Дата документу 20.07.2023
Справа № 334/5810/23
Провадження № 1-кс/334/2002/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі скаргу голови Громадської організації «НОН-СТОП» ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В:

17 липня 2023 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя через систему «Електронний суд» від голови ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 надійшла скарга на бездіяльність слідчого Запорізького районного управління поліції в оборонній сфері, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування вимоги, викладеній в скарзі, зазначено, що 13.06.2023р. головою ГО «НОН-СТОП» - ОСОБА_3 , з використанням технологій електронної пошти, з накладенням ЕЦП (КЕП), з офіційної електронної пошти ГО «НОН-СТОП», а саме: на офіційну електронну пошту Запорізької районного управління поліції, а саме: , було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, а саме: дії організованої злочинної групи, в яку входять: юридичні, фізичні, посадові особи, а це, по-перше, група осіб - юристів, нотаріусів, оцінювачів, реєстраторів, по-друге, ряд посадових осіб та осіб, що прирівнюються до таких, які в процесі виконання своїх процесуальних обов`язків сприяли реалізації злочинного наміру, а саме - судді та арбітражні керуючі; що займається незаконним доведенням підприємств до банкрутств, заволодінням майном збанкрутілих підприємств, легалізацією незаконно отриманого майна, ухиленням від сплати податків та зловживання службовими обов`язками, зокрема з незаконним втручанням в Єдину судовуінформаційно-телекомунікаційної систему,вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, які передбачені ч. 2 ст. 206-2, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 212, ст. 219, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 376-1, ч. ст. 386 КК України: ч. 2 ст. 206-2 КК, а саме - протиправне заволодіння майном підприємства, установи, організації у тому числі частками, акціями, паями їх засновників, учасників, акціонерів, членів, шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених або викрадених документів, печаток, штампів підприємства, установи, організації, якщо воно було вчинене повторно або за попередньою змовою групою осіб, або з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, або поєднані з насильством, що не є небезпечним для життя і здоров`я, або з пошкодженням чи знищенням майна; ч. 3 ст. 209 КК, а саме - набуття, володіння, використання, розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансової операції, вчинення правочину з таким майном, або переміщення, зміна форми (перетворення) такого майна, або вчинення дій, спрямованих на приховування, маскування походження такого майна або володіння ним, права на таке майно, джерела його походження, місцезнаходження, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала або повинна була знати, що таке майно прямо чи опосередковано, повністю чи частково одержано злочинним шляхом, якщо були вчинені організованою групою або в особливо великому розмірі; ч. 2 ст. 212 КК, а саме - умисне ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, установи, організації, незалежно від форми власності або особою, що займається підприємницькою діяльністю без створення юридичної особи чи будь-якою іншою особою, яка зобов`язана їх сплачувати, якщо ці діяння призвели до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів у значних розмірах, якщо воно було вчинено за попередньою змовою групи осіб, або якщо вони призвели до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів у великих розмірах; ст. 219 КК, а саме - доведення до банкрутства, тобто умисне, з корисливих мотивів, іншої особистої заінтересованості або в інтересах третіх осіб вчинення громадянином - засновником (учасником) або службовою особою суб`єкта господарської діяльності дій, що призвели до стійкої фінансової неспроможності суб`єкта господарської діяльності, якщо це завдало великої матеріальної шкоди державі чи кредитору; ч. 1 ст. 364 КК, а саме - зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб; ч. 2 ст. 376-1 КК, а саме - умисне внесення неправдивих відомостей чи несвоєчасне внесення відомостей до Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, іншої автоматизованої системи, що функціонує в суді, Вищій раді правосуддя, Вищій кваліфікаційній комісії суддів, Державній судовій адміністрації України, їх органах, несанкціоновані дії з інформацією, що міститься в таких системах, чи інше втручання в роботу таких систем, вчинене службовою особою, яка має право доступу до цієї системи, або іншою особою шляхом несанкціонованого доступу до таких систем, яке було вчинене за попередньою змовою групи осіб. В діях ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , як пособників та підконтрольних осіб зазначеній організованій злочинній групі, та осіб, які є засновниками чи керівниками підприємств, що укладають з юридичної точки зору фіктивні догори, метою яких є доведення підприємств-контрагентів до банкрутства, заволодіння їхнім майном, легалізації незаконних доходів та ухилення від сплати податків, вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, які передбачені ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 206-2, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 209, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 212 ч. 5 ст. 27 ст. 219 КК України: ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 206-2 КК, а саме - протиправне заволодіння майном підприємства, установи, організації у тому числі частками, акціями, паями їх засновників, учасників, акціонерів, членів, шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених або викрадених документів, печаток, штампів підприємства, установи, організації, якщо воно було вчинене повторно або за попередньою змовою групою осіб, або з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, або поєднані з насильством, що не є небезпечним для життя і здоров`я, або з пошкодженням чи знищенням майна; ч. 5 с. 27 ч. 3 ст. 209 КК, а саме - набуття, володіння, використання, розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансової операції, вчинення правочину з таким майном, або переміщення, зміна форми (перетворення) такого майна, або вчинення дій, спрямованих на приховування, маскування походження такого майна або володіння ним, права на таке майно, джерела його походження, місцезнаходження, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала або повинна була знати, що таке майно прямо чи опосередковано, повністю чи частково одержано злочинним шляхом, якщо були вчинені організованою групою або в особливо великому розмірі; ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 212 КК, а саме - умисне ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, установи, організації, незалежно від форми власності або особою, що займається підприємницькою діяльністю без створення юридичної особи чи будь-якою іншою особою, яка зобов`язана їх сплачувати, якщо ці діяння призвели до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів у значних розмірах, якщо воно було вчинено за попередньою змовою групи осіб, або якщо вони призвели до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів у великих розмірах; ч. 5 ст. 27 ст. 219 КК, а саме - доведення до банкрутства, тобто умисне, з корисливих мотивів, іншої особистої заінтересованості або в інтересах третіх осіб вчинення громадянином - засновником (учасником) або службовою особою суб`єкта господарської діяльності дій, що призвели до стійкої фінансової неспроможності суб`єкта господарської діяльності, якщо це завдало великої матеріальної шкоди державі чи кредитору. В діях ОСОБА_6 , як виконавця доведення ПП «МАКСФОРТ» до банкрутства, з метою незаконним заволодінням майном данного підприємства, легалізації незаконних доходів та ухиленні від сплати податків,вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, які передбачені ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 206-2, ч. 5 с. 27 ч. 3 ст. 209, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 212 ч. 5 ст. 27 ст. 219 КК України: ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 206-2 КК, а саме - протиправне заволодіння майном підприємства, установи, організації у тому числі частками, акціями, паями їх засновників, учасників, акціонерів, членів, шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених або викрадених документів, печаток, штампів підприємства, установи, організації, якщо воно було вчинене повторно або за попередньою змовою групою осіб, або з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, або поєднані з насильством, що не є небезпечним для життя і здоров`я, або з пошкодженням чи знищенням майна; ч. 2 с. 27 ч. 3 ст. 209 КК, а саме - набуття, володіння, використання, розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансової операції, вчинення правочину з таким майном, або переміщення, зміна форми (перетворення) такого майна, або вчинення дій, спрямованих на приховування, маскування походження такого майна або володіння ним, права на таке майно, джерела його походження, місцезнаходження, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала або повинна була знати, що таке майно прямо чи опосередковано, повністю чи частково одержано злочинним шляхом, якщо були вчинені організованою групою або в особливо великому розмірі; ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 212 КК, а саме - умисне ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, установи, організації, незалежно від форми власності або особою, що займається підприємницькою діяльністю без створення юридичної особи чи будь-якою іншою особою, яка зобов`язана їх сплачувати, якщо ці діяння призвели до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів у значних розмірах, якщо воно було вчинено за попередньою змовою групи осіб, або якщо вони призвели до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів у великих розмірах; ч. 2 ст. 27 ст. 219 КК, а саме - доведення до банкрутства, тобто умисне, з корисливих мотивів, іншої особистої заінтересованості або в інтересах третіх осіб вчинення громадянином - засновником (учасником) або службовою особою суб`єкта господарської діяльності дій, що призвели до стійкої фінансової неспроможності суб`єкта господарської діяльності, якщо це завдало великої матеріальної шкоди державі чи кредитору. В діях ОСОБА_7 , як замовника та надавача фінансів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , для доведення до банкрутства ПП «МАКСФОРТ»,незаконним заволодінням майном данного підприємства, легалізації незаконних доходів та ухиленні від сплати податків, вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, які передбачені ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 206-2, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст.212 ч. 3 ст. 27 ст. 219 КК України: ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 206-2 КК, а саме - протиправне заволодіння майном підприємства, установи, організації у тому числі частками, акціями, паями їх засновників, учасників, акціонерів, членів, шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених або викрадених документів, печаток, штампів підприємства, установи, організації, якщо воно було вчинене повторно або за попередньою змовою групою осіб, або з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, або поєднані з насильством, що не є небезпечним для життя і здоров`я, або з пошкодженням чи знищенням майна; ч. 3 с. 27 ч. 3 ст. 209 КК, а саме - набуття, володіння, використання, розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансової операції, вчинення правочину з таким майном, або переміщення, зміна форми (перетворення) такого майна, або вчинення дій, спрямованих на приховування, маскування походження такого майна або володіння ним, права на таке майно, джерела його походження, місцезнаходження, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала або повинна була знати, що таке майно прямо чи опосередковано, повністю чи частково одержано злочинним шляхом, якщо були вчинені організованою групою або в особливо великому розмірі; ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 212 КК, а саме - умисне ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, установи, організації, незалежно від форми власності або особою, що займається підприємницькою діяльністю без створення юридичної особи чи будь-якою іншою особою, яка зобов`язана їх сплачувати, якщо ці діяння призвели до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів у значних розмірах, якщо воно було вчинено за попередньою змовою групи осіб, або якщо вони призвели до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів у великих розмірах; ч. 3 ст. 27 ст. 219 КК, а саме - доведення до банкрутства, тобто умисне, з корисливих мотивів, іншої особистої заінтересованості або в інтересах третіх осіб вчинення громадянином - засновником (учасником) або службовою особою суб`єкта господарської діяльності дій, що призвели до стійкої фінансової неспроможності суб`єкта господарської діяльності, якщо це завдало великої матеріальної шкоди державі чи кредитору. Вважає, що така протиправна діяльність може негативно вплинути на сферу господарської діяльності, збільшити відтік ресурсів до "тіньової" економіки, зменшити довіру громадян та представників бізнесу до системи українського правосуддя. Факти корупції можуть вплинути й на міжнародний авторитет України, а також - на її інвестиційну привабливість, що, в свою чергу, завадить подальшій відбудові держави. На даний час, у порушення вимог ст. 214 КПК України, відомості за вказаною заявою про вчинення кримінального правопорушення не внесені, не повідомлено про початок досудового розслідування, витяг з ЄРДС не надано. На підставі викладеного, просить слідчого суддю зобов`язати уповноважених осіб органу досудового розслідування Запорізького районного управління поліції в оборонній сфері внести відомості до ЄРДР та почати досудове розслідування за заявою голови ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 від 11.07.2023 року про вчинення кримінального правопорушення.

20.07.2023 року від заступника начальника СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_8 через канцелярію суду надійшли письмові заперечення на скаргу, в яких просить відмовити в задоволенні скарги, посилаючись на наступні обставини. В ході проведення перевірки, було встановлено, що деякі товариства знаходяться за межами Запорізької області, а деяких юридичних осіб взагалі не існує (в тому числі згідно відомостей з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських фомувань). Також зазначає, що уся надана інформація відносно обставин вчиненого правопорушення носить лише суб`єктивний характер та не підтверджується жодним фактом, що в свою чергу ставить під сумнів існування факту вчинення злочину. Крім того, заявник просить зобов`язати внести відомості до ЄРДР уповноважених осіб досудового розслідування Запорізького РУП в оборонній сфері, а такого органу у Запорізькій області не існує, на теперішній час дійсна назва - Запорізьке районне управління поліції.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, в скарзі просив розгляд скарги проводити за його відсутності.

Представник Запорізької районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 20.07.2023 року від заступника начальника СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_8 через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника СВ ЗРУП ГУНП в Запорізькій області.

Частиною ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

З матеріалів справи вбачається, що представник Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області належним чином повідомлявся про розгляд скарги.

Однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»: - при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України, забезпечувати повний, всебічний та об`єктивний розгляд судових справ з дотриманням установлених законом строків.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що розгляд справи за відсутності представника Запорізького РУП ГУНП в Запорізькі області не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Слідчий суддя, вивчивши доводи, наведені у скарзі, та додані до неї документи, вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України (ст. 26 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого (детектива) в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України).

За змістом ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Виходячи з аналізу кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Тобто, стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених в ст. 2 КПК України, і покликана з одного боку забезпечити оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів. Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати її з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, задля досягнення власних інтересів. Запобіжниками цьому є, зокрема встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (ст. 383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

Із зазначеного вище слідує, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є існування об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак відповідного злочину. Якщо таких даних немає, то відповідні відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

У своїй заяві про злочин голова ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 зазначає, зокрема, що, на його думку, за викладених у заяві обставин, в діях організованої злочинної групи, в яку входять: юридичні, фізичні, посадові особи, а це, по-перше, група осіб - юристів, нотаріусів, оцінювачів, реєстраторів, по-друге, ряд посадових осіб та осіб, що прирівнюються до таких, які в процесі виконання своїх процесуальних обов`язків сприяли реалізації злочинного наміру, а саме - судді та арбітражні керуючі; що займається незаконним доведенням підприємств до банкрутств, вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, які передбачені ч. 2 ст. 206-2, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 212, ст. 219, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 376-1, ч. ст. 386 КК України.

Крім того, в діях ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , як пособників зазначеної організованої злочинної групи, вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, які передбачені ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 206-2, ч. 5 с. 27 ч. 3 ст. 209, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 212 ч. 5 ст. 27 ст. 219 КК України.

Вищенаведена протиправна діяльність може негативно вплинути на сферу господарської діяльності, збільшити відтік ресурсів до "тіньової" економіки, зменшити довіру громадян та представників бізнесу до системи українського правосуддя. Факти корупції можуть вплинути й на міжнародний авторитет України, а також - на її інвестиційну привабливість, що, в свою чергу, завадить подальшій відбудові держави.

Втім, на думку слідчого судді, викладені у заяві голови ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 обставини не є такими, що зумовлюють початок досудового розслідування, який в свою чергу розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, а як вбачається з самої заяви, у ній не наведено конкретних відомих заявнику відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, про які він зазначає у своїй заяві. При цьому, заявник не наводить будь-яких об`єктивних даних, які б підтверджували зазначене, а лише висуває загальне припущення про можливе вчинення зазначених ним у заяві протиправних дій, ґрунтуючись виключно на суб`єктивному уявленні щодо правомірності таких дій та власному аналізі і бачені норм законодавства про кримінальну відповідальність.

Вказане, на думку слідчого судді, позбавляє орган досудового розслідування можливості провести перевірку конкретних фактів на предмет наявності/відсутності у діях/бездіяльності особи складу злочину, в той час, як така перевірка на стадії внесення відомостей покликана в тому числі для недопущення перевантаження правоохоронної системи безпідставними та абстрактними повідомленнями про кримінальні правопорушення, що в свою чергу не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь.

Ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Згідно з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду з прав людини (Рішення Суду «Артіко проти Італії» від 13 травня 1980 року), не гарантується захист теоретичних і ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних.

За наведених обставин, слідчий суддя прийшов до висновку, що підстави для зобов`язання уповноважених осіб Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області виконати вимоги ст. 214 КПК України та внести до ЄРДР відомості про можливе вчинення кримінального правопорушення за заявою голови ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 від 28 червня 2023 року, відсутні, а тому в задоволенні таких його вимог слід відмовити.

Вважаю за необхідне додатково зазначити, що кожне висловлене твердження у заяві по злочин повинно бути підтверджено будь-якими розумними поясненнями, які можливо перевірити та/або доданими матеріалами.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що оформлення ГО «НОН-СТОП» заяви про вчинення кримінального правопорушення з зазначенням п`яти адресатів свідчить про її формальність та переслідування головою цієї організації іншої мети, ніж та яка декларується.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга голови Громадської організації «НОН-СТОП» ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги голови Громадської організації «НОН-СТОП» ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Запорізького районного управління поліції Головного управління поліції в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1