Житомирський апеляційний суд
Справа №287/1747/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (дистанційно),

представника користувача майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу представника користувача майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 10 серпня 2023 року, якою частково задоволено клопотання слідчого СВ ВП №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області про арешт майна у кримінальному провадженні №0000166 від 05.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, -

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі представник власника майна адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна. Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою, оскільки слідчим суддею не враховано, що на деревину були надані відповідні ТТН, що підтверджують законність її походження. Вказує на сумнівність кваліфікації кримінального правопорушення та відсутність доказів щодо незаконності походження деревини, яка належить ОСОБА_8 .. Вважає, що вилучене майно не містить ознак речового доказу. Зазначає про відсутність обґрунтованої підозри його довірителю та вважає, що слідчім суддею при накладенні арешту на майно не враховані вимоги розумності та справедливості.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, яке було вилучене під час огляду місця події 04.08.2023 року а саме: спеціалізований вантажний сідловий тягач марки «Renault Premium 460 19 Т», білого кольору, державний номер НОМЕР_1 , із спеціалізованим напівпричепом, державний номер НОМЕР_2 , власником яких є ОСОБА_9 шляхом позбавлення власника та користувача ОСОБА_8 права відчуження, розпорядження та користування вказаним майном; та дров`яну деревину породи дуб загальною об`ємом близько 22,3 м.куб. шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

В обґрунтування клопотання слідчий послався на те, що вказане майно, яке вилучено 04.08.2023 року під час огляду місця події та визнано речовим доказом, а транспортні засоби - знаряддям злочину в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР №0000166 від 05.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, тому з метою забезпечення збереження речових доказів просив накласти арешт на вказане майно.

Враховуючи, що вилучене майно має ознаки, передбачені ст.98 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність арешту майна, але враховуючи співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження вважав, що підстав для позбавлення права користування транспортними засобами не має, тому клопотання слідчого задовольнив частково.

Заслухавши доповідача, доводи адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні СВ ВП №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке 05.08.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000166 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України (а.п. 6).

04.08.2023 року о 22 год 24 хв, на автодорозі по вул. Свято- Воздвиженській, м. Олевськ, Коростенського району, Житомирської області, в ході проведення профілактичного відпрацювання території обслуговування щодо протидії незаконним вирубкам та нелегальному обігу деревини поліцейськими зупинено спеціалізований вантажний сідловий тягач марки RENAULT PREMIUM 460 19Т, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 з навантаженим деревиною породи дуб спеціалізованим напівпричепом, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_8

04.08.2023 року в ході проведення огляду місця події по вул. Свято-Воздвиженській, м. Олевськ, Коростенського району, Житомирської області в спеціалізованому напівпричепі, державний номерний знак НОМЕР_3 , який приєднаний до вантажного сідлового тягача марки RENAULT PREMIUM 460 19Т, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 виявлено та вилучено дров`яну деревину породи дуб загальною масою близько 22,3 м.куб. Також, в ході огляду місця події виявлено та вилучено ТТН : ЖТМ 180076 від 11.10.2022 року; ЖТМ 170021 від 14.11.2022 року; ЖТМ 170018 від 12.11.2022 року; ЖТМ 170017 від 12.11.2022 року; ЖТМ 180122 від 04.11.2022 року; ЖТМ 180082 від 17.10.2022 року; ЖТМ 180082 від 17.10.2022 року; ЖТМ 180078 від 11.10.2022 року; ЖТМ 180119 від 04.11.2022 року; ЮЖЗ 310096 від 22.02.2023 року; ЖТМ 180020 від 14.11.2022 року; ЖТМ 180113 від 01.11.2022 року; ЖТМ 180121 від 04.11.2022 року.

Водієм автомобіля ОСОБА_8 не надано жодних документів на дров`яну деревину породи дуб, загальною масою 22,3 м.куб., яку він перевозив.

Відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 та серії НОМЕР_5 спеціалізований вантажний сідловий тягач марки RENAULT PREMIUM 460 19Т, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 та спеціалізований напівпричіп, державний номерний знак НОМЕР_3 належить на праві власності ОСОБА_9 .

Постановою старшого слідчого СВ ВП №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 від 05.08.2023 року вказані транспортні засоби визнано знаряддям вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000166 від 05.08.2023 року (а.п.18-19).

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами в справі є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Таким чином, у клопотанні слідчого про арешт майна зазначено підставу і мету, відповідно до положень ст.170 КПК України, а також відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Колегія суддів вважає, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно належним чином обґрунтоване та відповідає вимогам КПК України.

Крім того, відповідно до п.5 ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати, зокрема, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно вимог ч.4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

За таких обставин, враховуючи, що санкцією ч.1 ст. 246 КК України не передбачено конфіскації майна, а також те, що слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні не було доведена необхідність позбавлення права користування транспортними засобами, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про накладення арешту на вказані транспортні засоби шляхом заборони відчуження та розпорядження.

З урахуванням наведеного, доводи представника ОСОБА_7 про те, що слідчим суддею не враховано розумності обмеження права власності є необґрунтованими.

Доводи апелянта про те, що вилучене майно не містить ознак речового доказу, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, та може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Доводи апелянта про те, що на деревину були надані відповідні ТТН, що підтверджують законність її походження, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вказані ТТН датовані переважно 2022 роком, водієм зазначена інша особа, а також в ТТН зазначені інші транспортні засоби ніж ти, що було зупинено, з урахуванням чого надані ТТН не підтверджують належність саме вилученої деревини ОСОБА_8 , тому вказані обставини мають бути встановлені в ході досудового розслідування.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_8 не є підозрюваним в даному кримінальному провадженні, а тому на вилучене майно не може бути накладений арешт, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Також, колегія суддів звертає увагу, що згідно практики ЄСПЛ втручання у власність фізичних чи юридичних осіб це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату.

Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого Суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес.

Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема: законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків слідчого судді, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, яка є законною та обґрунтованою, немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника користувача майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 10 серпня 2023 року, якою частково задоволено клопотання слідчого СВ ВП №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області про арешт майна у кримінальному провадженні №0000166 від 05.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: