постанова

ІМЕНЕМ УКРАЇНи

20 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 201/2516/20

провадження № 51-4014км22

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу заступника начальника відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2022 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 12 вересня 2022 року в кримінальному провадженні № 0000163 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки м. Дніпра,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 Кримінального кодексу України (далі - КК).

1. Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

1.1. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2022 року кримінальне провадження закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК)

1.2. При перегляді цього рішення за апеляційною скаргою прокурора Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 12 вересня 2022 року залишив його без змін.

2. Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

2.1. У поданій касаційній скарзі прокурор, указуючи на істотне порушення судами першої та апеляційної інстанцій вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати оскаржувані судові рішення і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

2.2. На обґрунтування своїх вимог зазначає, що обвинувальний акт був направлений прокурором до суду в межах строку досудового розслідування, що підтверджується реєстраційно-контрольною карткою, сформованою відділом документального забезпечення Полтавської обласної прокуратури.

2.3. Також вказує, що кримінальне провадження не може бути закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, так як відомості щодо нього були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) до набрання чинності цією нормою.

2.4. З урахуванням наведеного вважає, що оскаржувані рішення ухвалені без додержання вимог статей 370, 372, 419 КПК і підлягають скасуванню.

2.5. У поданих письмових запереченнях ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 вказують на законність цих судових рішень і просять залишити касаційну скаргу прокурора без задоволення, а рішення без зміни.

3. Позиція учасників в суді касаційної інстанції

3.1. Прокурор підтримала вимоги касаційної скарги і просила скасувати оскаржувані судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

3.2. Інші учасники були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, однак у судове засідання не прибули. У письмовій заяві ОСОБА_7 просила розглянути касаційну скаргу без її участі.

4. Мотиви Суду

4.1. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, перевіривши матеріали провадження та доводи, наведені в касаційній скарзі, дійшла висновку про таке.

4.2. За правилами ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

4.3. Відповідно до положень ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

4.4. Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є таке порушення вимог цього Кодексу, яке перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

4.5. Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

4.6. Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що суд першої інстанції цих вимог закону не дотримався.

4.7. Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

4.8. За правилами ч. 7 ст. 217 КПК днем початку досудового розслідування у провадженні, виділеному в окреме провадження, є день, коли було розпочато розслідування, з якого виділено окремі матеріали, а у провадженні, в якому об`єднані матеріали кількох досудових розслідувань, - день початку розслідування того провадження, яке розпочалося раніше.

4.9. Статтею 284 КПК визначено підстави для закриття кримінального провадження, тобто закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

4.10. Згідно з Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII (далі - Закон № 2147-VIII) частину 1 статті 284 КПК доповнено пунктом 10, за яким ці зміни вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, тобто з 16 березня 2018 року і не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення було внесено до ЄРДР після введення в дію цих змін.

4.11. З матеріалів провадження вбачається, що 17 жовтня 2017 року до ЄРДР за № 0003723було внесено відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 206-2, ч. 2 ст. 345 КК.

4.12. 27 жовтня 2017 року у кримінальному провадженні ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 206-2, ч. 3 ст. 365-2 КК.

4.13. 15 лютого 2018 року з матеріалів кримінального провадження №0003723 було виділено матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_10 за №0000163.

4.14. Відповідно до положень ч. 7 ст. 217 КПК днем початку досудового розслідування у цьому провадженні є день, коли було розпочато розслідування у провадженні № 0003723, тобто 17 жовтня 2017 року.

4.15. За таких обставин рішення суду про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК не ґрунтується на вимогах закону, оскільки відомості у кримінальному провадженні № 0003723 було внесено до ЄРДР до набрання чинності Законом № 2147-VIII.

4.16. Твердження судів першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях про необхідність застосування вказаної норми з огляду на те, що відомості про зміну повідомлення про підозру в кримінальному провадженні № 0000163 були внесені 09 грудня 2019 року вже після введення в дію Закону № 2147-VIII не ґрунтуються на вимогах закону, який пов`язує цей строк із початком досудового розслідування в первинному кримінальному провадженні, а не з повідомленням чи зміною повідомлення про підозру.

4.17. Отже, до кримінального провадження № 0003723 від 17 жовтня 2017 року, а також до усіх інших кримінальних проваджень, які були виділені з нього в окреме провадження або об`єднані з ним, та які були зареєстровані пізніше, не може бути застосовано положення п. 10. ч. 1 ст. 284 КПК, оскільки цей Закон не існував на час внесення відомостей до ЄРДР у вказаному кримінальному провадженні.

4.18. Тому висновок суду першої інстанції в ухвалі про можливість застосування у кримінальному провадженні № 0000163 відносно ОСОБА_7 положень п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а вказане судове рішення - вимогам частин 1 та 2 ст. 370 КПК.

4.19. При перевірці цього рішення за апеляційними скаргами прокурора та потерпілого суд апеляційної інстанцій на вказані особливості вимог кримінального процесуального закону уваги не звернув, допущену судом першої інстанції помилку не виправив і безпідставно залишив апеляційні скарги без задоволення, а ухвалу місцевого суду без змін.

4.20. За таких обставин оскаржувані рішення не можуть бути визнані законними та обґрунтованими, що ухвалені з додержанням вимог статей 370, 372 та 419 КПК.

4.21. Допущені судами першої та апеляційної інстанції порушення є істотними у розумінні положень ч. 1 ст. 412 КПК, які перешкодили цим судам ухвалити законні та обґрунтовані судові рішення в справі.

4.22. Згідно з правилами п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК істотне порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для скасування судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції.

4.23. З урахуванням наведеного касаційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а судові рішення - скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, під час якого цьому суду слід узяти до уваги наведене і з додержанням вимог кримінального процесуального закону ухвалити обґрунтоване судове рішення.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Верховний Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2022 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 12 вересня 2022 року щодоОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3