Справа № 202/9480/23
Провадження № 1-кп/202/870/2023
УХВАЛА

26 червня 2023 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду м.Дніпропетровська обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001460 від 10 травня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України-

ВСТАНОВИВ:

23 травня 2023 року до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001460 від 10 травня 2023 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.4 ст.402 КК України.

24 травня 2023 року призначено підготовче судове засідання по справі.

У підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив, що кримінальне провадження не підсудне Індустріальному районному суду м.Дніпропетровька, у зв`язку із чим просив суд направити до Дніпровського апеляційного суду подання про визначення територіальної підсудності даного кримінального провадження. Крім того, посилаючись на ризики, передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, просив суд продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти. В обґрунтування клопотання зазначив, що обвинувачений, з метою уникнення від відповідальності за вчинений ним злочин, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій та можливістю погрозою застосування насильства до начальника; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином що підтверджується тим, що обвинувачений, розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, при цьому як військовослужбовець маючи певну підтримку серед інших військовослужбовців може будь-яким чином здійснювати вплив на свідків, імовірність впливу на свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином, крім цього, перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому обвинувачується, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування; вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки обвинувачений, вчиняючи непокору, в умовах воєнного стану, фактично відмовився виконувати наказ командира, здійсненого в умовах воєнного стану, тим самим може самовільно залишити місце несення служби, що утворює склад інших злочинів.

Захисник обвинуваченого вирішення питання про підсудність даного кримінального провадження поклав на розсуд суду. У задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою просила відмовити, зазначивши, що прокурором не було доведено ризиків, на які останній посилається у своєму клопотанні. Також зазначила, що у обвинуваченого на утриманні перебуває малолітня дитина, яка потребує догляду через важкий стан дружини обвинуваченого.

Обвинувачений позицію свого захисника підтримав у повному обсязі.

Вислухавши думки учасників підготовчого судового засідання, суд приходить до наступного висновку.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти, суд виходить з наступного.

Згідно матеріалів справи, ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 08 травня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти на строк шістдесят діб.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Мотивуючи клопотання про продовження відносно обвинуваченого строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор зазначає, що існують ризики того, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Судом встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_4 інкримінований злочин, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, тому у суду є достатні підстави вважати що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, у разі визнання останнього винуватими у інкримінованому злочині, обвинувачений може переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого ОСОБА_4 незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні продовжує існувати, оскільки як вбачається із додатків до обвинувального акта, стороною обвинувачення зібрані певні докази по кримінальному провадженню, які в тому числі ґрунтуються на показах свідків. Стадія допиту свідків судом не розпочата.

При цьому ризики, передбачені п.п.4,5 ч.1 ст.177 КПК прокурором у судовому засіданні доведений не був.

Разом із цим, враховуючи наявність доведених прокурором ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, положення ч.6 ст.176 КПК України, відповідно до якої під час дії воєнного стану до осіб, які обвинувачуються у вчиненні злочину у тому числі за ч.4 ст.402 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд приходить до висновку про наявність підстав та доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_4 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти строком на 60 діб.

Враховуючи положення ч.3 ст.183 КПК України, а також обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , наявності вищезазначених ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд вважає за можливе визначити заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 161 040 грн., що забезпечить виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Вирішуючи питання про територіальну підсудність вищезазначеного кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст.32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Відповідно до обвинувального акта кримінальне правопорушення вчинено в с.Яблунівка, Іллінівської ОТГ Краматорського району Донецької області, що перебуває в межах територіальної юрисдикції Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області.

Таким чином, кримінальне провадження надійшло до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із порушенням правил територіальної підсудності.

Згідно з частиною 1 статті 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.

Частиною 2 статті 34 КПК України передбачено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін.

Враховуючи наведене, з огляду на положення п.6 ч.2 ст.412 КПК України, згідно з якими порушення правила підсудності є підставою для обов`язкового скасування судового рішення судом апеляційної інстанції, суд вважає за необхідне направити відповідне подання до Дніпровського апеляційного суду для розгляду питання про визначення підсудності даного кримінального провадження.

Керуючись 32 КК України, ст.ст.34,177,182,183,ч.1 ст.314,315 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Направити до Дніпровського апеляційного суду обвинувальний акт в кримінальному провадженні за №0001460 від 10 травня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України для вирішення питання про направлення кримінального провадження за територіальною підсудністю до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, тобто до 24 серпня 2023 року включно.

Визначити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 161 040 (шістдесят одна тисяча сорок) грн.

У випадку внесення обвинуваченим ОСОБА_4 встановленої застави, вважати, що до нього обрано запобіжний захід у вигляді застави із покладенням наступних обов`язків:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з населеного пункту, де він проживає, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання або перебування та/або місця роботи;

4) утримуватися від будь-якого спілкування зі свідками по кримінальному провадженню;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свого паспорту (паспортів) для виїзду за кордон, інших документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до вимог ст.182 КПК України роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала підлягає оскарженню в частині продовження запобіжного заходу до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1