"18" липня 2023 р. Справа № 363/1578/23
УХВАЛА

Іменем України

18 липня 2023 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , отерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за №0000054 від 12.01.2023 року за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Київ, такого, що офіційно не працює, з середньою освітою, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком від 21.09.2022 Вишгородського районного суду Київської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років та із застосуванням ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України -

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Так, 18.07.2023 року під час судового засідання прокурор звернувся до суду з клопотанням, в якому просив продовжити ОСОБА_4 строк дії, обраного раніше запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, оскільки строк дії попередньої ухвали щодо застосування до обвинуваченого запобіжного заходу закінчується поза межами наступного судового засідання. При цьому посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також на тяжкість вчинених кримінальних правопорушень.

Потерпілий ОСОБА_6 клопотання прокурора підтримав.

Захисник обвинуваченого та сам обвинувачений ОСОБА_4 проти клопотання прокурора не заперечували.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 30.01.2023 року клопотання слідчого ОСОБА_7 , погоджене прокурором ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні за №0000054 від 12.01.2023 року ОСОБА_4 було задоволено частково, до останнього застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 23.03.2023 року.

Ухвалою суду від 17.04.2023 року клопотання прокурора щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було задоволено частково та до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, строком на два місяці, тобто по 16.06.2023 року включно.

Ухвалою суду від 15.06.2023 року клопотання прокурора задоволено та продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 , строк дії, обраного раніше запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, строком на два місяці, тобто по 14.08.2023 року включно.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України - під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою зокрема продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Так, відповідно до ст. 181 КПК України - домашній арешт полягає у забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 4 ст. 185 КК України та які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами.

Крім того, при вирішенні клопотання, крім наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих прокурором матеріалів, оцінив в сукупності всі обставини, в тому числі і те, що ОСОБА_4 неодружений, офіційно не працює, не навчається, зареєстрований та мешкає за однією адресою, утриманців не має. Врахував суд і те, що доказів свідомого порушення обвинуваченим умов застосованого до нього раніше слідчим суддею запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, суду не надано. Присутній в судовому засіданні потерпілий зазначив суду, що станом на теперішній час все викрадене ОСОБА_4 майно йому повернуто і обвинувачений не намагався на нього впливати, в обвинувальному акті зазначено та підтверджено прокурором в суді, не оспорюється самим обвинуваченим, що він щиро кається у вчиненому та активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються.

Статтею 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання, продовження строку дії запобіжного заходу повинен врахувати всі обставини, які можуть вплинути на вид обраного запобіжного заходу.

Із зазначених положень слідує, що запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, що застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях їх застосування, якими є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які ст. 177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність сукупності як обґрунтованої підозри, так і вищенаведених ризиків.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

За правовими позиціями ЕСПЛ «обґрунтована підозра» це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Ризиками у кримінальному провадженні є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки обвинуваченого.

Суд вважає, що на момент розгляду питання щодо продовження строку дії обраного раніше запобіжного заходу існує обґрунтована підозра та ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. На підтвердження зазначеного ризику свідчить вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях у вчиненні яких він обвинувачується; вік та стан його здоров`я; репутація та майновий стан, те, що обвинувачений працює не офіційно, раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

З урахуванням наведених обставин, суд вважає, що на момент вирішення клопотання прокурора встановлено наявність обґрунтованої підозри та достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений ст. 177 ч. 1 п. 5 КПК України та доцільність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту.

Таким чином, заслухавши думку прокурора про необхідність продовження обвинуваченому ще на два місяці строку дії обраного запобіжного заходу, думку обвинуваченого, потерпілого, захисника, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування, зміни запобіжного заходу, оскільки не зник ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а відтак суд вважає доцільним задовольнити клопотання прокурора.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 331, 369 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії, обраного раніше запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, строком на два місяці, тобто по 16.09.2023 року включно.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 23 години вечора до 06 години ранку.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому ОСОБА_4 зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду;

2) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії покладених на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, визначити по 16.09.2023 року включно.

Ухвала про продовження строку обраного обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого, на якого покласти контроль за поведінкою ОСОБА_4 під час дії відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Роз`яснити обвинуваченому, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло обвинуваченого, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

На дану ухвалу у п`ятиденний строк з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду.

Головуюча суддя ОСОБА_1