ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/5038/22 Номер провадження 11-сс/814/129/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретаремОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 18 серпня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000908,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням слідчий суддя задовольнив клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000908 за ч.2 ст.190 КК України та наклав арешт на певне майно, вилучене 11 серпня 2022 року під час огляду місця події за адресою м. Харків, вул. Сергія Грицевця, 47, 1 під`їзд,.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що арешт накладений на вилучене майно з метою збереження речових доказів.

За змістом апеляційної скарги адвокатОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, оскільки вилучення мобільних телефонів у ОСОБА_7 відбулось з порушенням кримінального процесуального закону.

Вважає, що це майно не було у законний спосіб визнано речовим доказом, оскільки в постанові слідчого зазначено дату її ухвалення - 11 липня 2022 року, тобто до внесення відомостей до ЄРДР.

Також зазначає, що телефони не відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Приписами п.1 ч.2 та ч.3 цієї статті Кодексу встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Колегія суддів приходить до висновку, що в даному провадженні слідчий суддя наведених вимог закону дотримався, правильно вирішив питання про накладення арешту на вилучене під час проведення 11 серпня 2022 року огляду місця події майно, врахувавши вимоги кримінального процесуального закону при застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження.

З матеріалів провадження вбачається, що слідчими ВП №2 Харківського РУП №2 ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000908 від 11 серпня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, за фактом шахрайства, внаслідок якого група осіб за попередньою змовою заволоділа грошовими коштами потерпілого ОСОБА_9 в розмірі 8500 та 52500 гривень.

Вилучення майна відбувалося з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, що підтверджується копіями відповідних документів, доданих до клопотання прокурора.

Враховуючи доводи прокурора, що вилучені під час проведення огляду місця події телефони є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, оскільки за їх допомогою особи, причетні до шахрайства, узгоджували свої дії, а також з огляду на необхідність проведення відповідних судових експертиз, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, що це майно відповідає критеріям, встановленим ст. 98 КПК України, та правильно вирішив питання про накладення на нього арешту.

Доводи апеляційної скарги адвоката про те, що постанова слідчого про визнання майна речовими доказами ухвалена до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, є неприйнятними, оскільки в даному випадку вочевидь мала місце описка під час зазначення дати постанови (11 липня 2022 року), адже слідча дія проводилася 11 серпня 2022 року, що ніким не оспорюється, і цього ж дня винесена постанова.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегія суддів не вбачає.

Крім того, відповідно до положень ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасований на будь-якій стадії кримінального провадження, якщо в подальшому застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено.

Отже, апеляційна скарга адвоката не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.405, ст.407 та ст.422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 18 серпня 2022 року у кримінальному провадженні №0000908 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4