затримати із застосуванням насильства для подальшого незаконного притягнення до кримінальної відповідальності.

Так, Особа1, діючи на виконання свого злочинного умислу, за попередньою змовою групою осіб, явно виходячи за межі наданих йому прав та повноважень, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та настання наслідків у вигляді завдання шкоди здоров`ю громадян та спричинення матеріальних збитків, надав незаконний наказ на переслідування та блокування мікроавтобуса водіям і підпорядкованим йому працівникам роти № 2 ПМОП «Беркут», які перебували у службових автобусах, та особисто почав переслідувати вказаний транспортний засіб на своєму службовому автомобілі УАЗ «Патріот».

З цією метою Особа1, намагаючись зупинити вказаний транспортний засіб, віддав незаконний наказ водію автомобіля УАЗ «Патріот» Особа2 (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) про здійснення його блокування шляхом небезпечного маневру з перекриттям дороги та унеможливлення водію мікроавтобуса вільно обирати напрямок руху та його притисненням до краю вулиці.

На виконання цього наказу Особа2 на відрізку шляху від готелю «Салют» до станції метро «Арсенальна» по вул. І. Мазепи, в порушення п.п. 1.5, 15.2, 15.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до яких дії учасників дорожнього руху не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху, випередивши Volkswagen Transporter Т5, раптово зупинився на проїзній частині, намагаючись таким чином зупинити його, частково перекривши напрямок руху останнього.

У цей час Особа1, діючи на виконання свого злочинного умислу щодо зупинки мікроавтобуса та затримання водія і пасажирів, явно виходячи за межі наданих йому прав та повноважень, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та настання наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків, відкривши двері автомобіля, став на поріг та спеціальним засобом - «ПР-73», наніс удар по кузову мікроавтобуса, що проїжджав повз них, пошкодивши його. Відразу ж після цього на виконання явно незаконного наказу переслідування мікроавтобуса Volkswagen Transporter Т5 по вул. І. Мазепи, на проміжку проїзної частини між кінотеатром «Салют» та станцією метро «Арсенальна», намагаючись зупинити його, водій автобуса ПАЗ білого кольору, р.н. НОМЕР_2 , у порушення п.п. 1.5, 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до яких дії учасників дорожнього руху не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, особа, яка створила такі умови зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху, здійснив маневр для блокування автобуса, при цьому зіштовхнувшись правою частиною з лівою передньою частиною мікроавтобуса, пошкодивши його. Проте водій мікроавтобуса, потерпілий ОСОБА_15 , намагаючись ухилитись від указаних злочинних та небезпечних дій, усвідомлюючи реальну загрозу його життю та здоров`ю, а також його пасажирам, внаслідок зупинення, продовжив рух по вул. І. Мазепи в напрямку вул. М. Грушевського.

Звернувши за мікроавтобусом Volkswagen Transporter Т5 з вул. М. Грушевського на Кріпосний провулок, Особа1, не полишаючи мети зупинити вказаний транспортний засіб, на службовому автомобілі ПМОП «Беркут» УАЗ «Патріот», який вже обігнав мікроавтобус, явно виходячи за межі наданих йому прав та повноважень, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та настання наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків, знову надав незаконний та небезпечний наказ водію Особа2 зупинити мікроавтобус, на виконання якого Особа2, у порушення п.п. 1.5, 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до яких дії учасників дорожнього руху не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху, здійснив черговий маневр блокування мікроавтобуса, внаслідок чого відбулось ковзне дотичне зіткнення задньої лівої частини УАЗ «Патріот» та передньої Volkswagen Transporter Т5.

У результаті таких незаконних та небезпечних дій працівників міліції Volkswagen Transporter Т5 вимушено зупинився позаду УАЗ «Патріот» біля лівого краю проїзної частини Кріпосного провулку у місті Києві, напроти будинку № 4. З правого боку мікроавтобуса зупинився автобус ПАЗ білого кольору, р.н. НОМЕР_2 , та заблокував можливість подальшого безперешкодного руху.

Позаду вказаного мікроавтобуса Volkswagen Transporter Т5 на Кріпосному провулку зупинився автобус «Богдан» сірого кольору, р.н. НОМЕР_3 , із працівниками роти № 2 ПМОП «Беркут», які перебували в прямому підпорядкуванні Особи1.

У подальшому, діючи умисно, у порушення вимог ст. ст. 1 - 5, 10, 20 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990, п. 1 ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 15, 34, 39, 64, 68 Конституції України від 28.06.1996, Присяги працівника органів внутрішніх справ України, з метою затримання та подальшого притягнення до кримінальної відповідальності осіб за участь у мирних протестах, явно виходячи за межі наданих йому прав та повноважень, розуміючи, що його вказівки є обов`язковими до виконання підлеглими працівниками, з метою залучити їх до вчинення цього злочину Особа1 віддав підпорядкованим йому працівникам, в тому числі ОСОБА_8 , явно кримінально протиправний (злочинний) наказ затримувати пасажирів мікроавтобуса Volkswagen Transporter Т5, із застосуванням до них фізичної сили і спеціальних засобів, а також пошкодити указаний транспортний засіб, залучивши таким чином до реалізації свого злочинного наміру підпорядкованих працівників, вступивши з ними в попередню змову.

На виконання явно кримінально протиправного (злочинного) наказу ОСОБА_8 , діючи умисно за попередньою змовою групою осіб разом з Особою1, Особа3, Особа4, Особа5, Особа6, Особа7, Особа8, Особа9, Особа10 (матеріали стосовно яких виділені в окремі провадження) та іншими невстановленими міліціонерами оперативної роти № 2 ПМОП «Беркут», візуально переконавшись у мирному характері поведінки пасажирів вищезазначеного цивільного транспортного засобу, безпорадності перед працівниками ПМОП «Беркут» та їх перебуванні в салоні автомобіля із зачиненими дверима, діючи з порушенням вимог ст. ст. 1 - 5 , 10, 20 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990, п. 1 ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. З, 34, 39, 64, 68 Конституції України від 28.06.1996, Присяги працівника органів внутрішніх справ України, за відсутності безпосередньої загрози життю або здоров`ю громадян чи працівників міліції, з метою затримання та подальшого притягнення до кримінальної відповідальності осіб, і, таким чином, для їх залякування за участь у мирних протестах, вийшовши зі службового автобуса ПАЗ, р.н. НОМЕР_2 , та автобуса «Богдан», р.н. НОМЕР_3 , явно виходячи за межі наданих їм прав та повноважень, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та настання наслідків у вигляді шкоди для здоров`я громадян, застосували заходи фізичного впливу, а саме прийоми рукопашного бою, а також завдали численні удари руками та ногами, у тому числі спеціальними засобами - «ПР- 73», в область тулуба, ніг та голови ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_21 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_5 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_25 , які перебували в мікроавтобусі Volkswagen Transporter Т5 та поряд з ним на Кріпосному провулку в м. Києві напроти будинку № 4.

Крім того, ОСОБА_8 на виконання явно кримінально протиправного (злочинного) наказу, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб разом з Особа1, Особа 3, Особа4, Особа5, Особа6, Особа7, Особа8, Особа9, Особа10 (матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження) та іншими невстановленими міліціонерами оперативної роти № 2 ПМОП «Беркут», явно виходячи за межі наданих їм прав та повноважень, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та настання наслідків у вигляді матеріальної шкоди власнику мікроавтобуса, завдали множинні удари спецзасобами «ПР-73», руками та ногами по кузову, агрегатах та склу мікроавтобуса Volkswagen Transporter Т5 жовтого кольору, р.н. НОМЕР_4 , а також кинули в салон мікроавтобуса спецзасіб світло-шумової дії, привівши його в дію, пошкодивши таким чином указаний транспортний засіб.

При цьому міліціонер роти № 2 ПМОП «Беркут» ОСОБА_8 , діючи на виконання явно кримінально протиправного (злочинного) наказу та вищевказаного злочинного умислу, за попередньою змовою групою осіб, явно виходячи за межі наданих йому прав та повноважень, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та настання наслідків у вигляді шкоди для здоров`я громадян та спричинення матеріальних збитків, залишався на місці подій, особисто брав безпосередню участь у спричиненні тілесних ушкоджень зазначеним громадянам та в пошкодженні їхнього автомобіля.

Спричинивши тілесні ушкодження вказаним особам та, тим самим, подолавши супротив потерпілих, ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою групою осіб разом з міліціонерами оперативної роти №2 ПМОП «Беркут» на виконання явно кримінально протиправного (злочинного) наказу їх безпосереднього керівника Особа1, помістили їх до службового автобуса ПАЗ, р.н. НОМЕР_2 , та автобуса «Богдан», р.н. НОМЕР_3 , і повезли на територію Міського саду. При цьому під час руху в автобусі невстановлені працівники оперативної роти № 2 ПМОП «Беркут» продовжували завдавати потерпілим удари в різні частини тіла.

Після прибуття у Міський сад в м. Києві ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб разом з міліціонерами оперативної роти № 2 ПМОП «Беркут» під керівництвом командира роти Особа1, на виконання його явно кримінально протиправного (злочинного) наказу вивели потерпілих з автобусів на вулицю, де, не маючи законних підстав для застосування фізичної сили та спеціальних засобів, визначених статтями 1 та 14 Закону України «Про міліцію», в порушення Правил застосування спеціальних засобів при охороні громадського порядку, затверджених постановою Ради Міністрів Української РСР №49 від 27.02.1991 року, явно виходячи за межі наданих їм при охороні громадського порядку прав і повноважень, без попередження про намір їх застосування, вчиняючи дії, що ображають особисту гідність громадян, продовжили завдавати множинні удари руками та ногами по різним частинам тулуба і знущатись над ними, погрожуючи кримінальною відповідальністю за участь у масових заворушеннях, примушуючи стояти на колінах, чим умисно ображали особисту гідність потерпілих, завдавали їм моральних страждань.

У подальшому, 23.01.2014 приблизно о 6 годині, з метою доведення свого злочинного умислу до логічного завершення ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб разом з міліціонерами оперативної роти № 2 ПМОП «Беркут» під керівництвом командира роти Особа1, на виконання його явно кримінально протиправного (злочинного) наказу доставили затриманих до Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві по вул. Маршала Малиновського, 2а, де, явно виходячи за межі наданих їм прав та повноважень, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та настання наслідків у вигляді шкоди для здоров`я громадян, в черговий раз застосували заходи фізичного впливу: прийоми рукопашного бою, численні удари руками та ногами, спеціальними засобами - «ПР-73», в область тулуба, ніг та голови зазначених громадян та передали їх слідчим для притягнення до кримінальної відповідальності за нібито участь в хуліганських діях.

Внаслідок вищевказаних злочинних дій, вчинених ОСОБА_8 на виконання явно кримінально протиправного (злочинного) наказу командира роти № 2 ПМОП «Беркут» Особа1, за попередньою змовою групою осіб разом зі Особа 3, Особа4, Особа5, Особа6, Особа7, Особа8, Особа9, Особа10 та іншими невстановленими міліціонерами оперативної роти № 2 ПМОП «Беркут», внаслідок протиправного застосування фізичної сили та спеціальних засобів було заподіяно фізичного болю ОСОБА_21 , а також спричинені тілесні ушкодження таким громадянам:

- ОСОБА_5 - закриту черепно-мозкову травму: струс головного мозку, яка відповідно до висновку судово-медичного експерта від 16.07.2015 №988/Е відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я;

- ОСОБА_23 - струс головного мозку і рани на голові, лівій руці, ногах, які згідно з висновком судово-медичного експерта від 16.10.2015 №1782 відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я;

- ОСОБА_16 - закриту черепно-мозкову травму: множинні садна та синці голови; струс головного мозку; садна кінцівок, тіла, які згідно з висновком судово-медичного експерта від 18.05.2015 №1692/е відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я;

- ОСОБА_15 - дві рани тім`яно-скроневої ділянки зліва; садно шкіри лобно-скроневої ділянки зліва; струс головного мозку; закриту травму хребта: садна у ділянці тулуба; компресійний перелом 1 поперекового хребця; множинні садна верхніх та нижніх кінцівок, які згідно з висновком судово-медичного експерта від 23.03.2015 №1705/е відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості;

- ОСОБА_20 - синець під лівим оком, садна у тім`яній частині голови справа, подряпини у ділянці чола, синець у ділянці передньої черевної стінки живота, синець на задній поверхні грудної клітки у ділянці лівої лопатки, на задній поверхні грудної клітки зліва, у верхній третині правого плеча, синець у ділянці задньої поверхні правої гомілки, які згідно з висновком судово-медичного експерта від 10.11.2015 №2129/е відносяться до легкого тілесного ушкодження;

- ОСОБА_22 - синці верхньої третини лівого плеча, задньої поверхні тулуба (спини) зліва, справа, які згідно з висновком судово-медичного експерта від 26.10.2015 №2004/Е відносяться до легкого тілесного ушкодження;

- ОСОБА_17 - черепно-мозкову травму, струс головного мозку, множинні забої, забійні рани м`яких тканин голови, забій м`яких тканин правої лопаткової ділянки, травматичний перелом альвеолярного паростка верхньої щелепи, переломи коронок 4-х верхніх зубів, які згідно з висновком судово- медичного експерта від 06.03.2014 №330 відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості;

- ОСОБА_18 - садна грудної клітки справа та 1 пальця правої кисті, які згідно з висновком судово-медичного експерта від 09.11.2015 №2007/Е відносяться до легкого тілесного ушкодження;

- ОСОБА_19 - рубець тім`яно-потиличної ділянки голови зліва та два синці верхньої третини зовнішньо-бокової поверхні лівого плеча, які згідно з висновком судово-медичного експерта від 24.02.2014 №35 відносяться до легкого тілесного ушкодження;

- ОСОБА_25 - забійні рани в ділянці правої брови та тім`яної ділянки; синці на повіці правого ока, лівого плеча, в проекції крила лівої здухвинної кістки; садна обличчя, які згідно з висновком судово-медичного експерта від 09.11.2015 №2007/Е відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Крім того, внаслідок вказаних вище протиправних дій, ОСОБА_8 за попередньою змовою групою осіб разом з міліціонерами оперативної роти № 2 ПМОП «Беркут» під керівництвом командира роти Особа1, у зв`язку із побиттям ними автомобіля спричинено матеріальні збитки ОСОБА_15 в розмірі 81009,5 гривень (вісімдесят одна тисяча дев`ять гривень п`ятдесят копійок).

Вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується такими доказами.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_15 пояснив, що приймав участь в революційних діях у 2014 році. Показав, що зранку 23.01.2014, один з активістів сказав, що потрібна допомога, тому він сів у свій мікроавтобус жовтого кольору в якому був водієм з іншими хлопцями, яких до того не знав. Їхали повільно і побачили багато правоохоронців, які почали бити автомобіль. Через деякий час їх почав наздоганяти, підрізати, стріляти по колесам і таранити транспортний засіб правоохоронців від чого вони в`їхали в паркан. Він вибіг з автомобіля, однак працівники «Беркуту», які були в масках наздогнали його, збили з ніг та почали завдавати йому удари палицями та ногами від яких він втратив свідомість. Ніяких шоломів, палок у нього не було та жодного опору працівникам він не чинив. Також показав, що його завели в автобус та кинули між сидіннями в проході і протягом руху, працівники «Беркуту» наносили йому удари гумовими палицями по тілу. Згодом їх відвезли в Маріїнський парк, роздягнули та поставили на коліна, потім в Оболонський райвідділ де повідомили про вчинення кримінального правопорушення та вибивали необхідні їм покази, а потім в суд, де йому обрали запобіжний захід. Повідомив, що отримав багато тілесних ушкоджень та проходив довготривале лікування. Обвинуваченого ОСОБА_8 він не знає.

Заявою ОСОБА_15 від 23.01.2014, щодо неправомірних дій відносно нього зі сторони працівників «Беркуту» в ході яких він отримав тілесні ушкодження; заява про залучення його до провадження в якості потерпілого; заява про надання ідентифікуючих даних мобільного телефону з зазначенням IMEI, який був вилучений у нього працівниками «Беркуту».

Даними рапорту про те, що 23.01.2014 о 15:31 години лікар Довгань бригада 109 повідомив на лінію 102 про доставлення гр. ОСОБА_15 із забоєм, раною голови, якого затримали і побили працівники поліції по вул. Московська 30 в м. Київ; даними рапорту про те, що 24.01.2014 о 00:02 години лікар ОСОБА_70 бригада 107 повідомив на лінію 102 про доставлення гр. ОСОБА_15 із закритою черепно-мозковою травмою, забійні рани голови, перелом кісток правої кісті, забій м`яких тканин передпліч, якого з Оболонського РУ забрали працівники «Беркута» та побили.

Даними протоколу слідчого експерименту з потерпілим від 30.07.2015 та долученого до нього відеозапису вбачається, що в ході слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_15 показав приблизне місце, де зупинився мікроавтобус після зіткнення з автомобілем «УАЗ-Патріот». Також потерпілий показав, що він намагався втекти, але був заблокований працівниками «Беркут», котрі його збили з ніг та почали наносити йому удари по різним частинам тіла, в тому числі і по голові, своїми руками, ногами, а також гумовими палицями. Також один із працівників «Беркуту» навіть пригнув йому на спину. Далі двоє працівників підняли його на ноги і тримаючи під руки потягнули до автобусу «ПАЗ». Після цього потерпілого кинули на підлогу в задню частину салону і приблизно 3 або 4 працівника «Беркут» стали наносити йому удари по різним частинам тіла, в основному руками і ногами, і від отриманих ударів, він навіть втрачав свідомість.

Даними висновку експерта № 1705/е від 23.03.2015, яким підтверджується, що за результатом судово-медичної експертизи експертом ОСОБА_26 встановлено, що під час первинного звернення 23.01.2014 року о 23 годині 55 хвилин за медичною допомогою, у ОСОБА_15 були виявлені дві рани (визначені як забійні) тім`яно-скроневої ділянки зліва (до 3,0 см); садно шкіри лобно-скроневої ділянки зліва; струс головного мозку; закрита травма хребта: садна у ділянці тулуба; компресійний перелом 1 поперекового хребця; множинні садна верхніх та нижніх кінцівок, які відносяться до: легкого тілесного ушкодження, легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості. Характер та морфологія виявлених тілесних ушкоджень, відомі часові дані та обставини події, дозволяють стверджувати про те, що вказані тілесні ушкодження утворилися від ударної дії тупих твердих предметів, не виключено кийками, руками чи взутими ногами; садна - за рахунок ковзання, тертя, ударів під кутами чи поєднання таких впливів тупих твердих предметів; закрита травма хребта: садна у ділянці тулуба, компресійний перелом 1 поперекового хребця могли утворитися за рахунок дії травмуючої сили по осі хребта, у тому числі, при падінні), у строк, вказаний у описовій частині постанови, тобто, 23.01.2014.

Даними висновку експерта № 2001/е від 04.11.2015, яким підтверджується, що за результатом судово-медичної експертизи експертом ОСОБА_26 встановлено, що під час первинного звернення 23.01.2014 року о 23 годині 55 хвилин за медичною допомогою, у ОСОБА_15 були виявлені дві рани (визначені як забійні) тім`яно-скроневої ділянки зліва (до 3,0 см); садно шкіри лобно-скроневої ділянки зліва; струс головного мозку - які могли утворитися способом, який був відтворений під час проведення слідчого експерименту - «… мене били дубинками по голові та суглобах рук, ніг та майже всіх інших частинах тіла. Також били ногами, одягнутими в службові ботинки… коли ми знаходились в парку… мені час-від-часу продовжували наносити удари ногами та руками в область голови та тулуба».

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_21 , пояснив, що був студентом та приймав участь в революційних діях у 2014 році. Показав, що 23.01.2014, один з активістів сказав, що комусь потрібна якась допомога, тому він разом зі своїм другом викликались допомогти. Сіли у жовтий бус та поїхали в сторону Маріїнського парку в напрямку Набережної. Десь біля готелю «Салют» він побачив як їх намагається підрізати поліцейський джип «УАЗ Патріот», однак водій не зупинився та поїхав дальше і відбулася погоня. Біля будинку офіцерів їх з правої сторони обігнав «Патріот», стукнув їх і вони влетіли в огорожу. Його друг ОСОБА_27 встиг вискочити з авто і втекти. Потім відкрилися двері і працівники в чорному в масках та шоломах без розпізнавальних знаків почали примусово витягувати їх із салону, положили на землю та протягом хвилини його били палицями та ногами. Жодного опору працівникам він не чинив, лише згрупувався щоб утримати менше ушкоджень. Також показав, що його завели в автобус та кинули на підлогу між сидіннями в проході, де один з правоохоронців став на нього ногами і пострибав на ньому. Згодом їх відвезли в Маріїнський парк, потім в Оболонський райвідділ звідки його відпустили, оскільки ОСОБА_27 повідомив його батьків, що його викрали і в мережі Інтернет розповсюдили інформацію.

Даними протоколу слідчого експерименту з потерпілим від 25.06.2015 та долученого до нього відеозапису вбачається, що в ході слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_21 показав, що йому нанесли від 5 до 10 ударів по голові та тулубу. Згодом показав, що його завели в автобус та відвезли з іншими затриманими до Маріїнського парку.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції потерпілий ОСОБА_17 пояснив, що приймав участь в революційних діях у 2014 році. Показав, що 23.01.2014, один з активістів сказав, що потрібна допомога, тому він сів у мікроавтобус жовтого кольору з іншими хлопцями, яких до того не знав. Через деякий час їх почав наздоганяти, підрізати і таранити транспортний засіб правоохоронців від чого вони в`їхали в паркан. Потім працівники «Беркуту», які були в масках почали відкривати двері мікроавтобусу, примусово витягувати із салону та завдавали йому удари палицями та ногами. Ніяких шоломів, палок у нього не було та жодного опору працівникам він не чинив. Також показав, що його завели в автобус та кинули між сидіннями в проході і протягом руху, працівники «Беркуту» наносили йому удари гумовими палицями по тілу. Згодом їх відвезли в Маріїнський парк, потім в Оболонський райвідділ, а потім в суд, де йому обрали запобіжний захід. Повідомив, що отримав багато тілесних ушкоджень та проходив довготривале лікування.

Даними рапорту про те, що 23.01.2014 о 16:04 години лікар ОСОБА_28 повідомив на лінію 102 про доставлення гр. ОСОБА_17 із закритою черепно-мозковою травмою, травматичною екстрапецією зубів, забої та садни тіла, якого затримали і побили працівники «Беркута» на вул. Грушевського; даними рапорту про те, що 23.01.2014 о 09:11 години лікар ОСОБА_29 бригада 109 повідомив на лінію 102 про доставлення гр. ОСОБА_17 із забійною раною голови, якого побили працівники міліції.

Даними протоколу слідчого експерименту з потерпілим від 08.09.2015 та долученого до нього відеозапису вбачається, що в ході слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_17 за допомогою статиста показав, яким чином працівники «Беркуту» застосували до нього фізичну силу і силові прийоми та потягли його від мікроавтобусу на протилежний бік провулку. Також відтворив своє положення рук на які були одягнути наручники, коли він лежав на землі, а працівники наносили йому удари руками, ногами та гумовими палицями по різним частинам тіла. Показав куди саме працівник «Беркуту» наносив удари, коли він лежав в салоні автобусу на підлозі обличчям до низу, а інший правоохоронець своєю взутою ногою притискав його голову до підлоги.

Даними висновку експерта № 330 від 06.03.2014, яким підтверджується, що за результатом судово-медичної експертизи експертом ОСОБА_30 встановлено, що відповідно до записів лікарів ОСОБА_17 знаходився на лікуванні з діагнозом черепно-мозкова травма, струс головного мозку, множинні забої, забійні рани м`яких тканин голови, забій м`яких тканин правої лопаткової ділянки, травматичний перелом альвеолярного паростка верхньої щелепи, переломи коронок 4-х верхніх зубів. Виявлені тілесні ушкодження, відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості та могли утворитися від неодноразової дії тупих предметів, предметів видовженої форми, могли утворитися від ударів битою, ногою.

Висновком експерта № 1968 від 17.11.2015, яким підтверджується, що за результатом судово-медичної експертизи експертом ОСОБА_30 встановлено, що всі вказані у ОСОБА_17 тілесні ушкодження не могли виникнути у нього внаслідок одноразової дії тупого предмета. Враховуючи кількість рубців на обличчі та волосяній частині голови, слід вважати, що потерпілому було спричинено не менше 7 ударів тупими предметами по голові та в лице.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що приймав участь в революційних діях у 2014 році. Показав, що 23.01.2014, один з активістів сказав, що потрібна допомога, тому він сів у мікроавтобус жовтого кольору з іншими хлопцями, яких до того не знав. Через деякий час їх почав наздоганяти, підрізати і таранити транспортний засіб правоохоронців від чого вони в`їхали в паркан. Потім працівники «Беркуту», які були в масках почали відкривати двері мікроавтобусу, примусово витягувати із салону та завдавали йому удари палицями та ногами. Ніяких шоломів, палок у нього не було та жодного опору працівникам він не чинив. Також показав, що його завели в автобус та кинули між сидіннями в проході і протягом руху, працівники «Беркуту» наносили йому удари гумовими палицями по тілу. Згодом їх відвезли в Маріїнський парк, потім в Оболонський райвідділ, а потім в суд, де йому обрали запобіжний захід та в подальшому повідомили про підозру. Повідомив, що отримав багато тілесних ушкоджень та проходив довготривале лікування. ОСОБА_8 він не знає.

Повідомленням про кримінальне правопорушення ОСОБА_5 від 10.02.2014 щодо неправомірних дій відносно нього зі сторони працівників «Беркуту» в ході яких він отримав тілесні ушкодження; заява про залучення його до провадження в якості потерпілого; рапортом про те, що 24.01.2014 о 06:27 години лікар Голоколосова бригада № 104 повідомила на лінію 102 про доставлення гр. ОСОБА_5 із закритою черепно-мозковою травмою, якого затримали і побили працівники «Беркута».

Даними протоколу слідчого експерименту з потерпілим від 04.09.2015 та долученого до нього відеозапису вбачається, що в ході слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_5 показав з якої сторони працівники «Беркуту» витягували його з жовтого мікроавтобусу, як застосовували фізичну силу та скоювали побиття. Крім того потерпілий за допомогою статиста показав місце куди його працівники «Беркуту» відвели, застосовували до нього фізичну силу та частини тіла куди йому наносили удари. Згодом показав, що його завели в автобус, де кинули між сидіннями в проході і протягом руху, працівники «Беркуту» наносили йому удари гумовими палицями по тілу.

Даними висновку експерта № 988/Е від 16.07.2015, яким підтверджується, що за результатом судово-медичної експертизи експертом ОСОБА_26 встановлено, що під час первинного звернення 24.01.2014 року за медичною допомогою у ОСОБА_5 було виявлено закриту черепно-мозкову травму: струс головного мозку, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я; висновком експерта № 2006/е від 04.11.2015, яким підтверджується, що за результатом судово-медичної експертизи експертом ОСОБА_26 встановлено, що тілесне ушкодження виявлене у ОСОБА_5 могло утворитися способом, який був відтворений під час проведеного слідчого експерименту.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції потерпілий ОСОБА_23 пояснив, що приймав участь в революційних діях у 2014 році. Показав, що 23.01.2014, один з активістів сказав, що потрібна допомога, тому він сів у мікроавтобус жовтого кольору з іншими хлопцями, яких до того не знав. Через деякий час відчув удар іншої машини від якого вони в`їхали в паркан чи у відбійник. Потім працівники «Беркуту», які були в масках почали відкривати двері мікроавтобусу, примусово витягувати із салону та завдавали йому удари палицями та ногами від яких втратив свідомість. Ніяких шоломів, палок у нього не було та жодного опору працівникам він не чинив. Також показав, що його завели в автобус та кинули між сидіннями в проході і протягом руху, працівники «Беркуту» наносили йому удари гумовими палицями по тілу. Згодом їх відвезли в Маріїнський парк, роздягнули та поставили на коліна, потім в Оболонський райвідділ де повідомили про вчинення кримінального правопорушення, а потім в суд, де йому обрали запобіжний захід. Повідомив, що отримав багато тілесних ушкоджень та проходив довготривале лікування.

Даними протоколу слідчого експерименту з потерпілим від 14.09.2015 та долученого до нього фототаблиці вбачається, що в ході слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_23 розташував експериментальні автомобілі в момент їхньої зупинки на Кріпосному провулку в м. Києві. Потім за допомогою статиста показав, що як працівники «Беркуту» примусово витягнули його із салону мікроавтобусу та завдаючи йому удари гумовою палицею, положили його на землю, після чого наносили йому удари палицями та ногами. Згодом показав, що його завели через передні двері в автобус «ПАЗ», де кинули між сидіннями в проході і протягом руху, працівники «Беркуту» наносили йому удари гумовими палицями по тілу.

Висновку експерта № 1782 від 16.10.2015, яким підтверджується, що за результатом судово-медичної експертизи експертом ОСОБА_31 встановлено, що під час звернення за медичною допомогою у ОСОБА_23 було діагностовано струс головного мозку і відмічена наявність забійної рани м`яких тканин потиличної ділянки голови і рани на голові, лівій руці, ногах. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я та могли бути спричиненні як від ударів рукам, ногами та кийками по голові та по кінцівках.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_16 пояснив, що приймав участь в революційних діях у 2014 році. Показав, що 23.01.2014, один з активістів сказав, що потрібна якась господарська допомога, тому він сів у мікроавтобус з іншими хлопцями, яких до того не знав. Вже в транспортному засобі він почув, що треба було їхати підтримати протестувальників, яких незаконно затримали. Через деякий час їх почав наздоганяти, підрізати і таранити транспортний засіб правоохоронців від чого вони вимушені були зупинитися. Потім працівники «Беркуту», які усі були в масках почали відкривати двері мікроавтобусу, примусово витягувати із салону та завдавали йому удари, положили на землю, після чого наносили удари палицями та ногами від яких він періодично втрачав свідомість. Жодного опору працівникам він не чинив та відразу підняв руки в гору. Також показав, що його завели в автобус та кинули між сидіннями в проході і протягом руху, працівники «Беркуту» наносили йому удари гумовими палицями по тілу. Згодом їх відвезли в Маріїнський парк, потім в Оболонський райвідділ, а потім в суд.

Рапортом про те, що 24.01.2014 о 01:04 години лікар ОСОБА_32 повідомив на лінію 102 про доставлення гр. ОСОБА_16 із тілесними ушкодженнями, якого затримали і побили працівники «Беркута».

Протоколом слідчого експерименту з потерпілим від 14.11.2015 та долученого до нього фототаблиці вбачається, що в ході слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_16 розташував експериментальні автомобілі в момент їхньої примусової зупинки на Кріпосному провулку в м. Києві. Потім за допомогою статиста показав, як працівники «Беркуту» примусово витягнули його із салону мікроавтобусу та завдавали йому удари гумовою палицею, положили його на землю, після чого наносили йому удари палицями та ногами. Згодом показав, що його завели через передні двері в автобус «ПАЗ», де кинули між сидіннями в проході і протягом руху, працівники «Беркуту» наносили йому удари гумовими палицями по тілу.

Даними висновку експерта № 1692/е від 18.05.2015, № 2005/е від 04.11.2015, яким підтверджується, що за результатом судово-медичної експертизи експертом ОСОБА_26 встановлено, що під час звернення 23.01.2014 о 23:53 за медичною допомогою у ОСОБА_16 була виявлена закрита черепно-мозкова травма: множинні садна та синці голови; струс головного мозку; садна кінцівок, тіла. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Даними протоколу слідчого експерименту з потерпілим від 27.07.2015 та долученого до нього відеозапису (без звуку) вбачається, що в ході слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_19 показав своє місцезнаходження в мікроавтобусі та приблизне місце де він зупинився. Також потерпілий за допомогою статиста показав, яким чином працівники «Беркуту» витягували його з мікроавтобусу та застосували до нього фізичну силу. Після того показав, як працівники «Беркуту» застосовували до нього силові прийоми та наносили удари гумовими палицями та ногами по різним частинам тіла. Згодом показав, що його завели в автобус, де кинули на інших затриманих та під час руху періодично наносили удари.

Рапортом дільничного, по факту виявлення тілесних ушкоджень в ув`язненого ОСОБА_19 , які він отримав від працівників спецпідрозділу «Беркут»; рапортом № 68 чергового лікаря Київського слідчого ізолятору, актом, медичною довідкою, про те, що 25.01.2014 під час чергування з ІТТ м. Київ прибув ОСОБА_19 , при огляді якого були виявлені тілесні ушкодження; рапортом про те, що 09.02.2014 о 16:40 години лікар ОСОБА_33 повідомив на лінію 102 про звернення за медичною допомогою гр. ОСОБА_19 з діагнозом ЗЧМТ, забій головного мозку легкої ступені, забій грудної клітки; заявою ОСОБА_19 , щодо неправомірних дій відносно нього, які відбулися 23.01.2014 зі сторони працівників «Беркуту», в ході яких він отримав тілесні ушкодження; заявою про залучення потерпілим.

Даними висновку експерта № 35 від 24.02.2014, яким підтверджується, що за результатом судово-медичної експертизи експертом ОСОБА_34 встановлено, що на тілі громадянина ОСОБА_19 було виявлено рубець тім`яно-потиличної ділянки голови зліва та два синці верхньої третини зовнішньо-бокової поверхні лівого плеча. Виявлені тілесні ушкодження, відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Даними висновку експерта № 1975 від 16.11.2015, яким підтверджується, що за результатом судово-медичної експертизи експертом ОСОБА_35 встановлено, що всі вказані у ОСОБА_19 тілесні ушкодження не могли виникнути у нього внаслідок одноразової дії тупого предмета. Враховуючи наявність ран на голові, синців на лівому плечі та синця на спині, слід вважати, що потерпілому було спричинено не менше 5 ударів тупими предметами по тілу.

Даними протоколу слідчого експерименту з потерпілим від 14.09.2015 та долученого до нього фототаблиці вбачається, що в ході слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_20 за допомогою статиста показав, що працівники «Беркуту» примусово витягнули його із салону мікроавтобусу та завдаючи йому удари гумовою палицею, положили його на землю, після чого наносили йому удари палицями та ногами. Згодом показав, що його завели через задні двері в автобус «ПАЗ», де кинули між сидіннями в проході і протягом руху, працівники «Беркуту» наносили йому удари гумовими палицями по тілу.

Даними рапорту № 67 чергового лікаря Київського слідчого ізолятору про те, що 25.01.2014 під час чергування з ІТТ м. Київ прибув ОСОБА_20 , при огляді якого були виявлені тілесні ушкодження; медичною довідкою ОСОБА_20 та актом з описом виявлених тілесних ушкоджень;

даними повідомлення про кримінальне правопорушення ОСОБА_20 від 18.02.2014 щодо неправомірних дій відносно нього зі сторони працівників «Беркуту» в ході яких він отримав тілесні ушкодження; заява про залучення його до провадження в якості потерпілого.

Даними висновку експерта № 2129/е від 10.11.2015, яким підтверджується, що за результатом судово-медичної експертизи експертом ОСОБА_26 встановлено, що під час первинного звернення 24-25.01.2014 року за медичною допомогою у ОСОБА_20 були виявлені синець під лівим оком, садна у тім`яній частині голови справа, подряпини у ділянці чола, синець у ділянці передньої черевної стінки живота, синець на задній поверхні грудної клітки у ділянці лівої лопатки, на задній поверхні грудної клітки зліва, у верхній третині правого плеча, синець у ділянці задньої поверхні правої гомілки. Кожне з виявлених тілесних ушкоджень, відносяться до легкого тілесного. Виявлені тілесні ушкодження могли утворитися способом, який був відтворений під час проведення слідчого експерименту.

Даними протоколу слідчого експерименту з потерпілим від 06.08.2015 та долученого до нього відеозапису вбачається, що в ході слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_22 за допомогою статиста показав, яким чином працівники «Беркуту» витягували його з мікроавтобусу та застосували до нього фізичну силу. Після того показав, що двоє працівників «Беркуту» застосовуючи силовий прийом, тримаючи його за одяг з обох сторін силою потягли на протилежний бік провулку, де вдарили його по ногам і штовхнули на землю. В цей час, приблизно чотири працівники, стоячи над ним зверху один за одним наносили йому удари гумовими палицями по різним частинам тіла. Згодом показав, що його завели через задні двері в автобус, де кинули між сидіннями в проході. В салоні автобусу також знаходилися інші затримані в тому числі ОСОБА_36 , ОСОБА_37 та водій мікроавтобусу.

Даними рапорту № 70 чергового лікаря Київського слідчого ізолятору, про те, що 25.01.2014 під час чергування з ІТТ м. Київ прибув ОСОБА_22 , при огляді якого були виявлені тілесні ушкодження; медичною довідкою, актом з описом виявлених тілесних ушкоджень рапортом дільничного, по факту виявлення тілесних ушкоджень в ув`язненого ОСОБА_22 , які він отримав від працівників спецпідрозділу «Беркут».

Даними висновку експерта № 2004/Е від 26.10.2015, яким підтверджується, що за результатом судово-медичної експертизи експертом ОСОБА_38 встановлено, що під час звернення за медичною допомогою 25.01.2014 у ОСОБА_22 були виявлені синці верхньої третини лівого плеча, задньої поверхні тулуба (спини) зліва, справа. Виявлені тілесні ушкодження, відносяться до легкого тілесного ушкодження та могли утворитися способом, який був відтворений під час проведення слідчого експерименту.

Рапортом дільничного, по факту виявлення тілесних ушкоджень в ув`язненого ОСОБА_18 , які він отримав від працівників спецпідрозділу «Беркут»; рапортом № 69 чергового лікаря Київського слідчого ізолятору, актом, медичною довідкою, про те, що 25.01.2014 під час чергування з ІТТ м. Київ прибув ОСОБА_18 , при огляді якого були виявлені тілесні ушкодження.

Даними висновку експерта № 2007/Е від 09.11.2015, яким підтверджується, що за результатом судово-медичної експертизи експертом ОСОБА_38 встановлено, що відповідно до записів медичної документації ОСОБА_18 мав садину грудної клітки справа та 1 пальця правої кисті. Виявлені тілесні ушкодження, відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Висновком експерта № 2008/Е від 09.11.2015, яким підтверджується, що за результатом судово-медичної експертизи експертом ОСОБА_38 встановлено, що під час звернення 23.01.2014 за медичною допомогою у ОСОБА_39 були виявлені забійні рани в ділянці правої брови та тім`яної ділянки; синці на повіці правого ока, лівого плеча, в проекції крила лівої здухвинної кістки; садна обличчя. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_40 пояснив, що зранку 23.01.2014 він рухався по вул. Грушевській в м. Києві зі сторони метро Арсенальна на авто «Opel». Показав, що після того як правоохоронці перекрили дорогу, він вийшов з авто та перебуваючи на перехресті провулку Кріпосний з вул. Грушевського на власні очі бачив, як працівник міліції в чорному одязі відкрив двері в мікроавтобус жовтого кольору, щось кинув. Після цього правоохоронці в шоломах та з кийками, яких було близько 10 чоловік, почали витягувати людей з транспортного засобу жовтого кольору та завдавати ударів. Жодних неправомірних дій та порушення громадського порядку зі сторони людей, які знаходилися в жовтому бусі в сторону працівників міліції він не бачив. Частину людей завели в автобус «ПАЗ» і повезли, а іншу повели в Маріїнський парк.

Протоколом слідчого експерименту зі свідком від 25.06.2015 та долученого до нього відеозапису вбачається, що в ході слідчого експерименту свідок ОСОБА_40 відтворив обставини очевидцем яких він став. Показав своє місцеперебування, місце знаходження жовтого мікроавтобуса та автобуса «ПАЗ», а також за допомогою статиста показав як працівник міліції підійшов до авто і відкривши роздвижні бокові двері закинув предмет схожий на гранату.

Протоколом огляду від 06.08.2015 та долученим відеозаписом вбачається, що 23.01.2014 приблизно о 4:47 годині на перетині Кріпосного провулку та вул. Інститутській у м. Києві здійснює прибирання двірник.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_41 в судовому засіданні пояснив, що працює двірником та проживає в м. Києві на вул. Інститутській. Показав, що 23.01.2014 він прийшов на роботу приблизно о 5 годині ранку та вийшов на перехрестя вул. Кріпосної-вул. Інститутській чистити сніг. Через 15 хвилин побачив як зі сторони Маріїнського парку швидко їхав бус жовтого кольору, а за ним їхав транспортний засіб, який його наздоганяв та в подальшому біля музею підрізав жовтий бус, який врізався і зупинився. Після цього під`їхало ще два автобуси з яких вийшли близько десяти працівників «Беркуту» в масках та почали витягувати хлопців, які перебували в жовтому мікроавтобусі і почали їх бити палками та ногами. Також бачив як працівники «Беркуту» кидали в транспортний засіб близько трьох коктейлів «Молотова».

Протоколом слідчого експерименту зі свідком від 28.08.2015 та долученого до нього відеозапису вбачається, що в ході слідчого експерименту свідок ОСОБА_41 детально відтворив обставини правопорушення побиття громадян за участі осіб схожих за форменим одягом на працівників «Беркуту». Показав місце де він спостерігав за вказаними подіями, відтворив місцезнаходження транспортних засобів, місце де працівники правоохоронних органів застосовували фізичну силу і спецзасоби до пасажирів жовтого мікроавтобусу.

Рапортом, про те що на електрону адресу слідчого надійшло 17 відео-файлів від свідка ОСОБА_39 , які стосуються пасажирів жовтого мікроавтобусу, яким працівники ПМОП «Беркут» нанесли тілесні ушкодження та затримали на Кріпосному провулку; протоколом огляду від 10 серпня 2015, відео-файлом за назвою «00035.MTS», відео файлом долученим за клопотанням свідка ОСОБА_9 , протоколом огляду від 10.09.2015, відео файлом долученим за заявою потерпілого ОСОБА_19 та протоколом огляду вказаного відеозапису від 16.11.2015 підтверджується переслідування, підрізання та створення ДТП правоохоронцями на службових автомобілях з транспортним засобом «Volkswagen» н.з. НОМЕР_4 під керуванням потерпілого ОСОБА_15 . Постановами слідчого диски зі вказаними відео файлами в подальшому визнано речовими доказами.

Висновком експерта № 19263/15-35 від 12.11.2015, який проведений експертом ОСОБА_42 , встановлено, що при проведенні порівняльного дослідження портретів особи, зображеної у відеозаписі «00035.МTS», яка за загальними ознаками зовнішності не виключає тієї можливості, що на дослідженому відеозаписі та порівняльних зразках зображений командир оперативної роти № 2 полку міліції особливого призначення «Беркут» підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві.

Протоколом слідчого експерименту зі свідком від 10.09.2015 та долученого до нього відеозапису вбачається, що в ході слідчого експерименту свідок ОСОБА_24 показав місце де відбулося зіткнення автобусу «ПАЗ» з працівниками «Беркуту» з жовтим мікроавтобусом. Потім показав місце, де він знаходився в жовтому мікроавтобусі, відкриття дверей та втечу в напрямку вул. Інститутська, де його підібрав легковий автомобіль «Євромайдану».

Протоколом слідчого експерименту зі свідком від 10.09.2015 та долученого до нього відеозапису вбачається, що в ході слідчого експерименту свідок ОСОБА_43 відтворила обставини очевидцем яких вона стала. Показала місце з якого бачила вказані події та де підібрала хлопця із жовтого мікроавтобусу.

Протоколом слідчого експерименту зі свідком від 25.06.2015 та долученого до нього відеозапису вбачається, що в ході слідчого експерименту свідок ОСОБА_44 відтворила обставини очевидцем яких вона стала. Показала місце знаходження жовтого мікроавтобуса та автобуса «ПАЗ».

Протоколом огляду від 25.06.2014 та оглянутим відеозаписом, який надано свідком ОСОБА_45 зафіксовано жовтий автобус «Volkswagen Transporter», який намагається обігнати автомобіль із проблисковими маячками, однак транспортний засіб правоохоронців підрізає мікроавтобус, після чого він врізається в паркан та з нього вибігає невстановлена особа.

Даними службових документів ОСОБА_8 , зокрема витягом з наказу № 235 о/с від 28.03.2014 та даними особової справи встановлено, що ОСОБА_8 призначений старшим сержантом міліції відділення № 1 взводу № 3 оперативної роти № 2 полку міліції особливого призначення «Беркут» підпорядкованого ГУ МВС України в м. Києві. Відповідно до примітки ст. 364 КК України (в редакції Закону України № 3207-VI від 07.04.2011) та згідно з п. п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» (в редакції Закону України № 224-VII від 14.05.2013) ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді міліціонера роти № 2 ПМОП «Беркут», будучи співробітником спеціального підрозділу міліції, здійснював функції представника державного озброєного органу виконавчої влади, тобто був службовою особою.

В судовому засіданні прокурором було надано та судом досліджено матеріали кримінального провадження № 0000506, в якому міститься відповідь командира полку міліції особового призначення « Беркут » № 44/88 від 06.02.2014 ОСОБА_46 та зазначено, що 23.01.2014 року частина особового складу полку перебувала на службі по охороні громадського порядку в центральній частині міста, що підтверджується плановим розрахунком сил відповідно до наказу № 22 від 22.01.2014. До подій біля будинку № 4 на провулку Кріпосному в м. Києві був залучений особовий склад полку, який перебував в службовому автомобілі «УАЗ Патріот» н.з. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_47 , автобус «ПАЗ» під керуванням ОСОБА_48 , автобус « ОСОБА_49 » під керуванням ОСОБА_50 ; список осіб особового складу полку, які перебували у службовому автотранспорті зазначений ОСОБА_8 рота 2; документи про затримання, підозру, застосування запобіжних заходів до потерпілих; постанова про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_20 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_5 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ознак кримінального правопорушення.

Даними анкети та автобіографії обвинуваченого, яка міститься в матеріалах особової справи, котра оглянута в ході тимчасового доступу встановлено, що ОСОБА_8 користується номером телефону НОМЕР_6 .

Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 16.08.2016, який було здійснено слідчим, на підставі ухвали слідчого судді від 19.07.2016 про тимчасовий доступ до речей і документів в оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» вилучено інформацію стосовно телефонних з`єднань та місця перебування абонента НОМЕР_6 (номер телефону яким користувався ОСОБА_8 ), згідно якого 23.01.2014 в період часу з 4:42 по 4:58 години вказаний абонент перебував за адресою м. Київ, вул. Княжий Затон, 21, вул. Грушевського 26/1 та 3, тобто поблизу провулку Кріпосного де відбулося затримання потерпілих.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_51 пояснив, що був слідчим Оболонського районного управління МВС. Показав, що допитував близько 15 працівників «Беркуту», в тому числі допускає що ОСОБА_8 також, щодо обставин хуліганських дій. Вказаних правоохоронців ніхто не викликав, вони вже чекали на нього в коридорі, коли він прийшов на роботу. В ході допиту записував лише інформацію, яку йому надавали працівники «Беркуту» та повідомляв кожного про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань, на що кожен надавав згоду ставлячи свій підпис. Підтвердив, що в протоколі допиту свідка ОСОБА_8 стоїть саме його підпис.

Протоколом допиту свідка від 23.01.2014, яким ОСОБА_8 підтвердив, що він 23.01.2014 разом зі своїм підрозділом роти № 2 ПМОП «Беркут» здійснював охорону громадського порядку та був присутнім під час затримання потерпілих, які перебували в мікроавтобусі «Фольцфаген транспортер» жовтого кольору в м. Києві на перехресті пров. Кріпосний вул. Грушевського.

Рапортом міліціонера відділення № 1 взводу № 3 другої оперативної роти ПМОП «Беркут» підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві старшого сержанта міліції ОСОБА_8 підтверджено його перебування 23.01.2014 близько 5 години у складі роти 2 під час охорони громадського порядку та події затримання потерпілих, зокрема ОСОБА_20 , який перебував в мікроавтобусі «Фольцфаген транспортер» жовтого кольору в м. Києві на перехресті пров. Кріпосний вул. Грушевського.

Даними висновку експерта ОСОБА_52 № 15690-15693/15-32/15730-15733/15-32 від 15.10.2015 встановлено, що рукописний запис у відповідних рядках протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 23.01.2014, виконанні ОСОБА_8 ; рукописний текст на лицевій і зворотній сторонах, та підпис від імені ОСОБА_8 на зворотній стороні рапорту від 23.01.2014, що складений від імені ОСОБА_8 на ім`я начальника Оболонського РУ ГУМВС України в м. Києві полковника міліції ОСОБА_53 виконані ОСОБА_8 .

Протоколом слідчого експерименту зі свідком від 30.09.2015 та долученого до нього відеозапису вбачається, що в ході слідчого експерименту свідок ОСОБА_54 , який був водієм службового автомобіля «УАЗ-Патріот» р.н. НОМЕР_5 у складі оперативної роти № 2 ПМОП «Беркут» ГУМВС України в м. Києві відтворив обставини очевидцем яких він став. Показав маршрут службового автомобіля під час переслідування жовтого мікроавтобуса з потерпілими, місце розташування транспортних засобів під час зупинки та зіткнення, подальший рух до Маріїнського парку та Оболонського РУ разом із автобусами «ПАЗ» та «Богдан».

висновком експертів № 18965/15-52/18966/15-35 від 30.10.2015, який проведений судовими експертами ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 встановлено, що дії водія автобуса «УАЗ Патріот» н.з. НОМЕР_7 знаходяться в причинному зв`язку з виникненням ДТП на Кріпосному провулку в м. Києві.

Протоколом слідчого експерименту зі свідком від 30.09.2015 та долученого до нього відеозапису вбачається, що в ході слідчого експерименту свідок ОСОБА_58 , який був водієм службового автобуса «Богдан» р.н. НОМЕР_8 у складі оперативної роти № 2 ПМОП «Беркут» ГУМВС України в м. Києві відтворив обставини очевидцем яких він став. Показав маршрут службового автомобіля під час переслідування жовтого мікроавтобуса з потерпілими, місце розташування транспортних засобів під час зупинки та зіткнення, подальший рух до Маріїнського парку та Оболонського РУ разом із автобусами «УАЗ-Патріот» та «Богдан».

Протоколом слідчого експерименту зі свідком від 08.10.2015 та долученого до нього відеозапису вбачається, що в ході слідчого експерименту свідок ОСОБА_59 , який був водієм службового автобуса «ПАЗ» р.н. НОМЕР_9 у складі оперативної роти № 2 ПМОП «Беркут» ГУМВС України в м. Києві відтворив обставини очевидцем яких він став. Показав маршрут службового автомобіля «ПАЗ» в якому знаходилось до 30 працівників роти, черговість руху транспортних засобів, під час переслідування жовтого мікроавтобуса з потерпілими, місце розташування транспортних засобів під час зупинки та зіткнення, подальший рух до Маріїнського парку та Оболонського РУ разом із автобусами «УАЗ-Патріот» та «Богдан».

висновком експертів № 18963/15-52/18964/15-35 від 30.10.2015, який проведений судовими експертами ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 встановлено, що дії водія автобуса «ПАЗ» н.з. НОМЕР_2 під час зближення з автомобілем «Volkswagen» н.з. НОМЕР_4 не відповідали вимогам п.п. 1.5, та 10.1 ПДР.

Витягом з Армору ЄО № 2700 згідно якого на підставі рапорту СВ Оболонського РУ ОСОБА_60 до Оболонського РУ спецпідрозділом «Беркут» ГУ МВС України в м. Києві 23.01.2014 о 5 годині 20 хвилин було доставлено затриманих (потерпілих) за вчинення дій, якими грубо порушували громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, та були пов`язані з опором представникам влади, які виконували обов`язки з охорони громадського порядку.

Висновками експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 17507/17508/15-32 від 15.12.2015, 15788/15789/15-32/15790/15791/15-32 від 02.11.2015, 15798/15799/15-32/15800/15801/15-32 від 06.11.2015, 15770-15774/15-32/15775-15779/15-32 від 11.12.2015, 15824-15827/15-32/15828-15831/15-32 від 21.10.2015, 15802-15806/15-32/15807-15811/15-32 від 13.11.2015, 15832-15836/15-32/15837-15841/15-32 від 02.11.2015, 18422/18423/15-32 від 14.12.2015 встановлено, що рукописні записи протоколів допиту свідка та рапортів на підставі яких здійснювалося затримання потерпілих виконанні міліціонерами ПМОП «Беркут» підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві

Матеріалами кримінального провадження № 0000506 (постановою визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні), яке було оглянуто слідчим з метою встановлення документів, в яких зафіксовано обставини затримання 23.01.2014 працівниками ПМОП «Беркут» активістів руху Автомайдан у м. Києві на Кріпосному провулку, а також застосування правоохоронцями фізичної сили та пошкодження майна. Також в матеріалах вказаного провадження міститься протокол огляду від 07.12.2015, з додатками фототаблицею та лазерний диск на яких з поміж іншого відображено автомобіль марки «Volkswagen» н.з. НОМЕР_4 , який має значні механічні пошкодження.

Висновком експерта судової автотоварознавчої експертизи № 10896/15-54 від 20.10.2015, який проведений судовим експертом ОСОБА_61 встановлено, що вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля «Фольксва-ген Транспортер» д.н.з. НОМЕР_4 потерпілому ОСОБА_15 , унаслідок побиття вказаного транспортного засобу 23.01.2014 на Кріпосному провулку в місті Києві працівниками ПМ ОП «Беркут» при ГУ МВС України в м. Києві станом на 23.01.2014, складала 81009,50 гривень (вісімдесят одна тисяча дев`ять гривень 50 копійок).

Отже, дослідивши та оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, судом визнається доведеним, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України (в редакції Закону N 3207-VI від 07.04.2011), а саме ОСОБА_8 перевищив владу та службові повноваження за попередньою змовою групою осіб, на виконання явно кримінально протиправного (злочинного) наказу, тобто він, будучи працівником правоохоронного органу, умисно вчинив дії, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що супроводжувалося насильством, застосуванням спеціальних засобів та болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування.

Щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення, суд зазначає наступне.

Згідно обвинувального акту дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 3 ст. 365 КК України (дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, якщо вони спричинили тяжкі наслідки).

Суд звертає увагу на те, що згідно пункту 4 Примітки до ст. 364 КК України, тяжкими наслідками у статтях 364-367, вважаються такі наслідки, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян. Крім того, у постанові Пленуму ВСУ від 26.12.2003 N 15 «Про судову практику у справах про перевищення влади або службових повноважень»» зазначено, що тяжкими наслідками при перевищенні влади або службових повноважень (ч. 3 ст. 365 КК) визнаються також заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень або смерті, доведення його до самогубства, спричинення матеріальних збитків, які у 250 і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян (п. 4 примітки до ст. 364 КК), розвал діяльності підприємства, установи, організації, їх банкрутство, створення аварійної ситуації, що потягла людські жертви, тощо.

Судом встановлено, що потерпілим не було заподіяно тяжких тілесних ушкоджень, смерті. З огляду на розмір встановленого неоподаткованого мінімуму доходів громадян станом на 2014 рік, розмір необхідної завданої матеріальної шкоди для кваліфікації дій особи за ч. 3 ст. 365 КК України, станом на січень 2014 року, повинен складати від 152 250 грн. Висновком експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи № 10896/15-54 від 20.10.2015, встановлено, що вартість матеріальної шкоди завданої власнику мікроавтобуса Volkswagen Transporter Т5 жовтого кольору, р. н. НОМЕР_4 , внаслідок побиття на Кріпосному провулку в м. Києві, станом на 23.01.2014, становить лише 81 009,50 грн. Вказану вартість матеріальної шкоди підтверджено показами потерпілого ОСОБА_15 , якого допитано в ході судового розгляду. Отже, у матеріалах провадження відсутні докази на підтвердження спричинення діями ОСОБА_8 саме тяжких наслідків.

Велика Палата Верховного Суду в постанові № 13-57кс18 від 05 грудня 2018 року (справа № 301/2178/13-к) дійшла висновку про те, що об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, вичерпується діями, які явно виходять за межі наданих працівнику правоохоронного органу прав чи повноважень і містять принаймні одну з ознак: супроводжуються насильством або погрозою застосування насильства, застосуванням зброї чи спеціальних засобів або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування. Заподіяння наслідків у вигляді істотної шкоди в розумінні п. 3 примітки до ст. 364 КК України не є обов`язковою умовою для кваліфікації дій за ч. 2 ст. 365 КК України.

Приймаючи до уваги, що перевищення ОСОБА_8 влади та службових повноважень супроводжувалося насильством, застосуванням спеціальних засобів та болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування дії ОСОБА_8 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 365 КК України.

В обвинувальному акті дії ОСОБА_8 помилково кваліфіковані за ч. 3 ст. 365 КК України.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 337 КПК з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження. Суд зазначає, що межі повноважень суду щодо перекваліфікації злочину окреслені названою нормою, згідно з якою зміна кваліфікації допускається лише в бік покращення становища обвинуваченого, зокрема шляхом застосування кримінального закону про менш тяжкий злочин.

Склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК є менш тяжким, аніж той, що передбачений ч. 3 ст. 365 КК України. Отже, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд вважає за необхідне вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, тому що це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином, дії ОСОБА_8 слід перекваліфікувати із ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону N 3207-VI від 07.04.2011)на ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України (в редакції Закону N 3207-VI від 07.04.2011)КК України. Саме таку правову кваліфікацію дій обвинуваченого суд вважає правильною.

Судом визнається доведеним, що ОСОБА_8 вчинив умисне складання службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу, внесенні до офіційного документу завідомо неправдивих відомостей, вчиненому за попередньою змовою групою осіб на виконання явно кримінально протиправного (злочинного) наказу за таких обставин.

Приблизно в період часу з 06 години 00 хвилин до 18 години 30 хвилин 23.01.2014 року ОСОБА_8 , знаходячись в приміщенні Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві, діючи умисно, на виконання явно кримінально протиправного (злочинного) наказу, в порушення вимог вищевказаних нормативно - правових актів, діючи умисно, за попередньою змовою з командиром та працівниками оперативної роти № 2 ПМОП «Беркут» Особа1, Особа 3, Особа4, Особа5, Особа6, Особа7, Особа8, Особа9, Особа10 (матеріали стосовно яких виділені в окремі провадження) та іншими невстановленими міліціонерами цієї роти з метою штучного створення підстав для незаконного притягнення громадянина ОСОБА_20 до кримінальної відповідальності, усвідомлюючи, що громадянин ОСОБА_20 в ході затримання, а також при обставинах, що передували затриманню, не вчинював протиправних дій, власноручно склав завідомо неправдивий офіційний документ - рапорт на ім`я начальника Оболонського РУГУ МВС України в м. Києві від 23.01.2014, в який умисно вніс завідомо неправдиві відомості про затримання ОСОБА_20 23 січня 2014 року під час вчинення ним хуліганських дій, а саме порушення громадського порядку та опору працівникам міліції, зокрема, що останній разом з іншими затриманими особами висловлювали на адресу працівників міліції погрози, блокували службовий автотранспорт, кидали каміння та інші предмети в правоохоронців, завдали їм удари палицями та металевими предметами, що не відповідало дійсності.

Вказаний рапорт ОСОБА_8 23.01.2014 року використаний слідчим Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві у кримінальному провадженні № 0000506 для затримання ОСОБА_20 в порядку ст. 208 КПК України, притягнення до кримінальної відповідальності - оголошення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, після чого Оболонським районним судом м. Києва відповідно до клопотання слідчого відносно нього застосовано запобіжний захід - тримання під вартою.

Вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується такими доказами:

Матеріалами кримінального провадження № 0000506 (постановою визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні), яке було досліджено в судовому засіданні зафіксовано обставини затримання 23.01.2014 працівниками ПМОП «Беркут» активістів руху Автомайдан у м. Києві на Кріпосному провулку в тому числі потерпілого ОСОБА_20 , складання протоколу затримання в порядку ст. 208 КПК України слідчим Оболонського РУГУ МВС в м. Києві ОСОБА_62 . Згідно матеріалів провадження, ОСОБА_20 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В подальшому, постановою закрито кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_20 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_5 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ознак кримінального правопорушення.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_63 в судовому засіданні пояснила, що працювала слідчим в Оболонському управлінні поліції. Підтвердила, що підписувала та складала протокол затримання відносно потерпілого ОСОБА_20 , однак рапорт та жодних деталей не пам`ятає, оскільки пройшло багато часу. Показала, що ОСОБА_8 не знає та ніяких дисциплінарних проваджень відносно неї не порушували.

Даними відповіді директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві № 023/023-156/547 від 05.06.2023 встановлено, що 23.01.2014 о 12:25 годині уповноваженою службовою особою Регіонального центру було отримано повідомлення від слідчого Оболонського районного управління ГУ МВС у м. Києві ОСОБА_64 про затримання у кримінальному процесуальному порядку ОСОБА_20 за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 294 КК України.

Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 03.09.2021, який було здійснено слідчим, на підставі ухвали слідчого судді від 05.08.2021 про тимчасовий доступ до речей і документів в департаменті Офісу Генерального прокурора було вилучено оригінал рапорту від 23.01.2014, який складений ОСОБА_8 та оригінал протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 23.01.2014, який складений слідчим СВ Оболонського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_65 .

Рапортом міліціонера відділення № 1 взводу № 3 другої оперативної роти ПМОП «Беркут» підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві старшого сержанта міліції ОСОБА_8 підтверджено його перебування 23.01.2014 близько 5 години у складі роти 2 під час охорони громадського порядку та події затримання потерпілих, зокрема ОСОБА_20 , який перебував в мікроавтобусі «Фольцфаген транспортер» жовтого кольору в м. Києві на перехресті пров. Кріпосний вул. Грушевського.

Даними висновку експерта ОСОБА_52 № 15690-15693/15-32/15730-15733/15-32 від 15.10.2015 встановлено, що рукописний запис у відповідних рядках протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 23.01.2014, виконанні ОСОБА_8 ; рукописний текст на лицевій і зворотній сторонах, та підпис від імені ОСОБА_8 на зворотній стороні рапорту від 23.01.2014, що складений від імені ОСОБА_8 на ім`я начальника Оболонського РУ ГУМВС України в м. Києві полковника міліції ОСОБА_53 виконані ОСОБА_8 .

Висновками експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 17507/17508/15-32 від 15.12.2015, 15788/15789/15-32/15790/15791/15-32 від 02.11.2015, 15798/15799/15-32/15800/15801/15-32 від 06.11.2015, 15770-15774/15-32/15775-15779/15-32 від 11.12.2015, 15824-15827/15-32/15828-15831/15-32 від 21.10.2015, 15802-15806/15-32/15807-15811/15-32 від 13.11.2015, 15832-15836/15-32/15837-15841/15-32 від 02.11.2015, 18422/18423/15-32 від 14.12.2015 встановлено, що рукописні записи протоколів допиту свідка та рапортів на підставі яких здійснювалося затримання потерпілих виконанні міліціонерами ПМОП «Беркут» підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві.

Предметом злочинів, передбачених статтями 366, 358 КК є офіційний документ. Згідно з приміткою до ст. 358 КК під офіційним документом слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, що спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Так, рапорт ОСОБА_8 , у відповідності до примітки до ст. 358 КК України, є офіційним документом, оскільки містить інформацію, яка підтверджує і посвідчує певні події та факти, які спричинили наслідки правового характеру та був використаний як документ, в даному випадку як доказ у правозастосовній діяльності, був складений старшим сержантом міліції ОСОБА_8 , який обіймав посаду міліціонера 3-го взводу 2-ої оперативної роти полку міліції особливого призначення «Беркут», підпорядкованого ГУ МВС України в місті Києві, тобто особою, яка відноситься до органів державної влади. Вказаний рапорт складений з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити, а саме у відповідності до Додатку 1 до п. 3.17 Інструкції з оформлення документів в системі МВС України, затвердженої Наказом МВС України № 650 від 27.07.2012. Відповідно до якої передбачено, що рапорт - це письмове звернення працівника до вищої посадової особи з викладом питань службового чи особистого характеру і висловленням у зв`язку з цим відповідного прохання. Рапорт має такі реквізити: адресат, назва виду документа (рапорт), текст документа, відмітка про наявність додатків (якщо вони є), підпис, дата документа. Крім того, рапорт ОСОБА_8 разом з іншими рапортами став підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо нібито неправомірних дій потерпілих на Кріпосному провулку.

Аналогічної думки дійшов Верховний Суд у Постанові від 16 лютого 2023 року (справа № 760/14696/15-к провадження № 51-4261км21).

Отже, дослідивши та оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, судом визнається доведеним, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України (в редакції Закону N 222-VII від 18.04.2013), а саме ОСОБА_8 умисно склав як службова особа завідомо неправдивий офіційний документ, вніс до офіційного документу завідомо неправдиві відомості, вчинив за попередньою змовою групою осіб на виконання явно кримінально протиправного (злочинного) наказу. Таку кваліфікацію дій ОСОБА_8 суд вважає правильною.

Судом визнається доведеним, що ОСОБА_8 вчинив умисне завідомо неправдиве показання свідка під час провадження досудового розслідування, поєднане з обвинуваченням у тяжкому злочині, поєднане зі штучним створенням доказів обвинувачення за таких обставин.

ОСОБА_8 , діючи умисно, з метою штучного створення підстав для незаконного притягнення ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_23 до кримінальної відповідальності, усвідомлюючи, що останні в ході затримання, а також при обставинах, що передували затриманню, не вчинювали протиправних дій, знаходячись в приміщенні Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві по вул. Маршала Малиновського, 2а, з 14:00 год. до 14:30 год. 23.01.2014, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань, перебуваючи у вказаний час в службовому кабінеті слідчого Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві, в ході допиту як свідка у кримінальному провадженні №0000506, надав слідчому завідомо неправдиві показання, про нібито вчинення хуліганства та опору працівникам міліції особами, які були затримані співробітниками оперативної роти № 2 ПМОП «Беркут».

В своїх показаннях ОСОБА_8 стверджував, що вказані особи висловлювали на адресу працівників міліції погрози, блокували службовий автотранспорт, кидали каміння та інші предмети в правоохоронців, завдавали їм удари палицями та металевими предметами, тобто фактично звинуватив їх в тяжкому злочині, передбаченому ч. 3 ст. 296 КК України (в редакції від 16.01.2014), а саме в хуліганстві, вчиненому групою осіб, пов`язаному з опором представникові влади, що не відповідало дійсності. Надані ОСОБА_8 показання були зафіксовані слідчим у відповідному протоколі допиту від 23.01.2014 року, з яким ОСОБА_8 ознайомився, прочитавши його.

Далі ОСОБА_8 , продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на створення підстав для незаконного притягнення затриманих осіб до кримінальної відповідальності, діючи з умислом на надання завідомо неправдивих показань у кримінальному провадженні, засвідчив вказаний протокол допиту як свідка своїм підписом, та завершивши свої показання у протоколі власноручно виконаним записом про відповідність даних, внесених в протокол його показанням, чим створив штучний доказ обвинувачення.

Вказані завідомо неправдиві показання ОСОБА_8 слідчими Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві використано для обґрунтування у кримінальному провадженні № 0000506 затримання 23.01.2014 в порядку ст. 208 КПК України та повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 296 КПК України, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_5 та ОСОБА_23 , а слідчими суддями Оболонського районного суду м. Києва в подальшому до них застосовано запобіжні заходи - тримання під вартою, чим завдано їх конституційним правам та законним інтересам шкоди, що спричинило тяжкі наслідки.

Вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується такими доказами:

Матеріалами кримінального провадження № 0000506 (постановою визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні), яке було досліджено в судовому засіданні зафіксовано обставини затримання 23.01.2014 працівниками ПМОП «Беркут» активістів руху Автомайдан у м. Києві на Кріпосному провулку в тому числі потерпілого ОСОБА_20 , складання протоколу затримання в порядку ст. 208 КПК України слідчим Оболонського РУГУ МВС в м. Києві ОСОБА_62 . Згідно матеріалів провадження, ОСОБА_20 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В подальшому, постановою закрито кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_20 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_5 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ознак кримінального правопорушення.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_51 пояснив, що був слідчим Оболонського районного управління МВС. Показав, що допитував близько 15 працівників «Беркуту», в тому числі допускає що ОСОБА_8 також, щодо обставин хуліганських дій у м. Києві на Кріпосному провулку активістів руху Автомайдан. Вказаних правоохоронців ніхто не викликав, вони вже чекали на нього в коридорі, коли він прийшов на роботу. В ході допиту записував лише інформацію, яку йому надавали працівники «Беркуту» та повідомляв кожного про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань, на що кожен надавав згоду ставлячи свій підпис. Підтвердив, що в протоколі допиту свідка ОСОБА_8 стоїть саме його підпис.

Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 03.09.2021, який було здійснено слідчим, на підставі ухвали слідчого судді від 05.08.2021 про тимчасовий доступ до речей і документів в департаменті Офісу Генерального прокурора було вилучено оригінал рапорту від 23.01.2014, який складений ОСОБА_8 та оригінал протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 23.01.2014, який складений слідчим СВ Оболонського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_65 .

Протоколом допиту свідка від 23.01.2014, яким ОСОБА_8 був допитаний в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000506 від 23.01.2014 слідчим слідчого відділу Оболонського РУ ГУМВС України в м Києві ОСОБА_66 , та останнього попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384 КК України, про що ОСОБА_8 поставив свій підпис. Підтвердив, що він 23.01.2014 разом зі своїм підрозділом роти № 2 ПМОП «Беркут» здійснював охорону громадського порядку та був присутнім під час затримання потерпілих, які перебували в мікроавтобусі «Фольцфаген транспортер» жовтого кольору в м. Києві на перехресті пров. Кріпосний вул. Грушевського та вчиняли неправомірні дії, зокрема блокування службового автотранспорту, напад на працівників спецпідрозділу «Беркут» та пошкодження службового автотранспорту.

Даними висновку експерта ОСОБА_52 № 15690-15693/15-32/15730-15733/15-32 від 15.10.2015 встановлено, що рукописний запис у відповідних рядках протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 23.01.2014, виконанні ОСОБА_8 ; рукописний текст на лицевій і зворотній сторонах, та підпис від імені ОСОБА_8 на зворотній стороні рапорту від 23.01.2014, що складений від імені ОСОБА_8 на ім`я начальника Оболонського РУ ГУМВС України в м. Києві полковника міліції ОСОБА_53 виконані ОСОБА_8 .

Протоколом огляду від 10 серпня 2015, відео-файлом за назвою «00035.MTS», відео файлом долученим за клопотанням свідка ОСОБА_9 , протоколом огляду від 10.09.2015, відео файлом долученим за заявою потерпілого ОСОБА_19 та протоколом огляду вказаного відеозапису від 16.11.2015 підтверджується переслідування, підрізання та створення ДТП правоохоронцями на службових автомобілях з транспортним засобом «Volkswagen» н.з. НОМЕР_4 під керуванням потерпілого ОСОБА_15 .

Протоколом слідчого експерименту зі свідком від 30.09.2015 та долученого до нього відеозапису вбачається, що в ході слідчого експерименту свідок ОСОБА_54 , який був водієм службового автомобіля «УАЗ-Патріот» р.н. НОМЕР_5 у складі оперативної роти № 2 ПМОП «Беркут» ГУМВС України в м. Києві відтворив обставини очевидцем яких він став. Показав маршрут службового автомобіля під час переслідування жовтого мікроавтобуса з потерпілими, місце розташування транспортних засобів під час зупинки та зіткнення, подальший рух до Маріїнського парку та Оболонського РУ разом із автобусами «ПАЗ» та «Богдан».

Висновком експертів № 18965/15-52/18966/15-35 від 30.10.2015, який проведений судовими експертами ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 встановлено, що дії водія автобуса «УАЗ Патріот» н.з. НОМЕР_7 знаходяться в причинному зв`язку з виникненням ДТП на Кріпосному провулку в м. Києві.

Протоколом слідчого експерименту зі свідком від 30.09.2015 та долученого до нього відеозапису вбачається, що в ході слідчого експерименту свідок ОСОБА_58 , який був водієм службового автобуса «Богдан» р.н. НОМЕР_8 у складі оперативної роти № 2 ПМОП «Беркут» ГУМВС України в м. Києві відтворив обставини очевидцем яких він став. Показав маршрут службового автомобіля під час переслідування жовтого мікроавтобуса з потерпілими, місце розташування транспортних засобів під час зупинки та зіткнення, подальший рух до Маріїнського парку та Оболонського РУ разом із автобусами «УАЗ-Патріот» та «Богдан».

Протоколом слідчого експерименту зі свідком від 08.10.2015 та долученого до нього відеозапису вбачається, що в ході слідчого експерименту свідок ОСОБА_59 , який був водієм службового автобуса «ПАЗ» р.н. НОМЕР_9 у складі оперативної роти № 2 ПМОП «Беркут» ГУМВС України в м. Києві відтворив обставини очевидцем яких він став. Показав маршрут службового автомобіля «ПАЗ» в якому знаходилось до 30 працівників роти, черговість руху транспортних засобів, під час переслідування жовтого мікроавтобуса з потерпілими, місце розташування транспортних засобів під час зупинки та зіткнення, подальший рух до Маріїнського парку та Оболонського РУ разом із автобусами «УАЗ-Патріот» та «Богдан».

Висновком експертів № 18963/15-52/18964/15-35 від 30.10.2015, який проведений судовими експертами ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 встановлено, що дії водія автобуса «ПАЗ» н.з. НОМЕР_2 під час зближення з автомобілем «Volkswagen» н.з. НОМЕР_4 не відповідали вимогам п.п. 1.5, та 10.1 ПДР.

Отже, дослідивши та оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, судом визнається доведеним, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 384 КК України (в редакції Закону № 245-VII від 16.05.2013), тобто ОСОБА_8 умисно надав завідомо неправдиві показання свідка під час провадження досудового розслідування в поєднанні зі штучним створенням доказів обвинувачення та в поєднанні з обвинуваченням у тяжкому злочині.

Суд наголошує на тому, що судовий розгляд проведений на основі принципів змагальності та диспозитивності. За клопотанням прокурора, яке було підтримано стороною захисту, виключені зі списку свідків сторони обвинувачення та не допитувались свідки ОСОБА_24 ОСОБА_25 , ОСОБА_67 . На підставі ст. 325 КПК України, за клопотанням прокурора та заяв потерпілих суд постановив проводити судовий розгляд без потерпілого ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_22 та виключити показання останнього з обсягу доказів.

Доводи сторони захисту про недоведеність обставини перебування ОСОБА_8 в час подій зі транспортними засобами та подальшого побиття працівниками міліції активістів суд вважає необґрунтованою, оскільки зазначені обставини підтверджуються сукупністю зібраних у справі належних і допустимих доказів, зокрема списком осіб особового складу полку, які перебували в службовому автотранспорті в якому зазначений ОСОБА_8 , котрі затримували мікроавтобус жовтого кольору на Кріпосному провулку у м. Києві, який узгоджується з рапортом та протоколом допиту міліціонера відділення № 1 взводу № 3 другої оперативної роти ПМОП «Беркут» підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві старшого сержанта міліції ОСОБА_8 , протоколом тимчасового доступу від 16.08.2016. Таким чином, версія сторони захисту щодо невинуватості обвинуваченого у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень спростовується сукупністю обставин справи, встановлених під час судового розгляду на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які виключають будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинене і обвинувачений є винним у його вчиненні, стороною обвинувачення, на переконання суду, поза розумним сумнівом доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діянь.

Застосовані судом правові процедури

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Приймаючи рішення щодо проведення спеціального досудового розслідування та проведення розгляду за процедурою in absentia, слідчий суддя виходив із того, що інкримінований обвинуваченому злочин та його поведінка підпадали під вимоги, зазначені у ч. 2 ст.297-1 КПК України. Положення закону щодо здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження не визнані неконституційними і є такими, що узгоджуються зі стандартами, визначеними у Резолюції (75) 11 Комітету Міністрів Ради Європи щодо критеріїв, які регламентують провадження, що здійснюється за відсутності обвинуваченого. Так відповідно до рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи важливою умовою застосування спеціального досудового розслідування та спеціального судового розгляду є те, щоб під час спеціального досудового розслідування або спеціального судового провадження було забезпечено процесуальні права та гарантії осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, зокрема, право обвинуваченого бути поінформованим належним чином про дату слухання справи та про своє право на законне чи інше представництво в суді. З огляду на положення КПК України та Резолюції (75) 11 Комітету Міністрів Ради Європи, суд зазначає про таке.

Повістки про виклик ОСОБА_8 , повідомлення йому про підозру, повідомлення про початок здійснення спеціального досудового розслідування надсилались та публікувались відповідно до вимог КПК України, шляхом публікування на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та на стадії судового розгляду - на офіційному веб-сайті Бориспільського міськрайонного суду Київської області, а також у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - у газеті «Урядовий кур`єр» в рубриці «Оголошення», а копії процесуальних документів, що підлягали врученню ОСОБА_8 на виконання вимог ч. 2 ст.297-5 КПК України направлялись захиснику. Будь-які клопотання від обвинуваченого на адресу суду не надходили.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/37775/21-к від 03.09.2021, надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно обвинуваченого. З огляду на зазначене, орган досудового розслідування вживав всіх можливих передбачених КПК України заходів для виклику ОСОБА_8 щоб забезпечити останньому можливість безпосередньо та через обраного захисника реалізовувати права підозрюваного на стадії досудового розслідування.

Після постановлення ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.09.2021 року, якою надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_8 , відповідно до вимог ч. 4 ст. 46 КПК України, ст. 42 КПК України, п. 8 ч. 2 ст. 51 КПК України та ч. 2 ст. 297-5 КПК України реалізацію прав підозрюваного (обвинуваченого) здійснював його захисник, який отримував необхідні процесуальні документи, знайомився з матеріалами кримінального провадження.

Крім цього, згідно з ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.07.2022 року відносно ОСОБА_8 здійснювалось спеціальне судове провадження. У судовому засіданні приймав участь захисник ОСОБА_68 який ознайомлений з усіма матеріалами кримінального провадження.

Захисник обвинуваченого здійснював активні дії, спрямовані на захист обвинуваченого: приймав участь у дослідженні доказів, звертав увагу суду на роль обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні, виступав у дебатах та заперечував доведеність вини обвинувачуваного.

Враховуючи наведене, з урахуванням здійснення у даному кримінальному провадженні спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження, суд вважає, що стороною обвинувачення вжито достатніх заходів щодо дотримання прав підозрюваного та обвинуваченого ОСОБА_8 на захист та доступ до правосуддя.

Обвинувачений ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленим про розгляд кримінального провадження відповідно до вимог ст. 323 КПК України, шляхом опублікування повістки про виклик на офіційному сайті Бориспільського міськрайонного суду Київської області, в газеті «Урядовий кур`єр» та направлення повісток на всі відомі адреси проживання обвинуваченого, у судові засідання не з`являвся. Оскільки судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого (in absentia), останній показань суду не надавав, при цьому заяв, протестів та клопотань на адресу суду також не подавав. Дане кримінальне провадження здійснювалось з обов`язковою участю захисника, яка була забезпечена державою.

Захисник ОСОБА_4 зазначила, що не мала можливості зв`язатися з обвинуваченим і узгодити з ним правову позицію щодо висунутого обвинувачення. Здійснювала активний та розумний захист у кримінальному провадженні прав та законних інтересів обвинуваченого всіма незабороненими законом способами. На думку захисника, обвинувачення не доведено в судовому засіданні, що є підставою для виправдання ОСОБА_8 .

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03.09.2021 постановлено здійснювати спеціальне досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000455 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365, ч. 4. ст. 41, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 384 КК України. В подальшому ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.07.2022 постановлено здійснювати спеціальне судове провадження.

Аналіз наявних в матеріалах справи численних документів на підтвердження завчасних належних викликів ОСОБА_8 до слідчого (прокурора) та суду, направлених йому повідомлень з приводу його прав та обов`язків, повідомленої підозри, висунутого обвинувачення та руху спеціального судового провадження свідчить про те, що він мав підстави усвідомлювати, що проти нього розпочато кримінальне провадження. Відтак, держава Україна під контролем сторони захисту та суду використала всі можливості для того, щоб обвинувачений мав право під час судового провадження як мінімум на такі гарантії: а) бути терміново і докладно повідомленим мовою, яку він розуміє, про характер і підставу обвинувачення; б) мати достатній час і можливості для підготовки свого захисту, обрати самим захисника; в) бути судженим в його присутності і захищати себе особисто або за посередництвом обраного ним захисника, бути повідомленим про це право і мати призначеного захисника безплатно. Така ситуація узгоджується із взятими на себе зобов`язаннями, яких повинна дотримуватися держава Україна з тим, щоб забезпечити реальне використання права, яке гарантується ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини. Натомість, ОСОБА_8 скористався своїми правами на власний розсуд за відсутності будь-яких перешкод для їх реалізації на території України та з боку останнього.

Вказані висновки ґрунтуються і на правовій позиції Європейського суду з прав людини (справа «Колоцца проти Італії» від 12.02.1985, справа «Шомоді проти Італії» від 18.05.2004 та ін.), за якою суд при розгляді справи в порядку спеціального судового провадження зобов`язаний обґрунтувати чи були здійсненні всі можливі, передбачені законом заходи, щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.

Суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_8 , який повинен знати про розпочате кримінальне провадження, від здійснення свого права предстати перед українським судом за діяння вчинені на території суверенної України, юрисдикцію якої над собою він не визнає, та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчать про його наміри ухилитися від зустрічі з правосуддям держави Україна. Ухилення обвинуваченого від правосуддя суд оцінює як реалізацію останнім його невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття, як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо призначення покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Обставин які пом`якшують покарання ОСОБА_8 не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_8 є вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд виходить з того, що обвинувачений, займаючи посаду міліціонера 3-го взводу 2-ої оперативної роти полку міліції особливого призначення «Беркут», підпорядкованого ГУ МВС України в місті Києві, вчинив два умисні кримінальні правопорушення у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг та одне кримінальне правопорушення проти правосуддя, які у відповідності до ст. 12 КК України є кримінальним проступком (ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України), нетяжким злочином (ч. 2 ст. 384 КК України), тяжким злочином (ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України). Дані про особу обвинуваченого свідчать про те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності. Згідно медичних довідок на обліку у психіатра та лікаря нарколога обвинувачений не перебуває.

З огляду на ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 за кожне кримінальне правопорушення окремо таке покарання: ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України покарання у виді обмеження волі на строк три роки з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на два роки; за ч. 2 ст. 384 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки; за ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк сім років з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на три роки (з урахуванням вимог ст.. 5 КК України щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у випадку пом`якшення кримінальної відповідальності).

При цьому, судом встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, згідно зі ст. 12 КК України (в редакції КК України на момент вчинення діяння) відноситься до злочинів невеликої тяжкості, за яке передбачено покарання у виді штрафу, обмеження волі. Після внесення змін в КК України дане кримінальне правопорушення віднесено до кримінальних проступків. Відповідно до діючої ч. 1 та ч. 2 ст. 49 КК України, у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, передбачений трирічний строк давності; перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. В постанові ВС від 02.02.2023р. № 735/1121/20 зазначено, що особа, котра ухилялася від досудового розслідування або суду, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованих строків, передбачених частиною першою статті 49 КК, подовжених на час ухилення. Встановлені частиною другою цієї статті загальні строки повинні застосовуватися лише в разі, якщо вони сплинули на час розгляду справи судом, тобто минуло більш як п`ять років з дня вчинення кримінального проступку і понад п`ятнадцять років з дня вчинення злочину.

Згідно ч. 5 ст. 74 КК України, особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст. 49 КК України. В постанові ВС від 02.07.2019р. № 515/331/17 сформульовано правовий висновок, відповідно до якого ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи на відповідній підставі. Установивши обставини, що дають підстави для закриття справи, суд повинен їх дослідити і в разі згоди особи ухвалити рішення про її звільнення від кримінальної відповідальності. Якщо ж обвинувачений, щодо якого передбачено звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку. У цьому разі, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок, призначає покарання та на підставі ч. 5 ст. 74, ст. 49 КК може звільнити засудженого саме від покарання, а не від кримінальної відповідальності.

З часу вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення (січень 2014р.) минуло понад п`ять років. Судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого (in absentia), та останній не висловив свою згоду на звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення злочину. За таких обставин, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_8 від покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України на підставі ч. 5 ст. 74, ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Отже, на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим слід визначити ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі на строк сім років з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на три роки. Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, яке було пов`язано із займаною посадою, суд відповідно до вимог ст. 55 КК України призначає додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків. Відповідно до ст. 54 КК України застосувати до ОСОБА_8 додаткове покарання у виді позбавлення спеціального звання - «старший сержант міліції».

Рішення про цивільні позови

До початку судового розгляду захисником ОСОБА_69 , яка діє в інтересах потерпілого ОСОБА_16 заявлений цивільний позов до ОСОБА_8 , Головного управління Національної поліції в м. Києві, Державної казначейської служби України в м. Києва, МВС України про відшкодування солідарно моральної шкоди в розмірі 200 000 гривень спричиненої внаслідок вчиненого ними злочину; захисника ОСОБА_6 , в інтересах потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_22 , ОСОБА_21 заявлений цивільний позов до ОСОБА_8 , Головного управління Національної поліції в м. Києві, МВС України про відшкодування солідарно моральної шкоди в розмірі 200 000 гривень на кожного потерпілого спричиненої внаслідок вчиненого ними злочину; захисника ОСОБА_6 , в інтересах потерпілого ОСОБА_15 заявлений цивільний позов до ОСОБА_8 , Головного управління Національної поліції в м. Києві, МВС України про відшкодування солідарно моральної шкоди в розмірі 500 000 гривень та майнової шкоди в розмірі 94341 гривень 90 копійок заподіяної вчиненими злочинами.

У судовому засіданні позивачі заявлені ними цивільні позови у даному кримінальному провадженні підтримали у повному обсязі, просили задовольнити. Також до суду надійшов відзив на цивільний позов від представника цивільного відповідача Міністерства внутрішніх справ України, відповідно до яких останній цивільні позови потерпілих не визнали та просили відмовити у задоволенні позовних вимог до МВС України в повному обсязі.

Так, суд, дослідивши матеріали справи, цивільні позови з доданими до них додатками, дійшов висновку, що в матеріалах провадження відсутні докази того, що потерпілим було завдано шкоди безпосередньо працівниками МВС України та/або Головного управління Національної поліції в м. Києві. Ототожнення позивачами МВС України та Головного управління Національної поліції в м. Києва з міліцією особливого призначення «Беркут», де на момент вчинення кримінальних правопорушень працював ОСОБА_8 є помилковим, оскільки ні МВС України ні Головне управління Національної поліції в м. Києві не є правонаступниками, оскільки батальйони міліції особливого призначення «Беркут» Головного управління МВС України були окремими юридичними особами та наказом в.о. Міністра внутрішніх справ ОСОБА_71 № 144 від 25 лютого 2014 року «Про ліквідацію спеціальних підрозділів міліції громадської безпеки «Беркут», останні були ліквідовані, тобто припинені юридичні особи. Крім того, в матеріалах справи, також й відсутні докази того, що ОСОБА_8 перебував в трудових відносинах з МВС України або Головним управлінням Національної поліції в м. Києві. Отже, суд дійшов висновку, що цивільні позови не підлягають задоволенню в частині вимог до МВС України та Головного управління Національної поліції в м. Києві.

Щодо вимог ОСОБА_15 до ОСОБА_8 про відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами частини 1 статті 1190 Цивільного кодексу особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. В постанові ВС від 25.01.2023р. № 642/5039/14-к, зазначено, якщо матеріальну шкоду заподіяно підсудним спільно з іншою особою, справу щодо якої виділено в окреме провадження, суд покладає обов`язок по відшкодуванню шкоди у повному розмірі на підсудного. При винесенні в наступному обвинувального вироку щодо особи, справу про яку було виділено в окреме провадження, суд вправі покласти на неї обов`язок відшкодувати шкоду солідарно з раніше засудженим.

Із змісту цивільного позову вбачається, що, визначена позивачем ОСОБА_15 майнова шкода, пов`язана з відшкодуванням шкоди в частині пошкодження майна, а саме: автомобіля «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_4 , згідно висновку експерта № 10896/1554 становить 81009,50 гривень; зниклого майна після незаконного затримання транспортного засобу становить 6688,4 гривень, що підтверджується накладними та відповідними товарними чеками. Отже, загальний розмір обґрунтованих документально підтверджених понесених витрат становить 87 697,90 гривень.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди

Представник позивачів зазначає, що діями обвинуваченого: ОСОБА_16 завдано моральну шкоду, яку оцінено в загальному розмірі 200 000 гривень; ОСОБА_5 завдано моральну шкоду, яку оцінено в загальному розмірі 200 000 гривень; ОСОБА_22 завдано моральну шкоду, яку оцінено в загальному розмірі 200 000 гривень; ОСОБА_15 завдано моральну шкоду, яку оцінено в загальному розмірі 500 000 гривень; ОСОБА_21 завдано моральну шкоду, яку оцінено в загальному розмірі 200 000 гривень

У відповідності до статті 1167, 1177 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За змістом ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З огляду на те, що внаслідок вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення було заподіяно потерпілим душевні страждання у зв`язку із ушкодженням здоров`я, які виражаються у втраті нормальних життєвих стосунків, сні, спокою, життєвої рівноваги, з урахуванням характеру, обсягу моральних страждань, їх тривалості та тяжкості вимушених змін у житті потерпілого, суд, вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого відшкодування моральної шкоди в розмірі по 200 000 гривень на кожного потерпілого. В решті вимог слід відмовити.

Документи, надані учасниками судового провадження на підставі ст. 100 КПК України, слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ, а саме: автомобіль «Volkswagen T5» 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 - повернути ОСОБА_15 .

Крім того, слід стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експертів у кримінальному провадженні у сумі 16972,80 гривень.

Враховуючи те, що обвинувачений знаходиться у розшуку та ухилився від органу досудового розслідування і суду, з метою забезпечення виконання цього вироку, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. 368, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк три роки з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на два роки та на підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, звільнити його від покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк сім років з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на три роки.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_8 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі на строк сім років з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на три роки.

Відповідно до ст. 54 КК України застосувати до ОСОБА_8 додаткове покарання у виді позбавлення спеціального звання - «старший сержант міліції».

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту його затримання на виконання цього вироку.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Речовий доказ, а саме: автомобіль «Volkswagen T5» 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 - повернути ОСОБА_15 .

Стягнути з ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта у кримінальному провадженні у сумі 16972,80 гривень.

Цивільний позов представника цивільного позивача - адвоката ОСОБА_69 , котра діє в інтересах потерпілих ОСОБА_16 , задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_16 (РНОКПП НОМЕР_10 ) 200 000 грн. відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти вимог за цивільним позовом - відмовити.

Цивільний позов представника цивільного позивача - адвоката ОСОБА_6 , котра діє в інтересах потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_22 , ОСОБА_15 , ОСОБА_21 , задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_11 ) 200 000 грн. відшкодування моральної шкоди.

Стягнути із ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_22 (РНОКПП НОМЕР_12 ) 200 000 грн. відшкодування моральної шкоди.

Стягнути із ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_15 (РНОКПП НОМЕР_13 ) 87 697,90 гривень майнової шкоди; 200 000 грн. відшкодування моральної шкоди.

Стягнути із ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_21 (РНОКПП НОМЕР_14 ) 200 000 грн. відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти вимог за цивільними позовами - відмовити.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та захиснику. Інформацію про вирок опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями статті 297-5 КПК та на офіційному веб-сайті Суду.

Суддя ОСОБА_1