УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2023 Володимир-Волинський міський суд Волинської області під головуванням суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Володимирі заяву прокурора Володимирської окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23 червня 2020 року у кримінальному провадженні відносно засудженого ОСОБА_5 за ч.1 ст.309 КК України,

У С Т А Н О В И В:

30 листопада 2020 року до суду надійшла заява прокурора Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про перегляд судового рішення, а саме вироку Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23.06.2020 року, за нововиявленими обставинами, який був ухвалений у справі №154/335/20 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

В обґрунтування своїх вимог в заяві прокурором вказано на те, що в ході судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_5 був засуджений вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 22.06.2017 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді три роки позбавлення волі з іспитовим строком два роки, та за ухвалою суду від 11.11.2019 звільнений від призначеного покарання по закінченню іспитового строку. Однак, надалі, за заявою прокурора про перегляд за нововиявленими обставинами та набранням законної сили вироку від 23.06.2020, дана ухвала 07.10.2020 була скасована Володимир-Волинським міським судом Волинської області.

На думку прокурора ОСОБА_5 в період іспитового строку вчинив новий злочин, разом з тим при прийнятті вироку Володимир-Волинським міським судом Волинської області 23.06.2020 не були застосовані положення ст.71 КК України.

Вважає, що даний вирок підлягає перегляду та скасуванню за наявністю нововиявлених обставин, передбачених п.3 ч.2 ст.459 КПК України.

Ухвалою суду від 18.10.2022 року задоволено клопотання сторони захисту та ОСОБА_5 звільнено від кримінальної відповідальності а вчинення кримінального правопорушення, передбаченого п.2 ч.1 ст.49 КК України.

09.12.2022 дана ухвала скасована Волинським апеляційним судом та направлено на новий розгляд.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2022 розгляд заяви розподілено судді ОСОБА_1 .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав викладені в заяві вимоги з наведених підстав.

Захисник ОСОБА_4 , яку підтримав засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви прокурора та просили відмовити у задоволенні, посилаючись на те, що при розгляді кримінального провадження за ч.1 ст.309 КК України, дані ОСОБА_5 встановлювались, в тому числі наявність судимостей, прокурором надавалась вимога. На теперішній момент сплили строки притягнення до кримінальної відповідальності по вказаним вирокам, тому задоволення заяви прокурора буде порушувати права особи.

Суд, заслухавши позиції учасників судового провадження, вивчивши заяву та додані до неї матеріали, матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Главою 34 КПК України регламентовано підстави та порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами, строки звернення й вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч.1 ст.461 КПК України, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.

В статті 462 КПК України, якою передбачені вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, викладено, що у заяві зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду.

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, що визначено статтею 9 Конституції України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Отже, процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції та положенням законодавства України і мають бути збалансовані з реальністю правового захисту та ефективністю рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Відповідно до положень ст.459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Згідно з п.4 та п.5 ч.2 ст.462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду.

Нововиявленими обставинами є юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Як вбачається з рішення Європейського Суду з прав людини від 06.12.2005 у справі «Попов проти Молдови» №2 (Popov v.Moldova №2), заява №19960/04, п.46) процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Суд вважає, що не можуть вважатися нововиявленими обставинами обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами. Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Желтяков проти України», заява №4994/04, від 09.06.2011, п.43, сторони не мають ставити питання про перегляд рішення, яке набрало законної сили, лише з метою досягнути нового слухання справи.

Крім того, положеннями Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року та п.40 рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов пороти України» від 03.04.2008 визначено, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано п.1 ст.6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу остаточності рішень суду, який в свою чергу визначає, що жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

Під час розгляду провадження № 51-2290ск20 від 18.05.2020 р. Верховний Суд прийшов до висновку, що: «перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайним (екстраординарним) переглядом судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанції) виявлені обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження, розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним. Тобто, обставини, що не були відомі суду на час судового розгляду, повинні бути настільки суттєвими та неспростовними, щоб мати можливість вплинути на законність прийнятого судом рішення по суті. Процедура скасування остаточного рішення передбачає виникнення суттєвих для справи обставин, які раніше не були відомі. Особа, яка порушує питання про скасування, має довести, що не було можливості надати зазначені докази на остаточному розгляді і що вони є суттєвими.

На підтвердження своєї позиції прокурором надано матеріали згідно яких 22.06.2017 ОСОБА_5 засуджено Володимир-Волинським міським судом Волинської області за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі з іспитовим строком два роки та покладанням відповідних обов`язків. Даний вирок набрав законної сили 25.07.2017 року.

11.11.2019 ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області ОСОБА_5 звільнено від основного покарання, призначеного за вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 22.06.2017 року.

23.06.2020 ОСОБА_5 засуджено Володимир-Волинським міським судом Волинської області за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850грн. Даний вирок набрав законної сили 24.07.2020 року.

Штраф ОСОБА_5 сплачено 15.09.2020 та останнього знято з обліку 28.10.2020.

07.10.2020 ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області скасовано ухвалу суду від 11.11.2019 якою ОСОБА_5 звільнено від основного покарання, призначеного за вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 22.06.2017 року, та відмовлено у задоволенні клопотання Володимир-Волинського МРВ філії Центр пробації у Волинській області про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання.

Однак, суд бере до уваги, що в матеріалах кримінального провадження міститься ухвала Волинського апеляційного суду від 06.12.2019, якою апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_3 на ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 11.11.2019 якою ОСОБА_5 звільнено від основного покарання, призначеного за вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 22.06.2017 року повернуто апелянту. В даній ухвалі зазначено, що ухвала проголошена 11.11.2019, прокурор ОСОБА_3 був присутній в судовому засіданні, однак скаргу подав з пропуском встановленого для оскарження строку.

Отже, слід зробити висновок, що на момент розгляду судом клопотання Володимир-Волинського МРВ філії Центр пробації у Волинській області про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання, прокурору відомі були відомості відносно ОСОБА_5 , у зв`язку з чим він і звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу суду.

Разом з тим, і після повернення апеляційної скарги 06.12.2019, прокурор своєчасно не сприйняв заходів щодо звернення до суду для скасування ухвали про звільнення від покарання, та тільки після ухвалення судом вироку 23.06.2020 за вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ч.1 ст.309 КК України, подав заяву про перегляд ухвали суду про звільнення від покарання за нововиявленими обставинами.

Натепер, за вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23.06.2020 покарання у виді 850грн штрафу ОСОБА_5 призначено за вчинення злочину в серпні-вересні 2017 року, та згідно з положеннями частини першої статті 49 КК України особа має бути звільнена від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема два роки - у разі вчинення кримінального проступку, що свідчить про відсутність у суду можливості ухвалити новий вирок.

Суд, з урахуванням вищенаведених норм та вимог законодавства, а також встановлених обставин, які взяті судом до уваги та яким надана оцінка при прийнятті рішення, приходить до висновку, що заявлені прокурором обставини є неспроможними та не відносяться до нововиявлених, а тому підстави для перегляду обвинувального вироку Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23.06.2020 відсутні, у зв`язку з чим у задоволенні заяви прокурора ОСОБА_3 про перегляд судового рішення слід відмовити.

Керуючись ст.ст.459,462,466,467КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви прокурора Володимирської окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23 червня 2020 року у кримінальному провадженні відносно засудженого ОСОБА_5 за ч.1 ст.309 КК України,

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом семи діб з дня її проголошення, для особи яка не була присутня під час проголошення судового рішення, строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали складений 17.06.2023

Суддя ОСОБА_1