Провадження № 1-кс/204/2467/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю адвоката ОСОБА_4

за участю підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Дніпрі клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Львівської області, Кам`янка-Бузького району, смт. Добротвір, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовець військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , раніше судимого:

-вироком Жовківського районного суду Львівської області від 1 липня 2021 року, за ст. 296 ч. 4 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки; на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року звільнений від призначеного покарання,

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10 липня 2023 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що Слідчим відділом СУ ГУНП в Донецькій області під процесуальним керівництвом Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000241 від 07 квітня 2023 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що військовослужбовець військової служби за контрактом головний сержант інженерно-саперного взводу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, направленим на придбання, зберігання та збут вибухової речовини без передбаченого законом дозволу та реалізуючи вказаний умисел, у невстановлений органами досудового розслідування час, але не пізніше приблизно 15.00 год. 04 травня 2023 року, знаходячись у невстановленому органами досудового розслідування місці, з невстановленого органами досудового розслідування джерела без передбаченого законом дозволу незаконно придбав чотири дерев`яних ящика з 252 одиницями вибухової речовини тротил, (загальною вагою 100 кг.). В подальшому, молодший сержант ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, у невстановлений органами досудового розслідування час, але не пізніше приблизно 15.00 год. 04 травня 2023 року, знаходячись у невстановленому органами досудового розслідування місці переніс придбані без передбаченого законом дозволу чотири дерев`яних ящика з 252 одиницями вибухової речовини тротил, (загальною вагою 100 кг.) до багажного відділення автомобіля марки FORD моделі Renger (пікап), чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 та почав їх зберігати у вказаному транспортному засобі без передбаченого законом дозволу з метою подальшого збуту. Того ж дня, молодший сержант ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на збут вибухової речовини тротил без передбаченого законом дозволу, з корисливих мотивів, приблизно о 15 год. 00 хв., перебуваючи у приміщенні кафе Роут НОМЕР_3 , що розташоване на території заправної станції Роут НОМЕР_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, шляхом незаконного продажу за грошову винагороду у розмірі 50 000 гривень збув ОСОБА_8 , який діяв під контролем працівників правоохоронних органів, на прилеглій до вказаного кафе території, чотири дерев`яних ящика з 252 одиницями вибухової речовини тротил (загальною вагою 100 кг.), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України придбання, зберігання та збут вибухової речовини без передбаченого законом дозволу. Крім того, військовослужбовець військової служби за контрактом головний сержант інженерно-саперного взводу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, направленим на придбання, зберігання та збут вибухової речовини без передбаченого законом дозволу та реалізуючи вказаний умисел, у невстановлений органами досудового розслідування час, але не пізніше 12 год. 46 хв. 17 травня 2023 року, знаходячись у невстановленому органами досудового розслідування місці, з невстановленого органами досудового розслідування джерела без передбаченого законом дозволу незаконно придбав п`ять дерев`яних ящика з 456 одиницями вибухової речовини тротил, (загальною вагою 125 кг.) та один пакет із полімерного матеріалу з вибуховою речовиною на основі гексогену вагою до 5 кілограмів. В подальшому, молодший сержант ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, у невстановлений органами досудового розслідування час, але не пізніше 12 год. 46 хв. 17 травня 2023 року, знаходячись у невстановленому органами досудового розслідування місці переніс придбані без передбаченого законом дозволу п`ять дерев`яних ящика з 456 одиницями вибухової речовини тротил, (загальною вагою 125 кг.) та один пакет із полімерного матеріалу з вибуховою речовиною на основі гексогену вагою до 5 кілограмів до багажного відділення автомобіля марки LAND ROVER, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 (замість номерного знаку малася табличка з надписом КУЦИЙ) та почав їх зберігати у вказаному транспортному засобі без передбаченого законом дозволу з метою подальшого збуту. Того ж дня, молодший сержант ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на збут вибухової речовини тротил, а також вибухової речовини на основі гексогену без передбаченого законом дозволу, з корисливих мотивів, 17 травня 2023 року, приблизно о 12 год. 42 хв., перебуваючи на вулиці поблизу приміщення Car Wash мийка самообслуговування за адресою: Донецька область, місто Костянтинівка, проспект Ломоносова, будинок № 159а, діючи умисно, шляхом незаконного продажу за грошову винагороду у розмірі 110 000 гривень збув ОСОБА_8 , який діяв під контролем працівників правоохоронних органів, на прилеглій до вказаного приміщення території, п`ять дерев`яних ящиків з 456 одиницями вибухової речовини тротил, (загальною вагою 125 кг.) та один пакет із полімерного матеріалу з вибуховою речовиною на основі гексогену вагою до 5 кілограмів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України придбання, зберігання та збут вибухової речовини без передбаченого законом дозволу. Таким чином, військовослужбовець військової служби за контрактом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України придбання, зберігання та збут вибухової речовини без передбаченого законом дозволу. Крім того, військовослужбовець військової служби за контрактом головний сержант інженерно-саперного взводу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, направленим на придбання та зберігання вогнепальної зброї, в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576 (з подальшими змінами та доповненнями), Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21 серпня 1998 року № 622 (з подальшими змінами та доповненнями) реалізуючи вказаний умисел, у невстановлений органами досудового розслідування час, але не пізніше 12 год. 46 хв. 17 травня 2023 року знаходячись у невстановленому органами досудового розслідування місці, з невстановленого органами досудового розслідування джерела без передбаченого законом дозволу незаконно придбав ручну нарізну короткоствольну вогнепальну зброю калібру 9 мм пістолет Макарова (ПМ), промислового виготовлення, з серійним номером « НОМЕР_5 » який придатний для стрільби та шість пістолетних патронів калібру 9 мм (9х18) центрального бою, промислового виробництва, штатними боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї калібру 9 мм, які придатні до стрільби, які він зберігав на торпеді у автомобілі марки LAND ROVER, моделі FREELANDER, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 (замість номерного знаку малася табличка з надписом КУЦИЙ) та незаконно без передбаченого законом дозволу зберігав до 15 год. 41 хв. 17 травня 2023 року, маючи реальну можливість здати вогнепальну зброю та бойові припаси органам влади, але не зробив цього. Того ж дня, 17 травня 2023 року у період часу з 15 год. 41 хв. до 17 год. 23 хв., був проведений обшук у автомобілі марки LAND ROVER, моделі FREELANDER, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 (замість номерного знаку малася табличка з надписом КУЦИЙ), який перебував у фактичному користуванні ОСОБА_5 , на момент обшуку вказаний транспортний засіб був розташований на прилеглій території до приміщення Car Wash мийка самообслуговування за адресою: Донецька область, місто Костянтинівка, проспект Ломоносова, будинок № 159 а, так з торпеди, внутрішньої частини салону вище вказаного транспортного засобу у присутності двох понятих були виявлені, оглянуті та вилучені належні ОСОБА_5 речі, серед яких знаходились: нарізна короткоствольна вогнепальна зброя калібру 9 мм пістолет Макарова (ПМ), промислового виготовлення, з серійним номером « НОМЕР_5 » який придатний для стрільби та шість пістолетних патронів калібру 9 мм (9х18) центрального бою, промислового виробництва, штатними боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї калібру 9 мм, які придатні до стрільби, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України придбання, зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу. Таким чином, військовослужбовець військової служби за контрактом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України придбання, зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу. У вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Львівської області, Кам`янка-Бузького району, смт. Добротвір, українець, громадянин України, одружений, маючий на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньою освітою, військовослужбовець військової служби за контрактом, головний сержант інженерно-саперного взводу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 01.07.2021 Жовківським районним судом Львівської області за ст. 296 ч. 4 КК України з покаранням у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року звільнений від призначеного покарання. «17» травня 2023 року о 12 годині 46 хвилин військовослужбовця військової служби за контрактом, головного сержанта інженерно-саперного взводу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , затримано в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня йому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України. Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: допитами свідків, оглядами місць події, матеріалами експертиз та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності. 19 травня 2023 року слідчим суддею Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_9 відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_4 на строк до 15 липня 2023 року. 15 липня 2023 року по вищевказаному кримінальному провадженню спливають строки тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 . Проте завершити досудове розслідування до вказаної дати не представилось за можливе через необхідність провести слідчі (розшукові) та процесуальні дії, спрямовані на отримання доказів, у зв`язку з чим для повного та неупередженого розслідування у кримінальному провадженні необхідно виконати наступне: отримати тимчасовий доступ до інформації щодо місце знаходження мобільних терміналів свідка та підозрюваного ОСОБА_5 , а також здійснення ними телефонних дзвінків; провести огляд і аналіз зазначеної інформації з метою її деталізації; отримати розтаємнені матеріали проведених НСРД в рамках кримінального провадження; детально оглянути та проаналізувати матеріали проведених НСРД в рамках кримінального провадження з метою встановлення повних обставин вчинення вказаних правопорушень; виконати з підозрюваним та його захисником у кримінальному провадженні вимоги ст. 290 КПК України, тобто вчинити процесуальні дії для підготовки та направлення матеріалів кримінального провадження з обвинувальним актом до суду; підготувати обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні, реєстр матеріалів досудового розслідування; провести інші слідчі та процесуальні дії, в яких виникне необхідність під час досудового слідства. У зв`язку з вищезазначеним, слідчий звернувся до керівника Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони з клопотанням про продовження строків досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 17 серпня 2023 року. Постановою керівника Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони від 06 липня 2023 року клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області майора поліції ОСОБА_7 від 27 червня 2023 року про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000241 від 07 квітня 2023 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України задоволено. Продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000241 від 07 квітня 2023 року, до трьох місяців, тобто до 17 серпня 2023 року включно. На даний час, у зв`язку із неможливістю завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні в строк до 2-х місяців, у сторони обвинувачення виникла необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 в строк до трьох місяців. Метою продовження запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які на цей час не зменшилися. Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_5 . Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, в обґрунтування продовження строку тримання під вартою, щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам:переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим що молодший сержант ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який, передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання. При цьому, можливі посилання сторони захисту на відсутність на даний час спроб втечі підозрюваного будуть безпідставними, оскільки його належна процесуальна поведінка наразі обумовлена не його правосвідомістю, а відсутністю запобіжного заходу, що жодним чином не свідчить про неможливість переховування підозрюваного у разі не обрання йому запобіжного заходу. Крім того, з обставин кримінального провадження вбачається, що молодший сержант ОСОБА_5 , будучи особою, яка на підставі статутів Збройних Сил України, Присяги, взявши на себе зобов`язання знаходитися на території місця дислокації свого військового підрозділу або у місці, визначеному його командирами, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, накази командирів, неухильно дотримуватись Конституції і законів України, зберігати державну і військову таємницю, порушив ці зобов`язання. Вказане також має стати підставою для того аби визнати, що ОСОБА_5 повинен був сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України, в той час як своєю поведінкою вже продемонстрував зневагу до Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та Військової присяги. Також не можна лишати поза увагою той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 як особа, яка знаходилася в районі ведення бойових дій, значно краще ніж пересічний українець володіє інформацією щодо місць проходу на територію, тимчасово непідконтрольну органам державної влади України, і може використати дану інформацію для переховування на вказаній території з метою ухиляння від покарання у разі доведеності його вини. Незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підозрюваний може вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, а також свідків з числа цивільних осіб, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій. Наявність цього ризику зумовлена тим, що підозрюваний має мотив та можливість внаслідок підтримання дружніх стосунків зі свідками, вплинути на їх свідчення. Вказані свідки надали вичерпні покази з приводу обставин вчинення підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованих йому злочинів, у зв`язку з чим їх покази є основоположними для доведення винуватості останнього перед судом. Однак, підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення від покарання, яке йому загрожує у разі доведення його винуватості перед судом, може почати спроби незаконного впливу на свідків, зокрема шляхом вмовляння, підкупу або погроз, що може призвести до зміни його показів у судовому провадженні, а це, у свою чергу може призвести до уникнення підозрюваним законного справедливого покарання. Слід зазначити, що з огляду на положення ст. 23 КПК України (безпосередність дослідження показань судом), судом будуть братись до уваги саме ті покази свідків, які свідки нададуть безпосередньо суду, а не слідчому на стадії досудового розслідування. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином що підтверджується тим, що підозрюваний розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, при цьому як військовослужбовець маючи певну підтримку серед інших військовослужбовців може будь-яким чином здійснювати вплив на свідків. Імовірність впливу на свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином. Крім цього, підозрюваний перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування. Вчиняти інші кримінальні правопорушення підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 вчиняючи збут вибухових речовин, в умовах воєнного стану, з метою ухилення від покарання у разі визнання його винним або від кримінального переслідування існує реальна можливість вчинення останнім злочину, передбаченого ст. 408 КК України («Дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини або місця служби з метою ухилитися від військової служби, а також нез`явлення з тією самою метою на службу у разі призначення, переведення, з відрядження, відпустки або з лікувального закладу»). Крім того у даний час невстановлені усі місця можливого зберігання (тайники) та походження вибухової речовини тротил, яку на протязі тривалого часу збував ОСОБА_5 . Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 , у вигляді особистого зобов`язання пов`язана з тим, що особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом та відповідно до п. 2 ст. 179 КПК України однією з ознак виконання особистого зобов`язання є те що підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, та його застосування не достатнє для забезпечення виконання підозрюваним його обов`язків у цьому кримінальному провадженні, оскільки у вказаному випадку ОСОБА_5 буде зобов`язаний повернутися до місця мешкання та реєстрації, тобто на територію Донецької області, що створить умови та змогу ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також здійснювати вплив на свідків у цьому кримінальному провадженні, у зв`язку із чим неможливо ефективно забезпечити необхідну міру контролю за поведінкою підозрюваного, що дасть останньому можливість переховуватись від правосуддя, наддасть останньому можливість переховуватись від органу досудового розслідування та суду та здійснювати тиск на свідків, щоб останні відмовились від своїх показань. Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 , у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що органом досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , приймаючи до уваги украй напружену ситуацію, що склалась у вказаному регіоні, що ставить під сумнів подальше перебування ОСОБА_5 на території Донецької області, а тому обрання відносно нього іншого запобіжного заходу створить передумови для переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або суду. Більше того, за таких обставин ОСОБА_5 отримає можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні. Крім того, можливість незаконного впливу на свідків, спрямованих на зміну їх показів в суді, з метою перешкоджання доказуванню стороною обвинувачення перед судом усіх фактичних даних, які встановлені у ході досудового розслідування, порушує принцип змагальності кримінального провадження, визначений ст. 22 КК України. З огляду на це, такий вид запобіжного заходу як домашній арешт не є достатнім і не виправдовує, настання ризику п.п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, під час розгляду можливого клопотання сторони захисту про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту суд повинен звернути увагу на з`ясовування позиції власника житла та підтвердження його однозначної згоди на застосування домашнього арешту до ОСОБА_5 в такій ситуації. Сторона захисту повинна надати суду згоду повнолітніх осіб, які проживають в одному житловому приміщенні із підозрюваним щодо застосування цього запобіжного заходу, вказаним особам суд повинен роз`яснити при цьому порядок здійснення контролю за дотриманням умов застосування домашнього арешту, зокрема щодо права з`являтися в житло. Вказана позиція прослідковується в п. 15 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 квітня 2013 р. «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» де зауважується, що правильною слід вважати практику тих слідчих суддів, судів, які застосовують домашній арешт, з`ясувавши при цьому думку власника житла та оцінивши усі обставини в сукупності, у тому числі: міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання; наявність у нього родини й утриманців (місце їх фактичного проживання); достатність застосування такого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у ст. 177 КПК, зокрема, спробам підозрюваного, обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 , у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до органу досудового розслідування та суду не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до суду на першу вимогу. Разом з тим, поручителі з числа цивільних осіб не зможуть забезпечити виконання підозрюваним обов`язків щодо не здійснення впливу на свідків, які до теперішнього часу проходять військову службу, де проходив військову службу ОСОБА_5 , а також проживають по всій території України. Водночас, у випадку судом застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді застави, слід зазначити, кримінальне правопорушення було вчинене з застосування насильства, а також що підозрюваний будучі військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 , перебуває в зоні проведення бойових дій на території Донецької області, та бере безпосередню участь у бойових діях або забезпечує здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, отримує грошове забезпечення та додаткові винагороди до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, що регламентується Постановою Кабінету Міністру України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». За таких обставин застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти цим ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість підозрюваного свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування. З огляду на те, що органом досудового розслідування доведено та підтверджено вищевказаними матеріалами існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що підозрюваний ОСОБА_5 має можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може здійснити вплив на свідків, тому що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути признаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання, а також беручи до уваги вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, його вік, посаду, репутацію, стан здоров`я, майновий стан та інші обставини, приймаючи до уваги особливу суспільну небезпеку протиправних дій ОСОБА_5 для запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є застосування щодо нього запобіжного заходу - тримання під вартою як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років. Враховуючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України, слід врахувати, що підозрюваний ОСОБА_5 є чоловіком, який має проблеми зі здоров`ям мінно-вибухове поранення з ампутацією до коліна правої ноги, мінно-вибухове поранення лівої руки з ампутацією великого пальця та частини вказівного пальця, приймав участь у бойових діях, у яких здобув бойовий досвід, Жовківським районним судом Львівської області 01.07.2021 за ст. 296 ч. 4 КК України судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та останньому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років. Вказані фактори в сукупності також дають підстави вважати про можливість переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду, впливу на свідків, тим самим вважаю не можливо застосувати більш м`який запобіжний захід. Не утворює підстав для звільнення підозрюваного і участь останнього у бойових діях пов`язаних з захистом суверенітету та незалежності України, оскільки ці обставини мали місце і на час вчинення злочину, а отже вони не утворюють для ОСОБА_5 жодних моральних запобіжників при обранні ним моделі поведінки. Розглядаючи можливість застосування до підозрюваного будь-якого альтернативного запобіжного заходу, прокурор звертає увагу суду, що наразі достатніми та належними підставами застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 є не лише очікування завершення досудового розслідування та розгляду справи в суді, а і дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку повністю виправдовує утримання підозрюваного під вартою. Отже, досягнення мети визначеної у ст. 177 КПК України наразі можливе виключно шляхом взяття під вартою ОСОБА_5 . Сторона обвинувачення акцентує увагу суду, що під час розгляду клопотання відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість перебування ОСОБА_5 під вартою, немає, відсутні докази і наявності в останнього міцних соціальних зв`язків, інших даних, які б переважили ризики передбачені ст. 177 КПК України. Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, також враховуючи вкрай напружену ситуацію пов`язану з введенням воєнного стану в країні, є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується вчиненням ОСОБА_5 тяжкого злочину, що свідчить про неможливість запобіганням цим ризикам шляхом обрання застосування більш м`якого запобіжного заходу, непов`язаного з триманням під вартою та свідчить про необхідність визначення застави у розмірі 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. З огляду на те, що органом досудового розслідування доведено та підтверджено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та враховані обставини, передбачені ст. 178 КПК України. Таким чином, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може переховується від органу досудового розслідування та суду, може впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобіганням цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Тому, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

Прокурор у судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки ризики не доведені.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні зазначила, що ризики слідчим недоведені. Тяжкість злочину не може бути основою причиню обрання такого запобіжного заходу, а тому вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши подане клопотання та надані слідчим матеріали, якими обґрунтовується необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , суд приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

17 травня 2023 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою Красногвардійського раойнного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2023 року, відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням його на гауптвахті Лугансько- ІНФОРМАЦІЯ_6 , без альтернативи внесення застави.

Постановою керівника Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_10 від 6 липня 2023 року, строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000241, продовжено до 17 серпня 2023 року.

Так, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні зазначено, що існують ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у даному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити нове кримінальне правопорушення.

Проте, у судовому засіданні знайшли своє підтвердження ризики, що ОСОБА_5 дійсно враховуючи тяжкість покарання та з метою ухилення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у даному провадженні, а також продовжити злочинну діяльність.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 01 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Відповідно до конвенції та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії» та «Ігнатов проти України», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, враховую вимоги п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У судовому засіданні прокурором було повністю обґрунтовано той факт, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним тяжкого кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця реєстрації, стійких соціальних зв`язків, а також враховуючи наявність ризиків, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у даному провадженні, а також продовжити злочинну діяльність, та враховуючи, що підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу у судовому засіданні не встановлено, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність підстав для продовження підозрюваному строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без альтернативи внесення застави, в межах строку досудового розслідування, тобто до 17 серпня 2023 року.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 34, 81, 110, 131-132, 176-178, 183, 199, 219, 294, 309-310, 369-372, 392-393, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового росзлідування, тобто до 17 серпня 2023 року, без визначення розміру застави.

Утримувати ОСОБА_5 , в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалу направити до Головного управління Національної поліції в Донецькій області для виконання.

Ухвала щодо продовження строку запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1