КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2023 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 19.04.2023, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживаючого адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки з покладенням на нього обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком встановлено, що 12.12.2022 приблизно о 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 перебував за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 та в цей час у нього виник протиправний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, ОСОБА_6 , використовуючи належний йому мобільний телефон, в ході спілкування з невстановленою досудовим розслідуванням особою, домовився щодо придбання наркотичного засобу - метадону. Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, ОСОБА_6 перерахував грошові кошти в сумі 2000 гривень на попередньо повідомлений йому електронний гаманець, після чого, того ж дня, отримав інформацію про місцезнаходження «закладки» - схованки з наркотичним засобом. Надалі ОСОБА_6 направився за адресою: АДРЕСА_2 , де за будинком, під кущем виявив схованку, в якій знаходився наркотичний засіб - метадон. Забравши виявлений ним наркотичний засіб, ОСОБА_6 переніс його за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим придбав та розпочав зберігати наркотичний засіб без мети збуту.

14.12.2022 в період часу з 06:12 год. по 09:00 год., в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції було виявлено та вилучено кристалічну речовину білого кольору, що в своєму складі містить наркотичний засіб - метадон, масою 23,222 г, що є особливо великим розміром.

Перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації, просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.3 ст.309 КК України у виді 5 років позбавлення волі. У решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, прокурор посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Зазначає, що призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд дійшов помилкового висновку про можливість виправлення останнього без ізоляції від суспільства, оскільки проігнорував дані про підвищений рівень суспільної небезпеки вчиненого діяння та особи обвинуваченого, зокрема особливо великий розмір вилученої в нього наркотичної речовини та наявність обставини, яка обтяжує покарання - рецидиву злочинів. Звертає увагу, що судом не надано належної оцінки тому, що ОСОБА_6 неодноразово засуджувався як за злочини проти власності, так і за злочини у сфері незаконного обігу наркотичних речовин, що свідчить про небажання ставати на шлях виправлення. Вказує, що обвинувачений вчинив інкримінований злочин після початку замісної терапії, що свідчить про відсутність в нього наміру позбавлятися наркотичної залежності. Стверджує, що в ході судового розгляду не здобуто даних, які дозволяють обґрунтовано застосувати до ОСОБА_6 інститут звільнення від відбування покарання.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, яке відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, та яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання із звільненням від його відбування з випробуванням, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу ОСОБА_6 , який працює, не має негативних характеристик, перебуває на програмі замісної підтримуючої терапії, має на утриманні неповнолітню дитину, доглядає за матір`ю похилого вік та сестрою, які мають тяжкі захворювання, наявності обставин, які пом`якшують покарання - щирого каяття та активного сприянню розкриттю злочину, суд першої інстанції правильно визначив йому розмір покарання в межах санкції статті та обґрунтовано дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Рішення суду про невизнання рецидиву злочинів обставиною, яка обтяжує покарання, є обґрунтованим і в повній мірі відповідає вимогам ч.4 ст. 67 КК України.

Також, суд першої інстанції при вирішенні питання про застосування до ОСОБА_6 положень ст.75 КК України, врахував позицію прокурора, який в судових дебатах просив суд призначити обвинуваченому покарання із звільненням від його відбування на підставі ст.75 КК України.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що ОСОБА_6 вчинив злочин під час замісної терапії не відповідають матеріалам кримінального провадження, адже з показань обвинуваченого в суді першої інстанції вбачається, що він розпочав замісну терапію у 2023 році, а довідка про перебування обвинуваченого на замісній терапії не містить відомостей щодо цього.

Отже судом першої інстанції при винесенні вироку дотримано вимог ст.ст. 50, 65 КК України, призначено покарання, що відповідає особі засудженого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами.

Висновки суду першої інстанції про можливість виправлення ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням є обґрунтованими та узгоджуються з вимогами ст.75 КК України.

Будь-яких обмежень щодо застосування до ОСОБА_6 положень ст. 75 КК України колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання до реального відбування не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Дарницького районного суду м. Києва від 19.04.2023 щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3