15.08.2023 Справа № 756/9717/22
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/9717/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.08.2023 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачена ОСОБА_3 ,

захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

У провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001184 від 16.07.2022 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 307 КК України.

15.08.2023 прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 на 60 днів без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави. Обгрунтовуючи клопотання, прокурор зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були наявні при обранні запобіжного заходу, не перестали існувати, а застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 не забезпечить належного виконання нею процесуальних обов`язків та належної поведінки.

Захисник ОСОБА_5 , посилаючись на доводи, викладені у письмових запереченнях, заперечив проти задоволення клопотання прокурора, оскільки, на думку захисника, ризики неналежної процесуальної перевірки, заявлені прокурором, є необґрунтованими та не доведені відповідними доказами, його підзахисна раніше несудима, має постійне місце проживання, матір похилого віку, позитивно характеризується за місцем проживання, має незадовільний стан здоров`я та потребує лікування в умовах стаціонару, не має наміру переховуватись від суду, а мінімізувати вказаний ризик зможе покладення судом обов`язку здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, а тому просив суд змінити запобіжний захід на не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник ОСОБА_6 підтримав доводи захисника ОСОБА_5 та також просив суд змінити обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжний захід на не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачена ОСОБА_3 також заперечила проти задоволення клопотання прокурора, запевнила суд, що не має наміру переховуватись від суду чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а тому просила змінити обраний стосовно неї запобіжний захід на домашній арешт.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Востаннє, 20.06.2023 ухвалою Оболонського районного суду міста Києва продовжено строк тримання обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 18.08.2023 включно.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 цього Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою суд зобов`язаний не лише встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, а і відповідно до положень ст. 178 КПК України оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; майновий стан обвинуваченого.

Суд, відповідно до положень статей 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини з огляду на те, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованості ризиків у кримінальному провадженні, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , який відноситься до особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, суспільну небезпечність інкримінованого злочину, що призводить до неконтрольованого обігу наркотичних засобів, що спричиняє шкоду здоров`ю населення та має згубний вплив на соціальне благополуччя суспільства, покарання, яке їй загрожує в разі визнання її винуватою, особу обвинуваченої (котра хоч і за твердженням сторони захисту позитивно характеризується за місцем проживання, однак на момент затримання офіційно не була працевлаштована, і стороною захисту не підтверджено відповідними доказами джерел її доходу), приходить висновку, що обставини кримінального провадження свідчать про наявність високого ступеню ризиків, що обвинувачена, може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які на даний момент судом не допитані, тобто в такий спосіб перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що може негативно вплинути на хід судового розгляду та встановлення об`єктивної істини в даному кримінальному провадженні, з огляду на це, суд вважає достатніми підстави для продовження обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд враховує доводи сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який, проте вважає, що стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, та не доведено відповідними та достатніми доказами обставин, на які посилалась сторона захисту при обґрунтуванні необхідності зміни запобіжного заходу, а тому вважає, що у даному випадку такі доводи про зміну запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків та запобігання процесуальних ризиків.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи, про що неодноразово зазначав ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях по справах «Лабіта проти Італії» від 06.04.2001, «Рохліна проти Російської Федерації» від 07.04.2005, «Летельє проти Франції» від 26.06.1991, «Маріянчук та інші проти України» від 17.01.2019.

Крім того, вивченням даних про особу обвинуваченої встановлено, що доказів того, що стан здоров`я останньої не допускає її тримання в умовах ДУ «Київського слідчого ізолятора», у тому числі за станом здоров`я, та ОСОБА_3 має хронічні захворювання, які у відповідності до «Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 №1348/5/572, можуть бути підставою для звільнення особи з-під варти, стороною захисту не надано.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про доцільність подальшого тримання обвинуваченої під вартою.

Так само суд не приймає до уваги доводи сторони захисту про недопустимість доказів у кримінальному провадженні як підставу для зміни обраного запобіжного заходу, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення, а відтак вказані питання не можуть бути предметом оцінки суду під час розгляду клопотання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу у кримінальному провадженні в порядку, передбаченому ст. 331 цього Кодексу.

Що стосується доводів сторони захисту про визначення обвинуваченій ОСОБА_3 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, то відповідно до положень п. 5 ч. 4 ст. 183, статей 199, 331 КПК України суд при постановленні ухвали про обрання/продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, суспільну небезпечність інкримінованого діяння приходить до переконання про відсутність підстав для визначення розміру застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, що відповідно до ч. 4 ст. 183 цього Кодексу є дискреційним правом суду.

Керуючись статтями 140, 142, 177, 178, 183, 194, 199, 331, 395 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 13.10.2023 включно.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1