Справа № 755/7965/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" липня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000535 від 15.04.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з вищою освітою, неодруженого, не є військовослужбовцем, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 05.08.2021 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- 20.06.2022 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 5 ст. 407 КК України до 2 покарання у виді 2 місяців арешту на гауптвахті (покарання невідбуте),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 15 квітня 2023 року приблизно о 10 годині 50 хвилин, проходячи поблизу будинку, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Райдужна, 49, біля одного із дерев на землі виявив поліетиленовий згорток із кристалоподібною речовиною білого кольору. Будучи особою, яка раніше вживала психотропні речовини, ОСОБА_3 зрозумів, що дана речовина може містити особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено - PVP, після чого підняв із землі знайдений ним поліетиленовий згорток із кристалоподібною речовиною білого кольору та роздивившись його детальніше впевнився, що дійсно він містить психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, тим самим вчинивши безоплатне незаконне придбання для подальшого власного вживання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP.

В цей час у ОСОБА_3 виник протиправний умисел спрямований на незаконне зберігання для подальшого власного вживання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP. Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_3 помістив незаконно придбаний ним поліетиленовий згорток із кристалоподібною речовиною білого кольору, що містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, до лівої кишені сорочки, в яку він був одягнений та став незаконно зберігати його при собі, для власного вживання без мети подальшого збуту.

В цей же день, а саме 15.04.2023 року приблизно o 11 годин 10 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Райдужна, 61, працівниками Дніпровського УП ГУНП в м. Києві, було зупинено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що зберігає при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено - PVP. В подальшому, 15.04.2023 року в період часу з 11 години 37 хвилин до 11 години 40 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Райдужна, 61, співробітниками поліції, за участю понятих та під час безперервної відеозйомки було проведено огляд місця події, в ході якого ОСОБА_3 добровільно дістав з лівої кишені сорочки та видав працівникам поліції поліетиленовий згорток із кристалоподібною речовиною білого кольору, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,511 г, яку він незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-23/19980-НЗПРАП від 09.05.2023:

1.Надана на дослідження кристалоподібна речовина білого кольору, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено.

2. Надана на дослідження кристалоподібна речовина білого кольору, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он).

Маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) в речовині становить 0,511г.

PVP, згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» «Список № 2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є особливо -небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини - PVP, у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: 0,15 г.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального проступку визнав повністю, дав покази, підтвердив вище викладені обставини його скоєння, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаявся у вчиненому.

Вказав, що дійсно 15.04.2023 біля одного із дерев на землі знайшов поліетиленовий згорток із кристалоподібною речовиною білого кольору, який він підняв із землі та поклав до лівої кишені сорочки для подальшого особистого вживання, проте був затриманий працівниками поліції, яким добровільно її видав для вилучення.

Останній виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення просив суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення даного злочину, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності її позиції.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого, у відповідності до положень Кримінального Кодексу України. Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме - у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, за вище встановлених обставин.

При цьому, з урахуванням, висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах відображеного у постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 22 березня 2018 року у справі № 521/11693/16-к, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження, у порядку ст. 349 КПК України.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше судимий, вчинив новий злочин не відбувши покарання за попереднім вироком, його вік, стан здоров`я, спосіб життя (не одружений, на час прийняття рішення судом не є військовослужбовцем); не є інвалідом І та ІІ групи, позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченого до вчиненого, а саме наявність у нього розуміння неприйнятності вчинених ним дій у цивілізованому суспільстві; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, що відноситься до не тяжкого злочину, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини першої статті 309 КК України у виді обмеження волі, із застосуванням ст. 71 КК України, приєднавши до покарання за даним вироком невідбуте покарання, призначене вироком Дарницького районного суду м. Києва від 20.06.2022 за ч. 5 ст. 407 КК України із урахуванням вимог ст. 72 КК України, шляхом повного складання покарань, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Підстав для звільнення від кримінальної відповідальності, звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Дане остаточне покарання (обмеження волі), на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09 червня 2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24 березня 2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29 листопада 2007 р.).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Питання доцільності обрання запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та у світлі того, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 71, 72 КК України до покарання, призначеного даним вироком, повністю приєднати невідбуте покарання, призначене вироком Дарницького районного суду м. Києва від 20.06.2022 за ч. 5 ст. 407 КК України, остаточно визначивши ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця обмеження волі.

Запобіжний захід не обирався.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведення судової експертизи №СЕ-19/111-23/19980-НЗПРАП від 09.05.2023 року в сумі 1912 гривень 00 копійок.

Речовий доказ у кримінальному проваджені, поліетиленовий згорток з порошкоподібною речовиною білого кольору в якій виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - РVР, масою 0,511 г, переданий на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУ Національної поліції в м. Києві - знищити.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Учасникам процесу роз`яснюється право ознайомитись із журналом судового засідання.

Суддя