Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/392/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2023 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріаликримінального провадження №0000513 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, заапеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 , на вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.04.2023, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Світловодськ Кіровоградської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, одруженого, офіційно непрацюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 23.03.2017 Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України до обмеження волі строком 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 13.12.2017 Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України до обмеження волі строком 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.12.2017 і остаточно призначено ОСОБА_6 до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць.

Вирішено долю речових доказів по справі.

За участі учасників кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку суду ОСОБА_6 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, за таких обставин.

Так, 07.04.2019 у нічний час, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 прийшов до домоволодіння АДРЕСА_2 та перелізши через паркан, проникнув на територію домоволодіння, де відчинивши вхідні двері господарської будівлі (сараю), проник в середину, звідки таємно повторно викрав: дві курки породи «Домінант», вартістю 132 гривні за одну, на суму 264 гривні.

З місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 264 гривні.

Окрім того, 08.04.2019 у нічний час, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 знову прийшов до домоволодіння АДРЕСА_2 та перелізши через паркан, проникнув на територію домоволодіння, де відчинивши вхідні двері господарської будівлі (сараю), проник в середину, звідки таємно повторно викрав: металеву балію округлої форми, об`ємом 50 літрів, вартістю 136 гривень 67 копійок та металеву балію еліптичної форми, об`ємом 30 літрів, вартістю 225 гривень.

З місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 361 гривень 67 копійок.

У своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вказаний вирок суду змінити та передати його на поруки громадських організацій «Друге життя» та «Я врятований», які знаходяться за адресою: вул. ХТЗ, 30 м. Харків та вул. Базарна, 98 м. Харків.

Свої доводи обвинувачений мотивує тим, що судом першої інстанції йому призначене дуже сурове покарання за скоєний ним злочин. Так, він свою вину у скоєному злочині визнав повністю, щиро розкаявся, сприяв слідству, цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Також зазначає, що він є членом громадських організацій «Друге життя» та «Я врятований», які знаходяться у м. Харкові, а тому просить передати його на поруки вказаних громадських організацій, щоб мати можливість і надалі займатись волонтерською діяльністю з евакуації людей та відновлення м. Харків.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги та просила вирок суду залишити без зміни, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав.

Доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину, за який його засуджено, ґрунтується на доказах, достовірність і достатність яких не ставилася під сумнів сторонами під час судового розгляду, у зв`язку з чим вони судом не перевірялися під час судового слідства відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, положення якої обвинуваченому ОСОБА_6 належним чином роз`яснено районним судом (т.2 а.к.п.80).

За такої процесуальної позиції сторін, суд першої інстанції, провівши судове слідство у відповідності до вимог процесуального закону, дійшов обґрунтованого висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України та правильно кваліфікувавши його дії як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України, правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, відомості про особу обвинуваченого, який офіційно не працює, раніше судимий, зокрема за вчинення аналогічних злочинів проти власності, скоїв новий злочин у період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі, тривалий час перебував у розшуку та переховувався від суду.

Обставинною, що пом`якшує покарання є щире каяття обвинуваченого у скоєному, а обставин, що обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За таких обставин районний суд правильно дійшов до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання виключно в умовах ізоляції його від суспільства в призначений судом строк, обґрунтовано призначивши йому покарання у виді позбавлення волі, що передбачено санкцією статті обвинувачення.

Тобто вид та розмір призначеного йому покарання є виваженим, слугуватиме не тільки справедливою карою за вчинене діяння, а й буде запобігати вчиненню ним та іншими особами нових злочинів.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги обвинуваченого з приводу того, що районним судом не в повній мірі враховані обставини, що пом`якшують покарання, а саме його щире каяття, оскільки як вбачається з вироку суду вказану обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого у повній мірі враховано районним судом при призначенні покарання обвинуваченому, у зв`язку з чим йому призначено покарання у межах санкції статті обвинувачення, яке є фактично мінімальним.

Підстав застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 положень ст.ст. 69 та 75 КК України, колегія суддів також не вбачає.

Що стосується апеляційних вимог обвинуваченого щодо передачі його на поруки громадських організацій «Друге життя» та «Я врятований», то вони не можуть бути прийняті до уваги, оскільки статтею 51 КК України такий вид покарання до осіб визнаних винними у вчиненні кримінального правопорушення не передбачений, а тільки відповідно до глави 18 КПК України, особиста порука передбачена лише як вид запобіжного заходу при затриманні особи на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Отже, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги, колегія суддів істотних порушень кримінально - процесуального законодавства під час досудового та судового слідства по даному кримінальному провадженню, які б могли призвести до прийняття судом першої інстанції неправильного рішення не встановила.

За таких обставин апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, а тому вирок суду першої інстанції стосовно нього слід залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 -залишити без задоволення, а вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.04.2023 стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії даного судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2