№ 274/2870/19
№ 1-в/0274/587/23
УХВАЛА

Іменем України

22.09.2023 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши матеріали провадження за поданням Голосіївського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності обвинувального вироку суду засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Могилів-Подільський Вінницької області, мешканця АДРЕСА_1 , до засудження раніше не судимого,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 засуджений 19 вересня 2019 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ст.ст. 357 ч. 1, 85 ч. 1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) грн. 00 коп.

08.09.23 в суд надійшло подання Голосіївського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності обвинувального вироку суду засудженого ОСОБА_3 .

Відповідно до подання ОСОБА_3 перебуває на обліку у відділі з 04.11.19. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі. Згідно ч. 1 ст. 26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це відділ з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. Станом на 08.09.23 засудженим ОСОБА_3 штраф не сплачено, жодної інформації про причини невиконання вироку суду засудженим по теперішній час до Голосіївського РВ не надходило, документа про сплату штрафу не надано. Будь-які повноваження відповідно до чинного законодавства стосовно розшуку або приводу осіб, засуджених до покарання у виді штрафу, на уповноважені органи з питань пробації не покладається. Примусове стягнення призначеного штрафу акти не встановлюють. Крім того, Голосіївським районним відділом філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області 20.11.19, 12.05.20, 07.10.20, 05.02.21, 27.04. 21 та 29.06.21 направлялись подання до Бердичівського міськрайонного суду про вирішення питання про ухилення від відбування покарання у виді штрафу щодо засудженого ОСОБА_3 . Ухвалами Бердичівського міськрайонного суду від 08.01.20, 03.06.20, 02.11.20, 01.03.21 та 12.05.21 в задоволенні вказаних подань було відмовлено. 20.06.2023 до Голосіївського УП ГУНП м. Києва було направлено подання для вирішення питання про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання у виді штрафу, на що 04.08.23 надійшла відповідь про те, що з моменту набрання вироком суду від 19.09.2019 законної сили пройшло понад 2 роки, а також у вказаній ситуації відсутні ознаки кримінального та адміністративного правопорушень. Разом з цим, до ДУ "Київський слідчий ізолятор", Київського відділу державної реєстрації смерті м. Києва було надіслано запити, згідно яких встановлено, що ОСОБА_3 згідно облікових даних картотеки в установі не утримується, а реєстрація смерті останнього по теперішній час не проводилась. Станом на 04.08.23 з моменту набрання чинності обвинувального вироку суду минуло майже чотири роки, тому уповноважений орган з питань пробації клопоче про вирішення питання про звільнення засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання у виді штрафу у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

В судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи їх сповіщалось. Суддя не визнає явки учасників судового розгляду в судове засідання обов`язковими, а тому вважає можливим розглянути провадження у їх відсутності.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Ознайомившись з матеріалами провадження, суд приходить до наступного висновку.

Так, у статті 152 КВК України передбачено ряд підстав для звільнення від відбування покарання. З підстав, пов`язаних із закінченням строків давності, наявна підстава для звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, як підстава для звільнення від відбування покарання не передбачена).

Ця правова підстава, передбачена у ст. 152 КВК України, визначена у ст. 80 КК України. Відповідно до положень вказаної статті звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку може бути застосоване, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано у певні строки.

Вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19.09.19 щодо ОСОБА_4 набрав чинності 22.10.19. Копію вироку ОСОБА_4 отримав особисто 19.09.19 і відповідно до ч. 1 ст. 26 КВК України був зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили. Тобто вирок був звернутий до виконання і ОСОБА_4 на даний час є особою, яка відбуває покарання за даним вироком, тобто застосування положень ст. 80 КК України у випадку ОСОБА_4 є неможливим.

Поняття "виконання вироку" і "відбування/відбуття покарання" не є тотожними (якщо б застосувалося тлумачення органу пробації, то в Україні взагалі б неможливо було виконувати покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на строк понад 15 років, оскільки ці покарання мають строки, що перевищують строки, передбачені ст. 80 КК України). Вирок суду щодо ОСОБА_4 було виконано судом у передбаченому Законом порядку, питання відбування покарання засудженим є вже питанням у порядку виконання рішення суду, а не виконання самого рішення суду і не впливає на те, що ОСОБА_4 має статус засудженого до покарання у виді штрафу і вирок щодо нього виконано. За таких умов подання органу пробації є фактично спробою допомогти особі, яка вчинила кримінально-карані діяння, уникнути передбаченого законом покарання.

Питання тлумачення термінології "ухилення від відбування покарання" виходить за межі судового розгляду, зокрема у цьому випадку потрібно було б давати оцінку такого ухилення як підстави для зупинення перебігу строків або для його переривання, оскільки це різні правові підстави, визначені законодавцем.

Враховуючи вищевикладене, подання уповноваженого органу з питань пробації про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності обвинувального вироку суду засудженого ОСОБА_3 є безпідставним і задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись статтею 80 КК України, статтями 372; 537; 539 КПК України, суд

п о с та н о в и в :

подання Голосіївського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності обвинувального вироку суду засудженого ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня отримання її копії.

Головуючий - суддя ОСОБА_1