КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

обвинуваченої - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду кримінальне провадження № 0001948 стосовно -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, з вищою освітою, розлученої, офіційно непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимої, останній раз 14.01.2021 року Тернопільським міськрайонним судом м. Тернополя за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 5 місяців.

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 07 листопада 2022 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 07.11.2022 року ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки 6 місяців.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 суму в розмірі 64 000 гривень на відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної злочином.

Також, цим вироком був засуджений ОСОБА_8 , вирок стосовно якого в апеляційному порядку не оскаржується.

Згідно вироку суд визнав доведеним, що 21.07.2021 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше ніж 19 год. 00 хв., ОСОБА_6 за допомогою заздалегідь заготовлених відмичок, що мала при собі, відчинила двері до квартири АДРЕСА_3 та проникла до приміщення вказаної квартири, звідки повторно таємно викрала майно, що належить потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 35 999 гривень 00 копійок.

Крім того, 05.08.2021 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше ніж 21 год. 30 хв., ОСОБА_6 за допомогою заздалегідь заготовлених відмичок, що мала при собі, відчинила двері до квартири АДРЕСА_4 та проникла до приміщення, звідки повторно таємно викрала грошові кошти, що належать потерпілій ОСОБА_10 в сумі 4000 гривень 00 копійок.

Крім того, у невстановлений досудовим розслідувнням час але не пізніше ніж 23.08.2021 року ОСОБА_6 за допомогою заздалегідь заготовлених відмичок, що мала при собі, відчинила двері до квартири АДРЕСА_5 та проникла до приміщення вказаної квартири, звідки повторно таємно викрала майно, що належить потерпілому ОСОБА_11 на загальну суму 36 799 гривень 00 копійок.

Крім того, у невстановлений досудовим розслідувнням час але не пізніше ніж 27.08.2021 року ОСОБА_6 за допомогою універсального розсувного ключа зламала замок вхідних дверей квартири АДРЕСА_6 та проникла до приміщення вказаної квартири, звідки повторно таємно викрала майно, що належить потерпілій ОСОБА_12 на загальну суму 28 664 гривень 40 копійок.

Крім того, 31.08.2021 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_6 за допомогою заздалегідь заготовлених відмичок, що мала при собі, відчинила двері до квартири АДРЕСА_7 та проникла до приміщення вказаної квартири, звідки повторно таємно викрала майно, що належить потерпілій ОСОБА_13 на загальну суму 35 918 гривень 00 копійок.

Крім того, 13.09.2021 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_6 за допомогою заздалегідь заготовлених відмичок, що мала при собі, відчинила двері до квартири АДРЕСА_8 та проникла до приміщення вказаної квартири, звідки повторно таємно викрала майно, що належить потерпілій ОСОБА_14 на загальну суму 26 799 гривень 00 копійок.

Крім того, у невстановлений досудовим розслідувнням час але не пізніше ніж 19.09.2021 року ОСОБА_6 за допомогою заздалегідь заготовлених відмичок, що мала при собі, відчинила двері до квартири АДРЕСА_9 та проникла до приміщення вказаної квартири, звідки повторно таємно викрала майно, що належить потерпілій ОСОБА_15 на загальну суму 34 178 гривень 34 копійки.

Крім того, 30.09.2021 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_6 за допомогою заздалегідь заготовлених відмичок, що мала при собі, відчинила двері до квартири АДРЕСА_10 та проникла до приміщення вказаної квартири, звідки повторно таємно викрала майно, що належить потерпілій ОСОБА_7 на загальну суму 14 000 гривень 00 копійок.

Крім того, 04.10.2021 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_6 за допомогою заздалегідь заготовлених відмичок, що мала при собі, відчинила двері до квартири АДРЕСА_11 та проникла до приміщення вказаної квартири, звідки повторно таємно викрала майно, що належить потерпілій ОСОБА_16 на загальну суму 10 900 гривень 00 копійок.

Крім того, 08.10.2021 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_6 за допомогою заздалегідь заготовлених відмичок, що мала при собі, відчинила двері до квартири АДРЕСА_12 та проникла до приміщення вказаної квартири, звідки повторно таємно викрала майно, що належить потерпілій ОСОБА_17 на загальну суму 28 000 гривень 00 копійок.

Крім того, 13.10.2021 року приблизно о 14 год. 10 хв. за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_6 та ОСОБА_8 шляхом пошкодження механізму замка відчинили двері до квартири АДРЕСА_13 та проникли до приміщення вказаної квартири, звідки повторно таємно викрали майно, що належить потерпілим ОСОБА_18 та ОСОБА_19 на загальну суму 1 380 гривень 15 копійок.

За обставин, встановлених судом першої інстанції та детально викладених у вироку, ОСОБА_6 вчинила повторне таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, і її дії суд кваліфікував за ч.3 ст. 185 КК України.

На вказаний вирок обвинувачена ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та кваліфікацію її дій, просить змінити оскаржуваний вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 07.11.2022 року та пом`якшити їй покарання призначене судом першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що вона хворіє на тяжкі захворювання а саме, ВІЛ, гепатит та туберкульоз і за останні роки стан її здоров`я значно погіршився.

Крім того вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що вона повністю визнала свою вину, щиро розкаялася, а також те, що після її звільнення з місць позбавлення волі з 26.02.2022 по 22.10.2022 року вона не вчинила жодного правопорушення, займалась плетінням сіток для ЗСУ та їздила на розбір завалів в Бучі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої ОСОБА_6 на підтримку доводів поданої апеляційної скарги; думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченої, провівши судові дебати та надавши обвинуваченій останнє слово; перевіривши матеріали кримінального провадження № 0001948 та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, після допиту обвинуваченої, яка повністю визнала себе винуватою у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, за обставин викладених в обвинувальному акті, надала детальні пояснення з приводу обставин його вчинення, суд першої інстанції за згодою учасників судового розгляду, дійшов висновку про недоцільність дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи, що фактичні обставини справи та кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_6 ніким з учасників судового провадження не заперечувались і докази щодо них, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України судом не досліджувались, висновки суду першої інстанції щодо цих фактичних обставин, у відповідності з вимогами ч.1 ст. 404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.

Відповідно до вимог ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення особи. При цьому, при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання, яка саме міра покарання повинна бути призначена обвинуваченій ОСОБА_6 , суд першої інстанції не порушив загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, який за класифікацією злочинів, згідно ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, дані про особу ОСОБА_6 , яка раніше неодноразово судима, а також наявності такої пом`якшуючої обставини, як щире каяття та за відсутності обставин, що обтяжують покарання, дійшов обґрунтованого висновку про призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, яке призначив в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України і даний вид та строк покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_6 та запобігання вчиненню нею нових злочинів.

Таким чином, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи обвинуваченої ОСОБА_6 щодо наявності підстав для пом`якшення призначеного їй покарання, оскільки будучи раніше неодноразово судимою за вчинення умисних злочинів, у тому числі корисливих злочинів проти власності, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала та продовжує систематично вчиняти нові злочини, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність її особи, а зазначена обвинуваченою пом`якшуюча обставина - щире каяття була врахована судом першої інстанції при ухваленні вироку.

Апеляційні посилання обвинуваченої ОСОБА_6 на ту обставину, що після звільнення її з місць позбавлення волі з 26.02.2022 по 22.10.2022 року вона не вчинила жодного правопорушення, а також, що вона займалась плетінням сіток для ЗСУ та їздила на розбір завалів в Бучі не може бути безумовною підставою для пом`якшення призначеного покарання.

Доводи обвинуваченої про те, що вона хворіє на тяжкі захворювання а саме, ВІЛ, гепатит та туберкульоз і за останні роки стан її здоров`я значно погіршився, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки матеріали справи не містять таких даних.

Отже, з огляду на ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, конкретні обставин його вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, дані про її особу, колегія суддів не вбачає підстав для зміни вироку та пом`якшення ОСОБА_6 призначеного їй покарання.

За викладеним, колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, призначене обвинуваченій ОСОБА_6 покарання необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів і підстав для пом`якшення призначеного їй покарання не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 07 листопада 2022 року стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбачено ч.3 ст. 185 КК України - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії ухвали.

Судді: ________________ ________________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3