Справа №585/200/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/1205/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА

Іменем України

21 вересня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Суми клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28.02.2023 у кримінальному провадженні № 588/200/22,

учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

установила:

Вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28.02.2023 ОСОБА_9 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК, і йому призначене покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань за сукупністю злочинів, ОСОБА_9 призначене остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

08.06.2023 обвинувачений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу на зазначений вирок суду разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження цього судового рішення, яке обґрунтоване тим, що копію вироку він отримав через два місяці, а 28.02.2023 надав у суді тільки розписку про отримання вироку, а фактично його копія не видавалась, тому він не мав змоги протягом встановленого законом строку подати апеляційну скаргу на вирок суду.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку суду, доводи захисника ОСОБА_8 , яка підтримала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, доводи прокурора ОСОБА_7 , яка заперечила проти поновлення строку на апеляційне оскарження вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданого клопотання, колегія суддів вважає, що вказане вище клопотання ОСОБА_9 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження (ст. 7 КПК), однією з яких є розумні строки, тобто такі, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень, що забезпечують надійний захист законних iнтepeciв обвинуваченого (засудженого), iнтepeciв правосуддя, а також забезпечують обвинуваченому (засудженому) реальну можливість використати вci передбачені законом засоби захисту вiд обвинувачення. Для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку законодавець і встановив процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого КПК.

Процесуальні строки - це встановлені законом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії; будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням КПК (ст. 113 КПК).

Відповідно п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 395 КПК, апеляційна скарга подається на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, через суд, який ухвалив судове рішення, а згідно п. 1 ч. 2 цієї статті апеляційна скарга може бути подана на вирок суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення; якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. При цьому правило дотримання тридцятиденного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. Це правило надає особі, яка має право на апеляційне оскарження, більш ніж достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати апеляційну скаргу або не подавати, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Крім того, процесуальні дії мають виконуватися у встановлені КПК строки; строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти (ч. 1 ст. 116 КПК), пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду (ч. 1 ст. 117 КПК), а згідно п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях наголошував, що «правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави; питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку; проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження; у кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності» (рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України»). «Доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд» (рішення від 12.07.2007 у справі «Станков проти Болгарії»).

Особа, яка бажає подати апеляційну скаргу має діяти сумлінно для того, що б ефективно реалізувати своє право, незважаючи на те, що ст. 117 КПК і містить положення щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку, оскільки строками визначаються часові межі існування правовідносин у кримінальному процесі, в яких повинно відбутися здійснення прав і виконання обов`язків учасниками (сторонами) кримінального провадження, а правові норми встановлюють не тільки «що» і «як» потрібно зробити, але і «в які строки», що є обов`язковим елементом поведінки відповідного суб`єкта кримінального провадження і виступає як один з показників правомірності юридичної діяльності учасників процесу.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 28.02.2023 Роменським міськрайонним судом Сумської області за участі ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 був проголошений вирок, за яким обвинувачений був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК, і йому з урахуванням положень ч. 4 ст. 40 КК було призначене остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

Обвинувачений ОСОБА_9 і його захисник ОСОБА_8 в цей же день одразу після проголошення отримали копії вироку суду першої інстанції, про що свідчать відповідні розписки (а. к. п. 177, 178), тобто тридцятиденний строк апеляційного оскарження для обвинуваченого та його захисника розпочався 01.03.2023 і закінчувався 30.03.2023.

У подальшому копія цього вироку також була вручена ОСОБА_9 і в ДУ «Сумський слідчий ізолятор» 14.03.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. к. п. 183).

Разом з тим, апеляційну скаргу на вказаний вирок було подано обвинуваченим ОСОБА_9 лише 08.06.2023, тобто з тривалим пропуском встановленого законом процесуального строку, а наведені ним у клопотанні причини пропуску строку на апеляційне оскарження не можна вважати поважними (об`єктивними), оскільки останні не підтверджені жодним доказом і є голослівними.

З огляду на вимоги кримінального процесуального закону, поважними причинами необхідно вважати лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними саме до закінчення процесуального строку, тобто не залежали від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, реальними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Враховуючи відсутність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, колегія суддів вважає за необхідне відмовити ОСОБА_9 в задоволенні його клопотання про поновлення строку.

Керуючись ст. 395 і 399 КПК України,

постановила:

Відмовити обвинуваченому ОСОБА_10 у задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження вироку Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28.02.2023.

Повернути обвинуваченому ОСОБА_9 його апеляційну скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк, з дня отримання копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4