06.07.2023 Єдиний унікальний номер 205/6721/23
1-кп/205/914/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 липня 2023 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000394 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянка України, має повну загальну середню освіту, офіційно не працевлаштованої, неодруженої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

-14.03.2014 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки на підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнена з іспитовим строком на 2 роки;

-23.06.2017 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 307 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, звільнена 01.09.2017 за відбуття строку покарання;

-01.09.2020 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.;

-30.08.2022 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 126, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців на підставі ст. 75, 76 КК України від покарання звільнена з іспитовим строком на 1 рік;

-01.09.2022 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

01 вересня 2022 вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у вигляді 100 годин громадських робіт. Даний вирок після набрання законної сили 11.01.2023 скеровано для виконання до Новокодацького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, тобто за місцем проживання ОСОБА_3 .

17.01.2023 ОСОБА_3 ознайомлена працівниками Новокодацького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт. При цьому ОСОБА_3 при ознайомленні з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт письмово попереджалася про кримінальну відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Того ж дня працівниками Новокодацького РФ ФДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 вручене направлення на відбування громадських робіт до Комунального підприємства «Молодіжне творче об`єднання» ДМР, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, буд. 53. Згідно направлення ОСОБА_3 мала приступити до роботи на визначеному об`єкті з 18.01.2023. Проте, ОСОБА_3 до відбуття покарання не приступила у зв`язку з захворюванням та в подальшому перебувала на лікарняному в період з 10.01.2023 по 22.01.2023, з 31.01.2023 по 06.02.2023, з 13.02.2023 по 27.02.2023, що підтверджується випискою із медичної картки ОСОБА_3 від 30.06.2023.

Після цього, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на ухилення від відбування призначеного судом покарання у вигляді громадських робіт, а саме неявки на визначений у направлені об`єкт протягом квітня, травня та червня місяця 2023 року. Реалізуючи даний умисел у КП «МТО» ДМР ОСОБА_3 не з`явилась, що підтверджено повідомленнями до Новокодацького РВ ФДУ «Центр пробації» Дніпропетровській області.

23.03.2023, 11.05.2023, 25.05.2023, 08.06.2023 ОСОБА_3 з`являлась до Новокодацького РВ ФДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області, де надавала письмові пояснення, згідно яких документів на підтвердження поважності причин неявки вона не має і відносно неї застосовано застереження у виді письмового попередження про притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України за фактом порушення порядку та умов відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Таким чином, не маючи поважних причин для неявки ОСОБА_3 умисно допустила більше двох невиходів протягом квітня, травня та червня місяця 2023 року. Після чого, 21.06.2023 Новокодацьким РВ ФДУ «Центр пробації» в Дніпропетровській області направлено до ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області подання про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 за ухилення від відбування покарані у вигляді 100 годин громадських робіт.

Станом на 30.06.2023 року відбута частина покарання у виді громадських робіт становить 20 годин, невідбута частина покарання складає 80 годин.

Умисні дії обвинуваченої ОСОБА_3 , які виразилися в ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт, кваліфікуються за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

До обвинувального акту, який містить клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додані: письмова заява обвинуваченої ОСОБА_3 , складена в присутності її захисника адвоката ОСОБА_6 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Дослідивши зміст відповідних заяв та матеріалів дізнання, суд приходить до висновку що вказані заяви обвинуваченої є усвідомленими, відповідають її внутрішній волі, а її процесуальна позиція сформована без будь-якого стороннього неправомірного впливу на неї.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України, у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлені в даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд, з огляду на відповідність цих обставин матеріалам кримінального провадженні, а також з урахуванням відсутності підстав для сумніву в їх об`єктивності та доведеності, визнає їх доведеними.

Таким чином, суд приходить до висновку про достатність підстав для прийняття рішення про визнання обвинуваченої ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд визнає її щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом визнається рецидив кримінального правопорушення.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею діяння, яке відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченої, яка раніше була неодноразово засуджена, характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, офіційно непрацевлаштована, неодружена, має двох неповнолітніх дітей, а також положення Загальної частини КК України щодо порядку призначення покарання.

Відповідно до п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу та відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

Санкція ч. 2 ст. 389 КК України, за якою обвинувачується ОСОБА_3 передбачає покарання лише у вигляді арешту на строк до шести місяців або обмеження волі на строк до трьох років. Інших видів покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України законом не передбачено.

Разом з цим, відповідно до ч. 3 ст. 60 КК України арешт не застосовується до жінок, які мають дітей віком до семи років, а у відповідності до вимог ч. 3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років.

Таким чином, враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 має двох дітей, яким на момент вчинення обвинуваченою ОСОБА_3 кримінального правопорушення та на день ухвалення вироку виповнилося три та тринадцять років відповідно, до останньої не може бути застосовані покарання у вигляді арешту та обмеження волі.

При цьому, суд не вбачає можливим застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України та призначення їй іншого більш м`якого покарання ніж арешт, з огляду на відсутність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених ст. 284 КК України судом не встановлено.

Таким чином, суд приходить до висновку про неможливість призначення обвинуваченій ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 389 КК України.

Разом з цим, суд не вбачає підстав для застосування положень ст. 71 КК України, оскільки повне або часткове приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за попереднім вироком, згідно вимог ч. 1 ст. 71 КК України може бути застосовано лише до покарання, призначеного за новим вироком з подальшим визначенням остаточного покарання за сукупністю вироків.

Витрат на залучення експерта у кримінальному провадженні не здійснювалося, цивільного позову не заявлялося, заходів забезпечення кримінального провадження не застосовувалося.

Таким чином, покарання призначене ОСОБА_3 вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 1 вересня 2022 року за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді 100 годин громадських робіт підлягає самостійному виконанню.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України без призначення їй за цим законом покарання.

Покарання призначене ОСОБА_3 вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 1 вересня 2022 року у вигляді 100 (ста) годин громадських робіт виконувати самостійно.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

В іншій частині вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження

Суддя: ОСОБА_1