Справа № 953/7466/23
н/п 1-кс/953/6379/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000487 від 16.08.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

встановив:

18.08.2023 о 09:14 год. на адресу суду надійшло клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , в якому прокурор просить накласти арешт на майно, вилучене 17.08.2023 у громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час проведення огляду місця події у службовому кабінеті № 212 у приміщенні ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, буд. 49, а саме: банківську картку для виплат, яка належала ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 ) банку «Приват Банк» НОМЕР_1 .

Місцем зберігання арештованого майна визначити матеріали кримінального провадження № 0000487 від 16.08.2023.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що Харківським районним управлінням поліції № 1 ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000487 від 16.08.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, за заявою Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області, про те, що гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами ОСОБА_5 , шляхом отримання пенсії ОСОБА_5 з карткового рахунку НОМЕР_2 , після його смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) у сумі 5 481 грн. 36 коп.

17.08.2023 старшим дізнавачем СД ХРУП № 1 ГУ НП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 у період часу з 11:50 год. по 12:20 год. в присутності понятих, за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49, у службовому кабінеті № 212 у приміщенні ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області був проведений огляд місця події, під час якого була присутня громадянка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , яка у порядку 100 КПК України добровільно надала до огляду та вилучення банківську картку банку «Приват Банк» № НОМЕР_1 , яка належить її колишньому чоловіку (померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 ), з якої вона знімала грошові кошти після його смерті.

З пояснень ОСОБА_4 пояснила, що з 25.02.2000 вона перебувала в шлюбі з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у січні 2015 року їх шлюбні відносини було припинено, вони розлучилися та проживали разом в одній квартирі, в окремих кімнатах за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, ОСОБА_5 з травня 2013 року отримував пенсію за віком, згідно ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка нараховувалась йому на банківську картку банку «Приват Банк» № НОМЕР_1 .

У зв`язку з активними бойовими діями у м. Харкові, ОСОБА_4 разом з сином виїхала до м. Валки Богодухівського району Харківської області, її батько ОСОБА_7 та її колишній чоловік ОСОБА_5 виїжджати разом з ними не погодились.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку з хворобою, ОСОБА_5 помер, ОСОБА_4 приїхала до м. Харкова, поховала колишнього чоловіка та виїхала знову до м. Валки Богодухівського району Харківської області, банківська картка для виплат, яка належала ОСОБА_5 банку «Приват Банк» НОМЕР_1 , рахунок НОМЕР_2 знаходилась у неї. Грошові кошти з вище вказаної банківської картки ОСОБА_4 знімала декілька разів у банкоматах банку «Приват Банк» у 2022 році, точної дати та розмір суми назвати не змогла, не пам`ятає.

Коли ОСОБА_4 звернулась до пенсійного фонду, у березні 2023 року, точної дати вона не пам`ятає, з заявою на виплату допомоги на поховання за померлого ОСОБА_5 , то їй стало відомо, що їй потрібно повернути переплату пенсії у сумі 5 481 гривень 36 копійок. Однак, у зв`язку зі складним матеріальним становищем, ОСОБА_5 не повернула пенсію померлого ОСОБА_5 та розпорядилася грошовими коштами на свій власний розсуд.

Прокурор зазначає, що вилучений в ході огляду предмет є речовим доказом у даному кримінальному провадженні № 0000487 від 16.08.2023, за ч. 1 ст. 190 КК України.

Прокурор посилаючись на ч. 1 ст. 98, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин скоєного кримінального правопорушення, збереження речових доказів, просить накласти арешт на майно, вилучене 17.08.2023 за адресою: АДРЕСА_2 у гр. ОСОБА_5 , власником якого є ОСОБА_5 .

В судове засідання прокурор Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 не з`явився, викликався належним чином. 21.08.2023 через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання про арешт майна без його участі, клопотання підтримав, просив про його задоволення (а.с. 26).

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що Харківським районним управлінням поліції № 1 ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 16.08.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000487, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України (а.с. 7).

17.08.2023 з 11:50 год. по 12:20 год. в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49, виявлено та вилучено майно, перелік якого зазначено в протоколі огляду місця події (а.с. 18-21).

Клопотання про арешт майна подано до суду 18.08.2023 о 09:14 год. (а.с. 1).

Відповідно до вимог ст. 116 КПК України, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

Таким чином, прокурором дотримано вимоги закону щодо звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням про арешт майна до суду.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Постановою старшого дізнавача СД ХРУП № 1 ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 17.08.2023, майно вилучене 17.08.2023 під час проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000487, за ч. 1 ст. 190 КК України (а.с. 24).

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Прокурором доведено, що вищевказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вилучене відповідно до протоколу огляду місця події від 17.08.2023 майно, яке зазначено в клопотанні прокурором, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Отже, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

На підставі викладеного вище, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 107, 132, 167, 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000487 від 16.08.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 17.08.2023 під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: банківську картку для виплат, яка належала ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 ) банку «Приват Банк» НОМЕР_1 , - до скасування арешту у встановленому нормами КПК України порядку.

Місцем зберігання арештованого майна визначити матеріали кримінального провадження № 0000487 від 16.08.2023, згідно з Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1