Справа 760/6074/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2788/2023 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

22 серпня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 06 лютого 2023 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іскітім Новосибірської області російської федерації, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 06 лютого 2023 року ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років з конфіскацією майна, належного йому на праві власності, крім житла.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Вироком суду ОСОБА_9 визнано винним в державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України у формі надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, за наступних обставин.

Так, о 04 годині 30 хвилин 24.02.2022 президентом російської федерації (далі - рф) оголошено початок військової спеціальної операції проти України з метою проведення «демілітаризації та денацифікації України».

О 04 годині 30 хвилин 24.02.2022 збройні сили рс, діючи з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, застосували засоби ведення війни, заборонені міжнародним правом, вчинили військову агресію відносно народу України, безпосередньо акти насильства щодо цивільного населення, з метою тероризування населення та поєднані з вбивствами цивільних осіб, а також нападами на об`єкти військової та критичної інфраструктури.

Із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан.

Того ж дня, тобто 24.02.2022, представники зс рф та російських спецслужб на території рф, використовуючи засоби масової інформації, соціальні мережі та програми (месенджери), через українофобів та прихильників військового вторгнення зс рф на територію України розпочали активний збір інформації про місця постійної дислокації підрозділів Збройних Сил України (далі - ЗСУ), Державної прикордонної служби України, Національної гвардії України, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також їх укомплектованість, обороноздатність та передислокацію, з метою їх подальшого знищення та реалізації вказаної підривної діяльності проти України.

Відповідно до рішення Ради національної безпеки і оборони України (далі по тексту РНБО) від 14 вересня 2020 року «Про Стратегію національної безпеки України», затвердженої Указом Президента України № 392/2020 від 14 вересня 2020 року - Для відновлення свого впливу в Україні російська федерація, продовжуючи гібридну війну, системно застосовує політичні, економічні, інформаційно-психологічні, кібер- і воєнні засоби; посилюються угруповання збройних сил російської федерації та їх наступальний потенціал, регулярно проводяться масштабні військові навчання поблизу державного кордону України, що свідчить про збереження загрози військового вторгнення; зростає мілітаризація територій тимчасово окупованої Автономної Республіки Крим та міста Севастополя; зберігається загроза з боку російської федерації вільному судноплавству у Чорному та Азовському морях, Керченській протоці. Спеціальні служби російської федерації, продовжують розвідувально-підривну діяльність проти України, намагаються підживлювати сепаратистські настрої, використовують організовані злочинні угруповання і корумпованих посадових осіб, прагнуть зміцнити інфраструктуру впливу. Деструктивна пропаганда як ззовні, так і всередині України, використовуючи суспільні протиріччя, розпалює ворожнечу, провокує конфлікти, підриває суспільну єдність. Державний суверенітет, територіальна цілісність, демократичний конституційний лад та інші життєво важливі національні інтереси мають бути захищені також від невоєнних загроз з боку російської федерації та інших держав, зокрема спроб провокувати внутрішні конфлікти.

Згідно з Конституцією України, Україна - є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава (стаття 1). Суверенітет України поширюється на всю її територію. Україна є унітарною державою. Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною (стаття 2). Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами (стаття 5). Захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу (стаття 17).

Наприкінці лютого 2022 року у громадянина України ОСОБА_9 з мотивів негативного ставлення до керівництва держави Україна, Збройних Сил України, ототожнення себе з представниками російської федерації, у час її військової агресії проти України, виник злочинний умисел на вчинення дій на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності та інформаційній безпеці України, у виді надання іноземній державі та іноземній організації допомоги в проведені підривної діяльності проти України.

Відповідно до злочинного плану, ОСОБА_9 повинен був збирати та передавати інформацію про місця дислокації, чисельність, озброєння, пересування підрозділів та військової техніки Збройних Сил України й інших військових формувань України представникам зс рф та російських спецслужб на території рф, а також розповсюджувати інформацію антиукраїнського характеру.

Одним із способів збору інформації було спостереження з вікна квартири, де проживав ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 , за подіями на державному підприємстві « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (адреса: АДРЕСА_2).

Так, 12.03.2022, діючи умисно, ОСОБА_9 , перебуваючи за місцем проживання: АДРЕСА_1 , створив у програмі (месенджері) «Telegram» на власному мобільному телефоні телеграм канал під назвою « ОСОБА_10 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якому повинен був розміщувати та передавати представникам російської федерації інформацію про місця дислокації, чисельність, озброєння, пересування підрозділів та військової техніки Збройних Сил України й інших військових формувань України, а також розповсюджувати інформацію антиукраїнського характеру.

У період з 12.03.2022 по 14.03.2022 ОСОБА_9 , перебуваючи за місцем проживання: АДРЕСА_1 , будучи обізнаним про здійснення російською федерацією збройної агресії проти України, проведення її організаціями та представниками підривної діяльності проти України в інформаційній сфері, усвідомлюючи що своїми діями надає допомогу в підривній діяльності, керуючись ідеологічними та корисливими мотивами, діючи умисно на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, інформаційній безпеці України, у вигідному російській федерації та її представникам контексті, усвідомлюючи при цьому, що з його публікаціями у телеграм каналі « ІНФОРМАЦІЯ_4 » зможуть ознайомитись користувачі каналу, станом на 14.03.2022 їх було 361, та розповсюдити отриману інформацію в мережі Інтернет, підготував і надіслав представникам російської федерації, а також поширив текстові повідомлення та статті такого змісту антиукраїнського характеру: «ІНФОРМАЦІЯ_7»…», «ІНФОРМАЦІЯ_8.».

14.03.2022, о 09 годині 58 хвилин, ОСОБА_9 , реалізуючи злочинний план, з метою нанесення шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , розмістив та передав у створеному ним телеграм каналі під назвою « ОСОБА_10 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 , серед користувачів якого були представники російської федерації, зокрема представник зс рф, інформацію, отриману шляхом спостереження з вікна цієї квартири за подіями, які відбувалися на державному підприємстві « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (адреса: АДРЕСА_3), про місце дислокації військової техніки та підрозділів ЗСУ такого змісту: «ІНФОРМАЦІЯ_9!!!».

Усупереч Конституції України, міжнародним договорам, законам України, рішенням РНБО України, не дивлячись на те, що згідно з «Доктриною інформаційної безпеки України», затвердженою указом Президента України, рф здійснює деструктивну пропаганду, агресивний інформаційний вплив на українське суспільство, спрямований на пропаганду війни, розпалювання національної, релігійної ворожнечі, зміну конституційного ладу насильницьким шляхом, ОСОБА_9 своїми умисними діями надав російській федерації, її організаціям та представникам активну допомогу в здійсненні такого агресивного інформаційного впливу, проведенні деструктивної пропаганди та підривної діяльності проти України.

За повідомленням № 98/С2 від 19.04.2022 керівника ІНФОРМАЦІЯ_5 , у період з 24.02.2022 по 22.03.2022, у районі ДП «ІНФОРМАЦІЯ_2» знаходились підрозділи, підпорядковані ІНФОРМАЦІЯ_10 (військова частина НОМЕР_1 - 80 чоловік, військова частина НОМЕР_2 - 42 чоловіки, військова частина НОМЕР_3 - 30 чоловік), ПКТрУ - 1 чоловік, 1 рота полку Президента України - 81 чоловік. Зафіксовано обстріли ДП «ІНФОРМАЦІЯ_2» 21.03.2022 - 14.30-15.00 касетою «Смерч», внаслідок якого загинули два військовослужбовця та поранено двох, також поранено одного цивільного, 16.10-16.30 - повторний обстріл ДП «ІНФОРМАЦІЯ_2», 5 вибухів «Смерч», без втрат; 22.03.2022, 10.10 - обстріл ДП «ІНФОРМАЦІЯ_2», 4 вибухи ракетною системою залпового вогню «Смерч», без втрат; 23.03.2022, 07.26 - обстріл ДП «ІНФОРМАЦІЯ_2» з ракетної системи залпового вогню «Град», 15 вибухів, внаслідок яких поранено одного цивільного (працівник заводу).

Крім того, у невстановлений досудовим слідством час та спосіб, ОСОБА_9 , реалізуючи злочинний план, з метою нанесення шкоди суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, знайшов та зберігав серед файлів свого мобільного телефону «Samsung», модель «J510-H», серійний номер НОМЕР_4 , з сім-картою мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_5 , IMEI НОМЕР_6 , фотознімки документу під назвою «Каталог військових об`єктів та об`єктів військової інфраструктури Оперативно-тактичного керування «Схід» з написом «Вугледар-2021», в якому в табличній формі наявна інформація про військові формування ЗС України із зазначенням координат розташування, які він ( ОСОБА_9 ) повинен був передати представникам рф для проведення підривної діяльності проти України.

В апеляційній скарзі обвинувачений, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить вирок суду скасувати, а провадження у справі закрити з підстав не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та вичерпанням можливості їх отримати.

В обґрунтування апеляційних вимог обвинувачений вказує про відсутність жодного підтвердження корисливого злочинного умислу, будь-яких доказів виду з вікна, жодного доказу хоч якогось збору, а тим паче передачі будь-якої інформації представникам рф. Вказує, що не дивлячись на те, що у суді доведено, що певний текст належить не обвинуваченому, а знаходився під посиланням на карту бойових дій станом на 11.03.2022, суд зазначив його як текст, написаний обвинуваченим. Зазначає, що вироку йдеться про документ під назвою «Вугледар-2021», з яким він до цього часу не ознайомлений. Також вказує, що у вироку некоректно наведені показання свідка ОСОБА_13 , зокрема свідок не казав, що обвинувачений писав про розташування військ та озброєння ЗСУ на території заводу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а також підтвердив, що з вікна квартири видно лише верхні поверхи багатоповерхової будівлі заводоуправління. Крім того, вказує, що суд не прийняв до уваги законне ствердження захисника про недопустимість окремих доказів. Зазначає, що суд безпідставно зазначив у вироку, що він заявляв про застосування до нього з боку працівників поліції як психологічного, так і фізичного тиску, оскільки він ніколи про це не заявляв. Також апелянт стверджує, що судом безпідставно проводились судові засідання у режимі закритих, оскільки жоден з документів чи інших доказів не мали ніякого грифу секретності чи підпадали під ст. 8 ЗУ «Про державну таємницю».

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження з підстав не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та вичерпанням можливості їх отримати. Також просить повторно дослідити письмові докази, а саме: протокол огляду ноутбуку марки «Hewiett-Packrd» від 17.03.2022; протокол огляду мобільного телефону «Sаmsung» модель «J510-Н» від 17.03.2022; протокол огляду відкритих джерел інформації, а саме сторінки ОСОБА_14 в соціальній мережі «Facebook» від 18.03.2022. Вказує, що суд не навів жодних обґрунтувань з яких підстав не взяв до уваги клопотання про визнання вищевказаних доказів недопустимими. Зазначає, що вказані протоколи слідчих дій проводились не уповноваженою особою, а отже є недопустимими, оскільки здобуті у не процесуальний спосіб, як це передбачено КПК України. Крім того, вказує, що в матеріалах провадження не було доручення слідчого про проведення оперуповноваженими цих слідчих дій, а наданий стороною обвинувачення лист не є дорученням в розумінні визначеному кримінальним процесуальним законодавством.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого, який підтримав свою апеляційну скаргу, з приводу апеляційної скарги захисника поклався на розсуд суду, думку захисника, який підтримав апеляційні скарги, думку прокурора, який заперечив проти апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених процесуальним законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_9 в державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України у формі надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, за обставин, викладених у вироку, обґрунтовані сукупністю досліджених в судовому засіданні й наведених у вироку доказів, яким суд дав належну оцінку.

Зокрема, винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України підтверджується показаннями свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що обвинувачений ОСОБА_9 є його батьком. До початку воєнних дій проживав з ним в одній квартирі, проте майже не спілкувалися у зв`язку з різними поглядами. ОСОБА_9 підтримував агресію рф проти України та після повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України 24.02.2022 планував вже через декілька днів святкувати перемогу рф. 24.02.2022 він - ОСОБА_13 з матір`ю та братом виїхали з м. Києва. На момент від`їзду, на його думку, ОСОБА_9 знаходився вдома. Знає, що останній у середині березня створив телеграм канал під назвою « ОСОБА_10 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 , де розповсюджував інформацію антиукраїнського характеру, а також про розташування військ та озброєння ЗСУ на території заводу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та влучання по даному об`єкту. Також повідомив, що з вікон їх квартири за адресою: АДРЕСА_1 видно житлові будинки, що знаходяться поруч, супермаркет «Новус», територію заводу «ІНФОРМАЦІЯ_11», ЖД станцію « ІНФОРМАЦІЯ_5 » та частково територію заводу « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Категорично не згоден з позицією батька, проте підстав оговорювати останнього не має.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_9 про те, що у вироку некоректно наведені показання свідка ОСОБА_13 , то перевіркою матеріалів провадження не встановлено суттєвих суперечностей між показаннями свідка, наданими в судовому засіданні та зазначеними у вироку.

Сам ОСОБА_9 не оспорював фактичні обставини, викладені в обвинуваченні, та не заперечував, що вів свій телеграм канал за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 публікував дописи та вів листування, які були предметом дослідження в суді, однак він не вважав, що його дії мають злочинний характер. В посиланні вказав символи «Z та V» без ідентифікації з символікою військ рф.

Показання обвинуваченого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_13 містять відомі їм обставини кримінального провадження, які суд першої інстанції безпосередньо сприймав під час судового засідання, та узгоджуються між собою.

Крім того, всупереч доводам апеляційних скарг, показання обвинуваченого та свідка повністю підтверджуються іншими, долученими до матеріалів кримінального провадження і безпосередньо дослідженими під час судового розгляду доказами, які доповнюють один одного та в своїй сукупності та підтверджують, що обвинувачений ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 111 КК України.

Зокрема, судом першої інстанції досліджено:

- протокол огляду від 17.03.2022 ноутбуку марки «Hewlet-Packard», що належить обвинуваченому ОСОБА_9 , із застосуванням відеозапису, в ході якого виявлені файли з листуванням ОСОБА_9 з проросійськими політиками та представниками влади рф, що містять антиукраїнську пропаганду; (т.1 а.с. 88-98);

- протокол огляду від 17.03.2022 відкритих джерел інформації, а саме сервісу відображення мапи « ІНФОРМАЦІЯ_6 », під час якого встановлена відстань від місця проживання обвинуваченого ОСОБА_9 ( АДРЕСА_1 ) та об`єкту військової інфраструктури, комплексу будівель ДП «ІНФОРМАЦІЯ_2» (АДРЕСА_3); (т.1 а.с. 99-100);

- протокол огляду від 17.03.2022 відкритих джерел інформації, а саме сторінки ОСОБА_9 в соціальній мережі «Facebook», що містить публікації із закликами проти української влади та ЗСУ; (т.1 а.с. 101-107);

- протокол огляду від 17.03.2022 відкритих джерел інформації, а саме сайту «ІНФОРМАЦІЯ_12» та в месенджері «Telegram» « ОСОБА_15 », під час якого встановлені особи, підписники телеграм каналу « ІНФОРМАЦІЯ_4 », їх приналежність до протиправної діяльності обвинуваченого та відношення до зс рф; (т.1 а.с. 108-113);

- протокол огляду речей та документів від 08.05.2022, відповідно до якого оглянуто матеріали кримінального провадження за фактом обстрілів ДП «ІНФОРМАЦІЯ_2», що мали місце 21.03.2022, 22.03.2022, 23.03.2022, після публікації ОСОБА_9 ; (т.1 а.с. 114-184);

- висновок судової психолого-лінгвістичної експертизи від 19.08.2022, відповідно до якого у публікаціях ОСОБА_9 у телеграм каналі, сторінці у соцмережі «Facebook», у листах, адресованих рамзану кадирову та ОСОБА_16 , містяться висловлювання антиукраїнського характеру, які мають ознаки цілеспрямованого інформаційного впливу, деструктивної пропаганди на користь російської федерації; (т.1 а.с. 204-214);

- протокол затримання від 17.03.2022, під час якого проведено особистий обшук ОСОБА_9 та вилучено мобільний телефон «Sumsung» модель «J510-H» і ноутбук «Hewlet-Packard», що визнані речовими доказами та оглянуті в судовому засіданні; (т.1 а.с. 186-191).

Вказані докази здобуті у спосіб, передбачений КПК України, є належними та допустимими доказами, належним чином аргументовані, та не викликають сумнівів в їх достовірності, правильності та повноти, а отже колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційних скарг щодо відсутності належних, допустимих та достовірних доказів, які б у своїй сукупності підтверджували факт винуватості ОСОБА_9 в державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України у формі надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану.

Колегія суддів вважає безпідставними твердження в апеляційних скаргах щодо недопустимості окремих доказів, зібраних з грубим порушенням норм КПК України, так як перевіркою матеріалів кримінального провадження не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування рішення. Досліджені в судовому засіданні письмові докази відповідають вимогам щодо їх отримання, проведення та оформлення, а також повністю узгоджуються з іншими доказами, та не викликають сумнівів у суду.

Щодо доводів захисника про те, що суд не навів жодних обґрунтувань, з яких підстав не взяв до уваги клопотання про визнання окремих доказів недопустимими, то суд вважав безпідставними твердження обвинуваченого та його захисника щодо недопустимості окремих доказів, зібраних з порушенням норм КПК України. При цьому не встановив істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при досудовому розслідуванні, у тому числі і права на захист обвинуваченого та зазначив, що досліджені в судовому засіданні письмові докази, зокрема, протоколи оглядів, висновок експерта, тощо відповідають вимогам щодо їх отримання, проведення та оформлення, складені уповноваженими процесуальними особами, а також повністю узгоджуються з іншими доказами, не викликають сумнівів у суду, з чим погоджується колегія суддів.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_9 про те, що суд безпідставно зазначив у вироку, що він заявляв про застосування до нього з боку працівників поліції тиску, оскільки він ніколи про це не заявляв, є безпідставними оскільки він обвинувачений заявляв про застосування до нього психологічного та фізичного впливу з метою незаконного отримання доказів на досудовому слідстві у своєму клопотання від 27 липня 2022 року.

Щодо доводів апеляційної скарги обвинуваченого про те, що судові засідання безпідставно проводились у режимі закритих, то вони є неспроможними з огляду на те, що прокурором у провадженні було заявлено клопотання про здійснення розгляду обвинувального акта щодо ОСОБА_9 у закритому судовому засіданні у зв`язку з тим, що подальший розгляд у відкритому судовому засіданні може призвести до розголошення відомостей про місце дислокації військової техніки та підрозділів ЗСУ, тобто до таємниці, що охороняється законом. Клопотання було поставлене судом на обговорення учасників процесу та ухвалено його задовольнити та здійснювати судовий розгляд у закритому судовому засіданні.

Не можуть бути взяті до уваги й доводи апеляційної скарги захисника щодо недопустимості протоколів огляду ноутбуку марки «Hewiett-Packrd» від 17.03.2022, мобільного телефону «Sаmsung» модель «J510-Н» від 17.03.2022, відкритих джерел інформації, а саме сторінки ОСОБА_14 в соціальній мережі «Facebook» від 18.03.2022, оскільки вони проводились не уповноваженою особою. Так, частину 2 ст. 237 КПК України було доповнено абзацом другим про те, що огляд комп`ютерних даних проводиться слідчим, прокурором шляхом відображення у протоколі огляду інформації, яку вони містять, у формі, придатній для сприйняття їх змісту (за допомогою електронних засобів, фотозйомки, відеозапису, зйомки та/або відеозапису екрана тощо або у паперовій формі) згідно із Законом № 2137-IX від 15.03.2022. Разом з тим, чинності цей Закон набрав 22.03.2022, тобто після огляду комп`ютерних даних оперуповноваженими.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що в матеріалах провадження не було доручення слідчого про проведення оперуповноваженими цих слідчих дій, а наданий стороною обвинувачення лист не є дорученням в розумінні визначеному кримінальним процесуальним законодавством, то вони є неспроможними, оскільки нормами кримінального процесуального законодавства не визначено чіткої процесуальної форми такого доручення.

Таким чином, аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази, оцінюючи їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведення вини обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, та правильно кваліфікував його дії за ч.2 ст.111 КК України, в державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України у формі надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, дії обвинуваченого, що вирізняються своєю цілеспрямованістю, узгодженістю, мають масовий характер та підтверджують наявність умислу на вчинення державної зради у формі надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Частина перша статті 34 Конституції України закріплює, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Разом з тим, здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Суд звертає увагу, що обмеження в реалізації права на вільне вираження своїх поглядів, яке закріплене в статті 34 Конституції України, також передбачене в статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. (далі по тексту - Конвенція), ратифікованій Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 р. Так, стаття 10 Конвенції встановлює, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду. Можливість обмеження в реалізації права на вільне вираження своїх поглядів узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини: «Рішення Європейського суду у справі "Швидка проти України" (заява № 17888/12), та Рішення у справі "Михайлова проти України" (заява № 10644/08)».Відповідно до Закону України "Про інформацію" реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб (стаття 5); право на інформацію може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку, з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя (стаття 6); інформація не може бути використана для закликів до повалення конституційного ладу, порушення територіальної цілісності України, пропаганди війни, насильства, жорстокості, розпалювання міжетнічної, расової, релігійної ворожнечі, вчинення терористичних актів, посягання на права і свободи людини (стаття 28); порушення законодавства України про інформацію тягне за собою дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність згідно із законами України (стаття 27).

Апеляційний суд також погоджується з видом та розміром покарання, призначеним ОСОБА_9 судом першої інстанції, так як при визначенні обвинуваченому покарання судом дотримано вимоги ст. 65 КК України та враховано ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та особу винного.

Отже, при перевірці матеріалів кримінального провадження порушень кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування вироку суду не встановлено, а сукупність зібраних у справі та належним чином досліджених у судовому засіданні доказів, які доповнюють один одного та у своїй сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, на переконання колегії суддів, повністю спростовують доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника щодо необхідності скасування вироку суду.

Таким чином, вирок суду є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому має бути залишений без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника щодо його скасування - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 06 лютого 2023 року щодо ОСОБА_9 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Суддя Суддя Суддя