Номер провадження: 11-кп/813/407/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

представника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Київської окружної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 16.02.2022 у кримінальному провадженні №0004241, внесеному до ЄРДР 30.07.2013 відносно ОСОБА_8 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

встановив:

Зазначеним вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_8 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення в період з 29 липня 2013 року по 09 жовтня 2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі.

Покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки за злочин, передбачений ст. 118 КК України, призначений цим вироком є таким, що повністю відбутий.

Вироком також вирішено питання щодо цивільного позову, процесуальних витрат та речових доказів.

Не погодившись з вказаним рішенням прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає вирок суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Просить вирок суду першої інстанції скасувати, ухвалити новий вирок яким визнати ОСОБА_8 винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити покарання у виді 8 років позбавлення волі.

Крім цього просить повторно дослідити докази, а саме: протоколи огляду місяця події від 29.07.2013, допитати свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , дослідити відеофіксацію до протоколу слідчого експерименту від 31.07.2013, дослідити висновки судово медичних експертиз щодо встановлення причин смерті ОСОБА_14 №152-2598/13, 437.

Заслухавши: суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали подане клопотання, прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи клопотання, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Положення ч. 3 ст. 404 КПК України визначають, що за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Водночас, в цьому контексті колегія суддів зауважує на тому, що у постанові колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18.07.2022 по справі №698/937/13 викладена правова позиція, відповідно до якої для повторного дослідження судом апеляційної інстанції обставин, установлених під час кримінального провадження, кримінальний процесуальний закон визнає обов`язковою наявність (сукупність) як відповідного процесуального приводу (клопотання учасника судового провадження), так і однієї із закріплених у законі умов (неповнота дослідження зазначених обставин або наявність певних порушень у ході їх дослідження), які можна розглядати як фактичну підставу для такого дослідження.

При цьому сама лише незгода учасника судового провадження з оцінкою певних конкретних доказів не може слугувати підставою для їхнього обов`язкового повторного дослідження. Відмова ж у задоволенні клопотання за відсутності аргументованих доводів щодо необхідності повторного дослідження доказів у справі не свідчить про порушення судом апеляційної інстанції вимог кримінального процесуального закону або неповноту судового розгляду.

Окрім того, судом апеляційної інстанції враховується правова позиція суду касаційної інстанції, а саме колегії суддів у складі Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верхового Суду по справі №712/2341/15-к, у відповідності до якої повторне дослідження доказів є правом, а не обов`язком суду. Відмова в задоволенні клопотання щодо повторного дослідження доказів свідчить не про порушення кримінального процесуального закону та неповноту досліджень доказів, а про відсутність аргументованих доводів щодо необхідності цих дій.

Однак заявляючи клопотання про повторне дослідження доказів у кримінальному провадженні та допит свідків прокурором не наведено жодних аргументованих обґрунтувань щодо необхідності повторного їх дослідження та допиту свідків.

В даному випадку, на переконання апеляційного суду, аргументи сторони обвинувачення про повторне дослідження всіх доказів фактично зводяться до їх незгоди із правовою оцінкою, наданою судом першої інстанції в оскаржуваному вироку суду. При цьому сама лише незгода прокурора з оцінкою певних конкретних доказів не може слугувати підставою для їхнього обов`язкового повторного дослідження.

Таким чином, колегія суддів не знаходить передбачених ч. 3 ст. 404 КПК України підстав для повторного дослідження доказів, у зв`язку з чим клопотання прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 22, 84, 376, 404, 422 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

У задоволені клопотання прокурора про повторне дослідження доказів та допит свідків відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4