Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/6068/20
Провадження № 1-кп/490/108/2021
У Х В А Л А

17 серпня 2023 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

його захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження № 0000082 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Миколаєві, є українцем, громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального Кодексу України

встановив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1. Під час судового розгляду кримінального провадження судом захисник заявила клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений під час судового розгляду це клопотання підтримав.

2. Прокурор під час судового розгляду кримінального провадження проти задоволення клопотання не заперечував.

3. Потерпіла у судове засідання не з`явилась, повідомлялась про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, про причини неявки у судове засідання він суд не повідомила.

Під час здійснення цього кримінального провадження вона подавала до суду заяву, у якій просила про розгляд справи за її відсутності.

Після подання цієї заяви потерпіла судом неодноразово повідомлялась про необхідність її явки до суду, проте у судові засідання вона неодноразово не з`являлась у судові засідання та причини своєї неявки суду не повідомляла.

Встановлених судом обставин із посиланням на докази

Відповідно до частини 1 статті 49 Кримінального Кодексу України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули встановлені у пунктах 1-5 частини 1 вказаної статті строки.

Відповідно до частини 2 цієї статті

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до частини 3 цієї статті

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Об`єднана палата Касаційного Кримінального Суду у складі Верховного Суду сформулювала висновок про застосування норм права, відповідно до якого:

Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у ч. 1 ст. 49 КК диференційовані строки давності за умови, що протягом вказаних строків особа не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового розслідування або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

Отже, звільнення від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 Кримінального Кодексу України є можливим за наявності трьох умов:

1.закінчення зазначених у законі строків;

2.не ухилення особи від слідства або суду

3.не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеню тяжкості;

Вирішення питання про наявність таких у мов в цьому випадку призводить до такого.

А. Щодо закінчення зазначених законом строків.

Вирішуючи питання про те, чи сплили передбачені законом строки давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, суд, виходе з такого.

Відповідно до положень пунктів 1-5 частини 1 статті 49 Кримінального Кодексу України, питання при закінчення строків давності вирішується, виходячи з:

-початкового моменту перебігу строку давності;

-передбаченої законом тривалість строку давності.

Початковим моментом перебігу строку давності є день вчинення особою діяння, що містить елементи складу кримінального правопорушення, передбаченого Особливою частиною Кримінального Кодексу України.

Тривалість строків давності відповідно до пунктів 1-5 частини 1 статті 49 Кримінального Кодексу України визначається ступенем тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, в свою чергу, відповідно до статті 12 Кримінального Кодексу України, визначається відповідно до санкцій статей Особливої частини цього Кодексу.

Статті Кримінального Кодексу ж, санкції яких мають враховуватись при визначенні ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, визначаються відповідно до вчиненого особою діяння та наявності в такому діянні елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Таке доводить, що для вирішення питання про закінчення строків давності слід визначити:

I.сутність вчиненого особою діяння, час його вчинення та наявність в ньому елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого в Особливій частині Кримінального Кодексу України;

II.ступінь тяжкості цього діяння;

III.тривалість строку давності

І……Вирішуючи питання про порядок визначення сутності вчиненого ОСОБА_4 діяння, часу його вчинення та наявність в ньому елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого в Особливій частині Кримінального Кодексу України, суд виходе з такого.

1. Норма статті 49 Кримінального Кодексу України на відміну від норм, що регулюють звільнення від кримінальної відповідальності з інших підстав, не пов`язує звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із визнанням цією особою своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, її каяттям у такому або відшкодуванням нею завданої нею шкоди.

Норми §2 глави 24 Кримінального Процесуального Кодексу України, що регулюють порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності, зокрема, за цією обставиною, не передбачають, що для звільнення особи від кримінальної відповідальності за цією обставиною необхідними є встановлення внаслідок досудового розслідування або судового розгляду як самого факту вчинення кримінального правопорушення, так й усіх обставин його вчинення. При цьому відповідно до частини 1 статті 17 Кримінального Процесуального Кодексу України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом. Таким чином, діюче законодавство не пов`язує звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності й з встановленням часу та характеру вчиненого особою кримінального правопорушення внаслідок кримінального провадження.

В той же час, у частині 2 статті 285 Кримінального Кодексу України зазначається про звільнення від кримінальної відповідальності особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення.

При цьому, як розтлумачив Верховний Суд України у пункті 3 своєї Постанові від 24 листопада 2016 року у справі № 5-328 К/С-16, системно-структурний аналіз норм Кримінального Процесуального Кодексу доводить, що обвинувачення особи пов`язується з моментом складання обвинувального акта, що містить офіційну, сформовану на досудовому розслідуванні версію про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Таке доводить, що при вирішенні питання про можливість звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності сутність вчиненого особою діяння, час його вчинення та наявність в ньому елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого в Особливій частині Кримінального Кодексу України, слід визначати, на підставі версії державного обвинувачення про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, що викладена в обвинувальному акті.

2. В межах цього кримінального провадження потерпіла ОСОБА_7 обвинувачує ОСОБА_4 у вчиненні злочину за таких обставин

07.01.2013, біля 04:00 год. [він] разом з ОСОБА_8 , знаходячись біля магазину "Мрія", який розташований по вул. Архітектора Старова, 6 у місті Миколаєві, на ґрунті неприязних стосунків спричинили ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді забиття головного мозку 2-го ступеню, крововиливу у ствол мозку, епідуральної гематоми лівої тім`яної області, субарахноідального крововиливу, лінійного перелому лівої тім`яної кістки, які відносяться до тяжких за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, що підтверджується висновками експерта № 52 від 10.01.2013; № 120 від 26.02.2013.

10.01.2013, поетрпілий ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень помер в лікарні швидкої медичної допомоги міста Миколаєва.

3. Ці дії ОСОБА_4 потерпілою органом досудового розслідування та публічним обвинуваченням кваліфіковані за частиною 2 статті 121 Кримінального Кодексу України - як спричинення тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя у момент заподіяння, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.

За такого при вирішенні питання про можливість звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності суд, на підставі наведеної версії потерпілої, виходе з того, що

07 січня 2013 року він вчинив злочин, передбачений частиною 2 статті 121 Кримінального Кодексу України.

За такого, початковим моментом перебігу строку давності в цьому випадку слід вважати07 січня 2013 року.

ІІ……Вирішуючи питання про ступінь тяжкості кваліфікованого за частиною 2 статті 121 Кримінального Кодексу України кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_4 , суд враховує санкції цієї норми та положення статті 12 цього Кодексу.

При цьому суд враховує наступне.

1. Санкція частини 1 статті 121 Кримінального Кодексу України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 07 до 10 років.

2. Відповідно до частини 5 статті 12 цього Кодексу злочин, за який передбачені такі санкції, є тяжким.

ІІІ……Вирішуючи питання щодо тривалості строків давності у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення ОСОБА_4 , суд виходе з такого.

1. Як зазначалось вище, відповідно до приписів статті 12 Кримінального Кодексу України вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є тяжким злочином.

2. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 49 Кримінального Кодексу України строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення таких кримінальних правопорушень становить 10 років.

Отже, строк давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності становить 10 років.

Б. Щодо ухилення обвинуваченого від суду.

Матеріали кримінального провадження не містять відомостей про те, що обвинувачений від явки до суду ухилявся.

В. Щодо вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеню тяжкості.

Відомості про вчинення ОСОБА_4 будь-яких злочинів після 07 січня 2013 року матеріали кримінального провадження не містять.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали і положення закону, яким він керувався.

Відповідно до статті 286 Кримінального Процесуального Кодексу України суд розглядає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності за клопотання сторони кримінального провадження

Відповідно до частини 2 статті 288 цього ж Кодексу суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Ця норма дозволяє вирішити заявлене захистом клопотання таким чином.

Щодо спливу строків давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності.

Встановлені судом обставини доводять, що в цьому випадку строк давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення вказаного потерпілою кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального Кодексу України тривав до 07 січня 2023 року.

Отже, строк давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності сплинув 07 січня 2023 року.

Щодо наявності процесуальних підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

1. Про наслідки звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 освічений та просить про закриття провадження у справі.

2. Потерпілий своїм правом заперечувати проти закриття кримінального провадження скористатись не побажала.

Отже, клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності в зв`язку із спливом строків давності слід задовольнити, звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, а провадження у справі відносно нього - закрити.

Керуючись ст.ст. 369-372, 376 Кримінального Процесуального Кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання захисника задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, що передбачене частиною 2 статті 121 Кримінального Кодексу України.

Провадження у справі про обвинувачення ОСОБА_4 вчиненні кримінального правопорушення, що передбачене частиною 2 статті 121 Кримінального Кодексу України - закрити.

Ухвала може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 7 днів.

Головуючий суддя = ОСОБА_10 =