Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1579/23
Провадження № 1-кп/542/146/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілого ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Новосанжарського районного суду Полтавської області кримінальне провадження №0000154 від 13.09.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лелюхівка, Новосанжарського району, Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого відповідно до ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

15.08.2023 близько 20 години ОСОБА_4 перебував за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час у нього виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме мобільним телефоном марки «Redmi 9А», належним ОСОБА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , використовуючи довірливі відносини, отримав від ОСОБА_3 мобільний телефон марки «Redmi 9А» під приводом здійснення дзвінка. Після цього ОСОБА_4 покинув територію домогосподарства ОСОБА_3 з вказаним мобільним телефоном, який в подальшому не повернув власнику, а розпорядився ним на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_3 матеріальну шкоду, згідно висновку експерта від 15.09.2023, на суму 4169 гривень 67 копійок.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

19 вересня 2023 року була укладена Угода про примирення між потерпілим ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Відповідно до укладеної угоди:

- підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість в зазначеному діянні;

- потерпілий ОСОБА_3 погоджується з кваліфікацією діяння ОСОБА_4 за ч.1 ст.190 КК України; ніяких матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Сторони угоди узгодили покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.190 КК України у виді одного року обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, визначивши йому іспитовий строк.

В підготовчому судовому засіданні потерпілий та обвинувачений підтримали угоду про примирення та просили її затвердити.

Прокурор просив затвердити угоду про примирення.

Враховуючи вищенаведене та розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч.3 ст. 469 КПК України Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків.

Матеріальних та моральних претензій з боку потерпілого ОСОБА_3 до обвинуваченого ОСОБА_4 немає.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України, зокрема ст.ст. 470-473, та Кримінального Кодексу України. Її умови відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Підозрюваний під час досудового розслідування та обвинувачений в підготовчому судовому засіданні беззастережно визнав свою винуватість у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство); підозрюваному під час досудового розслідування та як обвинуваченому в підготовчому судовому засіданні роз`яснені: наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди, що передбачені ст.476 КПК України.

Так, під час підготовчого судового засідання ОСОБА_4 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.1 ст.190 КК України, щодо якого він визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Також судом з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_3 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_4 не судимий відповідно до ст.89 КК України, не одружений, задовільно характеризується за місцем проживання, не перебуває під наглядом у лікаря психіатра та у лікаря нарколога.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, відповідно до ст.66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, відповідно до ст.67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю.

Згідно з ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Згідно зі ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання у виді одного року обмеження волі, із застосуванням ст.75 КК України та звільнення його від покарання з іспитовим строком, що відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта у справі, підлягають стягненню з обвинуваченого в розмірі 956 грн. згідно відповідних довідок експертних установ.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 374-376, 394, 395, 474, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити Угоду про примирення від 19 вересня 2023 року, укладену між потерпілим ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000154 від 13.09.2023 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання, якщо він протягом випробувального строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) грн.

Скасувати арешт з мобільного телефону «Redmi 9А», із пам`яттю 6 гб / 128 гб, серійний номер НОМЕР_1 , імеі 1 НОМЕР_2 ; імеі 2: НОМЕР_3 , який був накладений ухвалою слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 14.09.2023 року.

Речові докази: мобільний телефон «Redmi 9А», із пам`яттю 6 гб / 128 гб, серійний номер НОМЕР_1 , імеі 1 НОМЕР_2 ; імеі 2: НОМЕР_3 , який переданий до камери зберігання речових доказів відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, квитанція № 2414 - повернути потерпілому ОСОБА_3 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду, з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1