Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3428/23
Провадження №: 1-о/332/2/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2023 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів Заводського районного суду м. Запоріжжя в складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши матеріали кримінального провадження за заявою адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами,

встановила:

До Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку колегії суддів Апеляційного суду Запорізької області від 05.12.2002, яким ОСОБА_5 засуджено за пп. "а", "з", "і" ст. 93, ч.3 ст.142, ч.2 ст.145, ч.2 ст.185 КК України, ч.1 ст.42 КК України (1960р.) до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2022 призначено головуючого суддю -ОСОБА_1 , та склад колегії суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

В заявізаявник посилається на те, що вироком колегії суддів Апеляційного суду Запорізької області від 05.12.2002 ОСОБА_5 засуджено за пп. "а", "з", "і" ст. 93, ч.3 ст.142, ч.2 ст.145, ч 2 ст.185 КК України, ч.1 ст.42 КК України (1960 р.) до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

В обґрунтування заяви зазначає, що воснову обвинувачення були покладені: визнавальні показання частини засуджених, які суперечать іншим доказам у справі, і від яких вони в судовому засіданні відмовилися; показання свідків на досудовому розслідуванні, які нібито спростували алібі ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та інших засуджених; висновки експертизи, за якими на одежі одного із засуджених виявлено мікроскопічні залишки крові, які можуть походити від одного з потерпілих.

Крім того, у жовтні 2017 року в ефірі телеканалу «Україна» свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інші заявили про викривлення їх пояснень слідчими, вчинення на них тиску.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 повідомили про здійснення на них тиску з боку осіб, які проводили розслідування, фальсифікацію раніше добровільно наданих ними пояснень з метою створення штучних доказів винуватості ОСОБА_6 , а саме - «спростування» його алібі, про які ці самі свідки повідомляли раніше, діючи добровільно.

Також зазначає, що в подальшому свідки ОСОБА_10 і ОСОБА_11 повідомили нові факти вчинення так званими "слідчими" систематичного тиску на свідків у справі, аж до застосування насильства (тортур). Крім того, ОСОБА_10 і ОСОБА_11 пояснили, що очевидцями або жертвами зловживань були і інші особи, які допитувалися слідством. Пояснення свідків, які спростовували обвинувачення і доводили наявність у ОСОБА_5 алібі, умисно ігнорувалися, на цих свідків та їх родичів вчинявся тиск, у тому числі незаконні затримання, викривлення і редагування раніше наданих пояснень під виглядом їх "уточнення" (тобто переписування раніше наданих пояснень навпаки).

Під час вивчення матеріалів справи виявилися додаткові важливі обставини, які, на думку заявника, повинні вважатися нововиявленими, оскільки судом, який постановляв вирок, цим обставинам правової оцінки не надано з абсолютно незрозумілих заявнику причин.

Так, заявник вважає, що вирок ухвалений незаконним складом суду, оскільки на час винесення вироку законом було врегульовано порядок обрання народних засідателів для обласних судів, а не для апеляційних. Будь-яких документів, що підтверджують повноваження в якості народних засідателів саме тих осіб, які приймали участь у справі, факт їх обрання, приведення до присяги, дійсність повноважень у часі матеріали кримінальної справи не містять. Хто, коли, у який спосіб добирав склад народних засідателів, голоси яких кількісно переважали голоси професійних суддів, залишається невідомим і в матеріалах справи не відображено.

Також у заявника виникло питання щодо раптової зміни складу народних засідателів протягом 2001 року, якій, на думку заявника, немає жодних логічних пояснень. Зазначає, що склад професійних суддів змінювався тричі, склад народних засідателів - двічі, в той же час відомості про процесуальні рішення, які стосувалися б зміни складу суду, а також про підстави прийняття таких рішень в матеріалах справи відсутні. Вважає, що процедура формування і зміни складу суду не відповідає принципам, закладеним статтею 6 Конвенції (суд, створений відповідно до закону).

Крім того, вважає що судом була допущена завідома упередженість в оцінці доказів.

Також у заяві зазначає, що на обвинувачених і свідків здійснювався незаконний позапроцесуальний тиск шляхом проведення незаконного обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 14 січня 2001 року, незаконного затримання ОСОБА_5 , незаконного продовження тримання його під вартою.

Крім того, була допущена фальсифікація матеріалів кримінальної справи, слідство та судовий розгляд справи був проведений з обвинувальним ухилом, експертні висновки у справі викликають сумніви в їх правильності.

За таких обставин, посилаючись на п.3) ч.2 ст.397 КПК України (1960 року) просить скасувати вирок Апеляційного суду Запорізької області від 05.12.2002р. в частині засудження ОСОБА_5 за пп. "а", "з", "і" ст. 93, ч.3 ст.142, ч.2 ст.145, КК України та призначити новий судовий розгляд справи.

Колегія суддів, вивчивши матеріали заяви адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, вважає, що заяву про перегляд вироку Апеляційного суду Запорізької області від 05.12.2002р. в частині засудження ОСОБА_5 за нововиявленими обставинами слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 464 КПК України не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам статті 462 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Ці положення закону необхідно розуміти як такі, що надають колегії суддів повноваження перевірити наявність підстав для відкриття провадження за нововиявленими обставинами та ухвалити рішення про відкриття такого провадження чи відмову у його відкритті. Такий висновок зробила Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.02.2020 у справі № 522/14170/18 (провадження № 51-1836кмо19).

Вимогами ст. 466 КПК України передбачено, що повідомлення сторін про розгляд заяви здійснюється лише після відкриття провадження за заявою та призначення її до розгляду по суті.

Враховуючи викладене, вирішення питання про відкриття провадження за заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, у тому числі й розгляд клопотання про поновлення строку подання такої заяви, здійснюється без виклику учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Нововиявлені обставини - це встановлені розслідуванням або вироком суду, що набрав законної сили, і викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.

Нововиявленими слід вважати обставини (як фактичного, так і правового характеру), які: об`єктивно існували на момент вирішення кримінальної справи; не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі. Наявність обох цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов`язковою.

Таким чином, обов`язковою умовою розгляду справи за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстава для поновлення справи, повинні бути абсолютно новими, раніше невідомими слідчим органам і суду, що у матеріалах справи не висвітлені і потребують окремого розслідування.

Нововиявленими обставинами визнаються:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Перелік обставин, які визнаються нововиявленими, зазначений у ч.2 ст. 459 КПК України, є вичерпним.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним (ВС справа № 1510/2-1411/11, постанова від 17.04.2018).

Вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами містяться у ст.462 КПК України.

Відповідно до п.п. 4, 5, 5-2 ч.2 ст. 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, поряд з іншим, зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду; клопотання про поновлення строку подання заяви.

Вивченням заяви адвоката ОСОБА_4 , поданої в інтересах засудженого ОСОБА_5 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами встановлено, що вищезазначена заява не містить вказівки на обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та засудженому ОСОБА_5 під час судового розгляду та не наведено обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, вичерпний перелік яких визначено ст. 459 КПК України.

Так, відповідно до ч.4 ст.459 КПК України лише вироком суду, що набрав законної сили, або, принаймні, матеріалами розслідування має бути підтверджений будь-який факт зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді, суду під час кримінального провадження, чи фальсифікація матеріалів провадження, для того, щоб такий факт міг бути прийнятий судом у якості нововиявленої обставини.

Відповідно до висновку про застосуванням норми права, викладеному у постанові Верховного Суду від 21 січня 2020 року (справа № 315/793/16-к, провадження № 51-3062км19) за змістом п.1 ч.2 ст.459 КПК нововиявленими обставинами, зокрема, визнається штучне створення або підроблення доказів, завідомо неправдиві показання свідка, на яких ґрунтується вирок. Належним засобом доказування цих обставин в якості нововиявлених, зважаючи на встановлення кримінальної відповідальності за зазначені діяння, слід вважати процесуальне рішення за наслідками здійснення кримінального провадження, яким би було встановлено відповідні факти.

З викладеного вбачається, що належним засобом доказування наявності таких нововиявлених обставин, як штучне створення або підроблення доказів, завідомо неправдиві показання свідка, на яких ґрунтується вирок, з огляду на те, що за завідомо неправдиве показання свідка, завідомо неправдивий висновок експерта у ст.384 КК передбачено кримінальну відповідальність, слід вважати процесуальне рішення за наслідками здійснення кримінального провадження, яким би було встановлено відповідні факти.

Разом з тим, подана адвокатом ОСОБА_12 в інтересах засудженого ОСОБА_5 заявапро перегляд вирокуза нововиявленими обставинами, не відповідає вимогам закону, зазначеним вище, оскільки зазначені в ній доводи про зловживання співробітниками правоохоронних органів посадовими обов`язками, підроблення офіційних документів, надання свідками завідомо неправдивих показів, не підтверджені жодними процесуальними документами, зібраними в порядку КПК України.

Результатів здійснення кримінальних проваджень за вказаними фактами матеріали справи не містять.

Враховуючи те, що будь-які дані щодо звернення зазначених осіб до правоохоронних органів із заявами про вчинення щодо них неправомірних дій співробітниками правоохоронних органів та прийняті за результатами таких звернені процесуальні рішення заявником до заяви не долучені та в заяві не зазначені, посилання заявника наефір телеканалу «Україна», де «свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інші заявили про викривлення їх пояснень слідчими, вчинення на них тиску» також не можуть вважатися нововиявленими обставинами у розумінні ч.2 ст.459 КПК України.

Слід зазначити, що посилання заявника на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінальної справи, згідно зі ст. 459 КПК України, не є нововиявленими обставинами та ці обставини не можуть бути підставою для відкриття провадження.

Сама по собі незгода з вироком в кримінальному провадженні не може бути підставою перегляду за нововиявленими обставинами.

Згідно з ч.4 ст.461 КПК України за наявності обставин, які підтверджують невинуватість засудженого або вчинення ним менш тяжкого кримінального правопорушення, перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами строками не обмежено.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 461 КПК заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини. В порушення вказаних норм КПК, заявник не вказав поважні причини пропуску цього строку та не надав клопотання про поновлення строку подання заяви.

Із змісту заяви адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про перегляд вирокуза нововиявленими обставинами неможливо зробити висновок, коли засуджений ОСОБА_5 дізнався про ці обставини, чи існували вони на час ухвалення вироку та чи досліджувались судом під час судового розгляду.

При цьому, заявником будь-яких доказів поважності пропуску строку подання заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами до суду не подано.

Також звертається увага заявника на наступне.

Відповідно до Перехідних положень до КПК України 2012 року не визначено спеціального порядку розгляду заяв про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами, поданих після набрання чинності цим Кодексом. Отже, до заяв зазначеної категорії має застосовуватись загальне правило ст. 5 КПК України 2012 року, яке передбачає, що процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Такої ж позиції дотримувався і Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 7 інформаційного листа від 26.11.2012 № 1735/0/4-12 «Про деякі питання застосування розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України», звернувши увагу суддів судів першої та апеляційної інстанції на те, що заяви (клопотання) про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, подані учасниками процесу (судового провадження) безпосередньо до суду 20.11.2012 або пізніше, розглядаються судом у порядку, визначеному главою 34 КПК України (у редакції 2012 року).

Відповідно до ст.5 та розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України 2012 року, а також усталеної практики касаційної інстанції, суд у постанові Верховного Суду від 09.07.2019 (справа № 1-5/2005; провадження № 51-3км19) дійшов такого висновку: якщо заява про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення, постановленого до набрання чинності КПК України 2012 року, подана після набрання ним чинності, то такий перегляд здійснюється за правилами цього Кодексу.

Тому, наводячи правове обґрунтування заявлених вимог, заявнику пропонується посилатися на положення статей КПК України в редакції 2012 року, а не 1960 року, на які він посилається.

Слід наголосити, що важливим при перегляді судового рішення є дотримання принципу юридичної визначеності. Європейський суд з прав людини у рішеннях від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п. 40) та від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» (п. 46) неодноразово акцентував увагу на тому, що одним із основних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу «res judicata» принципу остаточності рішення суду, згідно з яким жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного й обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими й непереборними обставинами.

Відповідно до ч.3 ст.464 КПК України, до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими статтею 462 цього Кодексу, застосовуються правила частини третьої статті 429 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст.429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Згідно з ч.4 ст.423 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Таким чином, враховуючи допущені порушення під час звернення до суду, колегія суддів дійшла висновку щодо необхідності залишення без руху заяви адвоката ОСОБА_4 , поданої в інтересах засудженого ОСОБА_5 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч. 3 ст.464 КПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими ст.462 цього Кодексу, застосовуються правила ч.3 ст.429 КПК України. Копія ухвали невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленимии або виключними обставинами й усіма доданими до неї матеріалами.

За таких обставин, заява про перегляд вироку за нововиявленими обставинами адвоката ОСОБА_4 , поданої в інтересах засудженого ОСОБА_5 не відповідає вимогам ст.ст.461-462 КПК України, а тому її слід залишити без руху і надати йому строк для усунення недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.429, 460-462, 464 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Заяву адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами - залишити без руху.

Надати заявнику десятиденний строк для усунення недоліків від дня отримання цієї ухвали.

У разі невиконання вказаних вимог заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами підлягає поверненню.

Копію ухвали негайно направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3