Провадження №11-кп/801/579/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження № 0000214, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 28.03.2023 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку с. Просторе Білокуракинського району Луганської області, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, та засуджено до покарання у вигляді 9 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності строком на 15 років з конфіскацією усього належного їй на праві власності майна на користь держави.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення Вінницьким науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України судової портретної експертизи № СЕ-19/102-22/12381-ФП від 26.08.2022 в сумі 1887 (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім) гривень 80 копійок.

встановила:

Згідно вироку суду,24.02.2022 російською федерацією здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв`язку з чим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

Так, 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Президент України видав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022. У подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та діє він і на даний час.

Також судом встановлено, що 05.03.2022 селище міського типу Білокуракине Сватівського району Луганської області захоплено збройними силами російської федерації та підконтрольними їм незаконними збройними формуваннями так званої «ЛНР».

Указом голови Луганської народної республіки від 03.03.2022 №УГ-125/22 створена Адміністрація Білокуракинського району Луганської народної республіки, а указом від 07.03.2022 №УГ-135/22 затверджено Положення про адміністрацію Білокуракинського району Луганської народної республіки.

Усвідомлюючи всі вказані обставини, ОСОБА_8 , будучи громадянкою України, всередині березня 2022 року (більш точного часу встановити з об`єктивних причини не виявилось можливим), добре розуміючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 04 год 00 хв 24.02.2022 повномасштабним російським вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, достовірно знаючи про незаконність дій співучасників збройних формувань так званої «ЛНР» та окупаційної адміністрації рф на тимчасово окупованій території Луганської області, діючи з єдиним злочинним умислом з мотивів заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, з метою зміни меж території України та поширення на неї впливу рф, перешкоджання євроінтеграційному курсу розвитку України, встановлення контролю рф над політичними та економічними процесами в Україні, з метою переслідування своїх особистих інтересів, перебуваючи на території селища міського типу Білокуракине Сватівського району Луганської області, маючи умисел на зайняття посади в окупаційній адміністрації держави-агресора створеній на тимчасово окупованій території України, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в селищі міського типу Білокуракине Сватівського району Луганської області, та реалізуючи його, вступила в злочинну змову з окупаційними військами рф та представниками так званої «ЛНР», та отримавши від них пропозицію, надала свою добровільну згоду на призначення її на посаду начальника т. зв. «загального відділу адміністрації Білокуракинського району «ЛНР»».

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_8 , всередині березня 2022 року, будучи громадянкою України, перебуваючи на території селища міського типу Білокуракине Сватівського району Луганської області, діючи зі своїх особистих мотивів та бажання, погодившись на пропозицію представників окупаційної адміністрації держави-агресора - рф та представників незаконних збройних формувань так званої «ЛНР», умисно та протиправно, добровільно зайняла посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, а саме т. зв. керівника «загального відділу адміністрації Білокуракинського району «ЛНР»», що діє на території Білокуракинської територіальної громади Сватівського району Луганської області.

Обвинувачена ОСОБА_8 своїми умисними діями, які виразились у добровільному зайнятті громадянкою України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 111-1 КК України.

У поданій на вирок суду апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 зазначає про його незаконність через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Вказує, що в ході судового розгляду матеріалів даного кримінального провадження, неможливо встановити чи ОСОБА_8 прийняла будь-яку посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у незаконних органах влади, видавала особисто від себе як керівника та чи інші розпорядження, вказівки та чи виконувала організаційно-розпорядчі функції за вказівкою представників окупаційної адміністрації. Крім того, стороною обвинувачення суду не надано письмових наказів чи розпоряджень про призначення саме представниками окупаційної адміністрації ОСОБА_8 на посаду зав. керівника "загального відділу адміністрації Білокуракінського району "лнр" і чи дійсно ОСОБА_8 займає саме цю посаду.

Також вказує, що при призначенні покарання ОСОБА_8 суд не врахував, що обвинувачена є особою молодого віку,раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, за місцем роботи та місцем проживання до 24.02.2022 року характеризувалась позитивно, до окупації Білокуракинського району не причетна, а також не доведено, що її колабораційна діяльність вчинялась виключено на користь держави-агресора.

У зв`язку із цим просить вирок суду першої інстанції від 28.03.2023 року скасувати. Кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України - невстановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати. В іншому випадку вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 28.03.2023 року щодо ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання, застосувавши до обвинуваченої ОСОБА_8 вимоги ст. 75 КК України та ст. 76 КК України.

В судове засідання апеляційного суду обвинувачена ОСОБА_8 не з`явилась, належним чином повідомлялась про час та місце апеляційного розгляду матеріалів даного кримінального провадження, шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України.

Захисник ОСОБА_7 вважав за можливе провести апеляційний розгляд за відсутності обвинуваченої за вказаних обставин.

З урахуванням викладеного та вимог кримінального процесуального закону щодо розумності строків апеляційного розгляду, колегією суддів прийнято рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності обвинуваченої ОСОБА_8 .

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, думку захисника ОСОБА_7 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу, просив її задовольнити, міркування прокурора, який відносно її задоволення заперечив, просив вирок суду залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів доходить такого висновку.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Розглянувши це кримінальне провадження у порядку спеціального судового розгляду, суд першої інстанції визнав ОСОБА_8 винуватою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину) та призначив відповідне покарання.

Згідно із вимогами положень ч. 3 ст. 370, п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України вказані висновки ґрунтуються на об`єктивно з`ясованих обставинах, які підтверджено доказами, безпосередньо дослідженими під час судового розгляду й оціненими судом згідно із ст. 94 цього Кодексу. Зміст обставин і доказів докладно наведено у вироку.

Місцевий суд дослідив і з достатньою повнотою та належним чином оцінив, із дотриманням вимог статей 23, 94 КПК України, зібрані у кримінальному провадженні докази, серед яких: показання свідка ОСОБА_9 , який повідомив, що перед окупацією працював дільничним офіцером поліції у ВП № 1 Сватівського РВП ГУНП в Луганській області. Обвинувачену ОСОБА_8 знав заочно. Підтвердив, що ОСОБА_8 проживала в Білокуракинському районі Луганської області та працювала в адміністрації цього району. До окупації території Білокуракинського району Луганської області ОСОБА_8 працювала на державній посаді в адміністрації Білокуракинського району Луганської області. Після того, як Білокуракинський район Луганської області було окуповано армією рф, обвинувачена пішла на співпрацю з країною-агресором, а саме погодилась зайняти посаду в новоствореній окупаційною владою адміністрації. Про те, що це саме ОСОБА_8 , свідок дізнався в ході моніторингу соціальної мережі інтернету та телеграм каналу, який називається « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Свідок ОСОБА_10 суду повідомив, що до окупації працював начальником відділу культури Білокуракинської РДА. Білокуракинську ОТГ окупували в березні 2022 року. Зазначив, що з ОСОБА_8 знайомий особисто, вони були колегами. Обвинувачена працювала адміністратором в ЦНАП. Після окупації 05.03.2022 він не виходив на роботу. ОСОБА_8 залишилась працювати на окупаційну владу та зайняла посаду начальника «загального відділу Білокуракинської адміністрації «ЛНР»» (управлінський орган). Чи складала ОСОБА_8 присягу окупаційній владі при вступі на нову посаду, свідку невідомо.

Свідок ОСОБА_11 суду повідомила, що до окупації працювала начальником відділу фінансів Білокуракинської селищної ради. Після окупації території Білокуракино працівники селищної ради вийшли на роботу, однак там вже висіли триколори і були представники т. зв. «ЛНР». Тиждень вони виходили на роботу. Потім приїхали з Луганська представники т. зв. «ЛНР» і зібрали в клубі працівників селищної ради на нараду, де пропонували бажаючим залишитись на своїх робочих місцях і надалі працювати, однак вже на «ЛНР». Свідок зі всім своїм відділом вийшла, а ОСОБА_8 залишилась. Через кілька днів свідок прийшла в селищну раду за своїми речами, бачила там ОСОБА_8 , яка перебувала вже на посаді начальника «загального відділу Білокуракинської адміністрації «лнр»». Також свідок зауважила, що окупаційна влада нікого насильно не примушувала залишатись на своїх робочих місцях, вони дали всім вибір, або залишитись і співпрацювати, або відмовитись. Після виїзду з окупованої території свідок бачила інформацію про ОСОБА_8 в телеграм каналі і на сайті т. зв. «адміністрації Білокуракинського району «ЛНР»».

Свідок ОСОБА_12 повідомив, що до окупації смт Білокуракине Сватівського району Луганської області працював разом з ОСОБА_8 в Білокуракинській селищній раді, добре з нею знайомий. Свідок зазначив, що до окупації був старостою Дем`янівського старостинського округу і з ОСОБА_8 були колегами. Після того, як на територію смт Білокуракине зайшли збройні формування так званої «ЛНР», то всі державні органи припинили виконувати свої обов`язки, а натомість окупанти почали «наводити свої порядки». Деякі працівники селищної ради відразу погодились на співпрацю з окупантами, в тому числі й ОСОБА_8 . Обвинувачена прийняла пропозицію окупантів та добровільно, без будь-якого примусу, зайняла посаду начальника т. зв. «загального відділу адміністрації Білокуракинського району «ЛНР»». ОСОБА_8 поширювала серед населення наративи та розпорядження окупантів та активно організовувала роботу окупаційної влади. Під час окупації ОСОБА_8 поводила себе досить активно і всіляко сприяла окупаційній владі. Відразу після окупації селища, працівників селищної ради окупанти збирали на т. зв. наради, на одну з яких, приблизно всередині березня, прийшла ОСОБА_8 і запропонувала всім працівникам селищної ради залишитись на своїх посадах та отримувати заробітну плату, однак більшість відмовилась і виїхала з окупованої території. Обвинувачена особисто висловлювала пропозиції перейти на бік окупаційної влади. Про «діяльність» ОСОБА_8 йому було достеменно відомо з фотознімків, розміщених окупаційною адміністрацією в Інтернет-мережі. Зокрема, на даних фотознімках була присутня й ОСОБА_8 , яка з іншими окупантами активно проводила святкування «Дня Перемоги» та «дня прапора рф».

Також вину ОСОБА_8 доводять наступні докази:

- повідомлення заступника начальника 3 управління ГУ СБУ в Донецькій області та Луганській областях на ім`я т. в. о. начальника СВ 3 управління ГУ СБУ в Донецькій області та Луганській областях, Сватівським РВ 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях, відповідно якої отримана інформація щодо вчинення громадянкою України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зумисних протиправних дій на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в умовах збройного конфлікту та надання іноземній державі (країні агресору рф) допомоги в проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану. Протиправна діяльність вищевказаної особи полягає в тому, що вона, перебуваючи на посаді адміністратора Центру надання соціальних послуг Білокуракинської селищної ради Сватівського району Луганської області, за власної згоди була призначена окупаційною владою рф та з 24.03.2022 фактично виконує обов`язки керівника «загального відділу т. зв. адміністрації Білокуракинського району «ЛНР»», яка в умовах воєнного стану, під час Російсько-Української війни, співпрацює з представниками органів окупаційної влади рф, сприяє їм в незаконному захопленні держаної влади та територій України. Зокрема, перебуваючи в окупованому рф смт Білокуракине, Сватівського району Луганської області, ОСОБА_8 активно співпрацює з представниками окупаційної влади рф з метою подальшого становлення та легалізації на ТОТ Луганської області т. зв. «ЛНР».

- протокол огляду від 23.06.2022, відповідно якого у присутності свідка ОСОБА_10 оглядалась мережа Інтернет, з метою встановлення та фіксації відомостей щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка співпрацює з представниками органів окупаційної влади рф, сприяє їм в незаконному захопленні державної влади рф та фактично виконує обов`язки начальника «загального відділу т. зв. адміністрації Білокуракинського району «ЛНР»». В ході огляду мережі Інтернет, на телеграм каналі під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 виявлено публікацію та фотоматеріал, на якому присутня начальник «загального відділу т. зв. адміністрації Білокуракинського району «ЛНР»» ОСОБА_8 . На вказаному Інтернет сайті розміщено публікацію: «10 июня в честь дня России в АДРЕСА_2 была проведена акция «Мы вместе. Мы Россия». Серед вказаної публікації міститься наступна інформація: «Возле административных зданий было посажено 40 берёз, которые считаются неофициальным символом России, а также являются символом Троицы. Вместе с директором лесничества - ОСОБА_13 глава Администрации ОСОБА_14 посадили первое дерево. Участие в посадке берёз с радостью принимали все работники. После высадки на деревьях были завязаны ленточки в цвіт флага Луганской Народной Республики, а так же повешена символическая табличка «Мы вместе. Мы Россия». В ході огляду фотоматеріалу зафіксовано, як біля адміністративних приміщень в смт Білокуракине знаходиться начальник «загального відділу т. зв. адміністрації Білокуракинського району «ЛНР»» ОСОБА_8 .

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.06.2022, відповідно якого у присутності двох понятих свідком ОСОБА_12 упізнано ОСОБА_8 , яка перейшла на бік ворога та добровільно зайняла посаду в незаконному органі державної влади - т. зв. «Адміністрації Білокуракинського району «ЛНР»», створеній на території тимчасово окупованих населених пунктів Луганської області.

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.06.2022, відповідно якого у присутності двох понятих свідок ОСОБА_10 упізнав ОСОБА_8 , яка перейшла на бік ворога та добровільно зайняла посаду в незаконному органі державної влади - т. зв. «Адміністрації Білокуракинського району «ЛНР»», створеній на території тимчасово окупованих населених пунктів Луганської області.

- протокол огляду від 23.06.2023, відповідно якого у присутності свідка ОСОБА_12 оглядалась мережа Інтернет, з метою встановлення та фіксації відомостей щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка співпрацює з представниками органів окупаційної влади рф, сприяє їм в незаконному захопленні державної влади рф та фактично виконує обов`язки начальника «загального відділу т. зв. адміністрації Білокуракинського району «ЛНР»». В ході огляду мережі Інтернет, на телеграм каналі під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 виявлено публікацію та фотоматеріал, на якому присутня керівник загального відділу т. зв. « ІНФОРМАЦІЯ_5 »» ОСОБА_8 . На вказаному Інтернет сайті розміщено публікацію: «10 июня в честь дня России в АДРЕСА_2 была проведена акция «Мы вместе. Мы Россия». Серед вказаної публікації міститься наступна інформація: «Возле административных зданий было посажено 40 берёз, которые считаются неофициальным символом России, а также являются символом Троицы. Вместе с директором лесничества - ОСОБА_13 глава Администрации ОСОБА_14 посадили первое дерево. Участие в посадке берёз с радостью принимали все работники. После высадки на деревьях были завязаны ленточки в цвіт флага Луганской Народной Республики, а так же повешена символическая табличка «Мы вместе. Мы Россия». В ході огляду фотоматеріалу зафіксовано, як біля адміністративних приміщень в смт Білокуракине знаходиться начальник «загального відділу т. зв. адміністрації Білокуракинського району «ЛНР»» ОСОБА_8 .

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.06.2022, відповідно якого у присутності двох понятих свідок ОСОБА_15 упізнав ОСОБА_8 , яка перейшла на бік ворога та добровільно зайняла посаду в незаконному органі державної влади - т. зв. «Адміністрації Білокуракинського району «ЛНР»», створеній на території тимчасово окупованих населених пунктів Луганської області.

- протокол огляду від 23.06.2023, відповідно якого у присутності свідка ОСОБА_15 оглядалась мережа Інтернет, з метою встановлення та фіксації відомостей щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка співпрацює з представниками органів окупаційної влади рф, сприяє їм в незаконному захопленні державної влади рф та фактично виконує обов`язки начальника «загального відділу т.зв. адміністрації Білокуракинського району «ЛНР»». В ході огляду мережі Інтернет, на телеграм каналі під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 виявлено публікацію та фотоматеріал, на якому присутня начальник «загального відділу т. зв. адміністрації Білокуракинського району «ЛНР»» ОСОБА_8 . На вказаному Інтернет сайті розміщено публікацію: «10 июня в честь дня России в АДРЕСА_2 была проведена акция «Мы вместе. Мы Россия». Серед вказаної публікації міститься наступна інформація: «Возле административных зданий было посажено 40 берёз, которые считаются неофициальным символом России, а также являются символом Троицы. Вместе с директором лесничества - ОСОБА_13 глава Администрации ОСОБА_14 посадили первое дерево. Участие в посадке берёз с радостью принимали все работники. После высадки на деревьях были завязаны ленточки в цвіт флага Луганской Народной Республики, а так же повешена символическая табличка «Мы вместе. Мы Россия». В ході огляду фотоматеріалу зафіксовано, як біля адміністративних приміщень в смт Білокуракине знаходиться начальник «загального відділу т. зв. адміністрації Білокуракинського району «ЛНР»» ОСОБА_8 .

- протокол огляду від 23.06.2023, відповідно якого оглядалась мережа Інтернет з метою встановлення та фіксації відомостей щодо обставин добровільної участі ОСОБА_8 в протиправній діяльності незаконного органу влади створеного на тимчасово окупованій території Луганської області та заняття нею посади в структурі т. зв. «адміністрації Білокуракинського району «ЛНР»» на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності в умовах воєнного стану. Об`єктом огляду були публікації, фото, відео матеріали та сторінки соціальних спільнот в мережі Інтернет, які мають значення в ході розслідування кримінального провадження №0000214 від 15.06.2022 щодо обставин вчинення громадянкою ОСОБА_8 кримінальних правопорушень. В ході огляду мережі Інтернат, шляхом пошуку даних в соціальній мережі «Telegram» виявлено групу під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (Новини т. зв. « ІНФОРМАЦІЯ_5 »»). Під час перегляду вказаного телеграм-каналу за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4 виявлено розміщені адміністратором каналу фотоматеріали від 10.06.2022, на якому зафіксовано проведення заходу з відзначення «Дня Росії». На вказаному телеграм каналі розміщено публікацію: «10 июня в честь дня России в пгт. Белокуракино Луганской Народной Республики была проведена акция «Мы вместе. Мы Россия». Серед вказаної публікації міститься наступна інформація: «Возле административных зданий было посажено 40 берёз, которые считаются неофициальным символом России, а также являются символом Троицы. Вместе с директором лесничества - ОСОБА_13 глава Администрации ОСОБА_14 посадили первое дерево. Участие в посадке берёз с радостью принимали все работники. После высадки на деревьях были завязаны ленточки в цвіт флага Луганской Народной республики, а так же повешена символическая табличка «Мы вместе. Мы Россия». В ході перегляду фото зафіксовано начальника «загального відділу т. зв. адміністрації Білокуракинського району «ЛНР»» ОСОБА_8 ,яка стоїть біля адміністративних приміщень Білокуракинської селищної ради разом з начальником інформаційного відділу ОСОБА_16 .

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.07.2022, відповідно якого у присутності двох понятих свідок ОСОБА_17 упізнала ОСОБА_8 , яка перейшла на бік ворога та добровільно зайняла посаду в незаконному органі державної влади - т. зв. «Адміністрації Білокуракинського району «ЛНР»», створеній на території тимчасово окупованих населених пунктів Луганської області.

- протокол огляду від 08.07.2022, відповідно якого об`єктом огляду була інформація, розміщена на офіційному сайті т. зв. «Администрация Белокуракино ЛНР» (мовою оригіналу) за посиланням - ІНФОРМАЦІЯ_6 У ході огляду встановлено наступний зміст публікації: «Положение об Администрации Белокуракинского района Луганской народной республики». В ході огляду структури т. з. в. «Администрация Белокуракинского района Луганской народной республики» встановлено, що до її складу серед інших відділів входить і т. зв. «Общий отдел», керівником якого є громадянка України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1

- висновок портретної експертизи № СЕ-19/102-22/12381-ФП від 26.08.2022, відповідно якого зображення особи жіночої статі, що міститься в електронній особовій картці на ім`я ОСОБА_8 , що міститься в файлі формату «PDF» з назвою « ОСОБА_18 » та зображення особи жіночої статі, що міститься в графічному файлі формату «JPG» з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_7 », є придатними для ідентифікації особи за ознаками зовнішності. Особа жіночої статі, яка зображена в електронній особовій картці на ім`я ОСОБА_8 , що міститься в файлі з назвою « ОСОБА_18 » та особа жіночої статі, яка зображена в графічному файлі з назвою «photo_64@10-06-2022_12-23-58» - одна і та ж сама.

Білокуракинська селищна територіальна громада включена до переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25 квітня 2022 року (додаток № 2 до протоколу огляду електронної сторінки від 18 серпня 2022 року), затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25 квітня 2022 року.

З акту огляду від 13.06.2022 публікацій, фото, відеоматеріалів та сторінок соціальних спільнот в мережі Інтернет, які мають значення щодо обставин вчинення громадянкою ОСОБА_8 кримінального правопорушення вбачається, що оперуповноваженим Сватівського РВ 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_19 провів огляд ресурсу мережі "Інтернет", в ході якого на телеграм каналі під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 виявлено публікацію та фотоматеріал, на якому присутня керівник «загального відділу т. зв. адміністрації Білокуракинського району «ЛНР»» ОСОБА_8 .

На вказаному Інтернет сайті розміщено публікацію: «10 июня в честь дня России в АДРЕСА_2 была проведена акция «Мы вместе. Мы Россия». Серед вказаної публікації міститься наступна інформація: «Возле административных зданий было посажено 40 берёз, которые считаются неофициальным символом России, а также являются символом Троицы. Вместе с директором лесничества - ОСОБА_13 глава Администрации ОСОБА_14 посадили первое дерево. Участие в посадке берёз с радостью принимали все работники. После высадки на деревьях были завязаны ленточки в цвіт флага Луганской Народной Республики, а так же повешена символическая табличка «Мы вместе. Мы Россия».

В ході огляду фотоматеріалу зафіксовано, як біля адміністративних приміщень в смт Білокуракине знаходиться керуючий загальним відділом т. зв. «адміністрації Білокуракинського району «ЛНР»» ОСОБА_8 (т. 1 арк. пров. №№94-96).

Відповідно до ч. 5 ст. 374 КПК України, у зазначеному рішенні суд обґрунтував, що в цьому кримінальному провадженні стороною обвинувачення були здійснені всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваної чи обвинуваченої на захист та доступ до правосуддя з урахуванням установлених законом особливостей для кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування та спеціальне судове провадження (in absentia).

Відтак, судом дотримано права на захист та доступ до правосуддя обвинуваченої ОСОБА_8 , з урахуванням проведення щодо спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження (in absentia).

У ряді складів кримінальних правопорушень, у тому числі, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України важливе значення має добровільність (якщо особа здійснювала відповідні дії не добровільно, а під примусом (байдуже яким), склад правопорушення відсутній).

Наведеними вище доказами у їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема дослідженими судом фотоматеріалами, здобутими в результаті оглядів мережі Інтернет, уповноваженими на це суб`єктами досудового розслідування, установлено зображення ОСОБА_8 , що вільно виступає на різного роду заходах з нагоди державних свят, заходах держави агресора та окупаційної влади, прославляє її встановлення на суверенній території України.

Зазначене є беззаперечним свідченням невимушеності її поведінки, відсутності будь-якого примусу щодо неї, а відтак, і цілковитої добровільності її дій. ОСОБА_8 очевидно усвідомлювала суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачала їх суспільно-небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяла з прямим умислом.

Мотиви апеляційної скарги захисника про неможливість встановлення чи прийняла його підзахисна будь-яку посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у незаконних органах влади та чи видавала особисто від себе як керівника розпорядження, чи виконувала організаційно-розпорядчі функції за вказівкою представників окупаційної адміністрації, протиправності її дій не виправдовують та не виключають кримінальну відповідальність обвинуваченої за вчинення інкримінованих їй дій при наявності достатньої кількості належних та допустимих доказів , оцінених судом першої інстанції повно та всебічно у іх взаємозв`язку та поєднанні.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, оцінивши докази у їх сукупності, правильно встановив фактичні обставини кримінального правопорушення, обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у висунутому йому обвинуваченні за ч. 5 ст. 111-1 КК України, а саме у добровільному зайнятті громадянкою України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Як убачається із змісту обвинувачення та установлених судом фактичних обставин, вчиняючи злочинні дії, обвинувачена керувалась виключно корисливим мотивом та хибним почуттям кар`єризму, використовуючи факт встановлення окупаційної влади на території Білокуракинської територіальної громади у своїх особистих інтересах, маючи на меті, обійняти посаду у незаконно створеному органі.

Пред`явлене ОСОБА_8 обвинувачення є конкретним і зрозумілим, не має недоліків, які б могли перешкодити суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Також колегія суддів вважає безпідставними і доводи захисника щодо суворості призначеного обвинуваченому покарання.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання й тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги під час призначення покарання.

Призначаючи ОСОБА_8 за ч. 5 ст.111-1 КК України покарання, суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є особливо тяжким, санкція якого передбачає безальтернативний вид покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років з альтернативою застосування додаткового покарання, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, вчинила злочин в період воєнного стану, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням наведених вказаних обставин, а також конкретних обставин вчиненого нею, будучи громадянкою України, злочину проти основ національної безпеки України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість призначення ОСОБА_8 покарання у максимальних межах, установлених санкцією статті, за якою її засуджено.

З такими висновками суду погоджується і апеляційний суд, а тому призначене місцевим судом покарання є законним, справедливим та спів мірним характеру вчинених дій, а тому колегія суддів не вважає таке покарання явно несправедливим через його суворість.

Переконливих доводів, які б ставили під сумнів законність і умотивованість наведених висновків судів першої інстанцій, у апеляційній скарзі захисника не наведено.

Відтак, апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 - підлягає залишенню без задоволення, а вирок суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст. 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів

постановила :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 28.03.2023 року відносно ОСОБА_8 , - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного Кримінального Суду в складі Верховного Суду протягом 3-х (трьох) місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4