ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1559/23 Справа № 201/6621/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі, матеріали з кримінального провадження №0000737 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного за ч. 4 ст. 111-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді від 09 червня 2023 року застосовано стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05 серпня 2023 року, без визначення застави.

Своє рішення слідчий суддя мотивував обґрунтованою підозрою та наявністю ризиків, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні. Також слідчий суддя врахував обставини, які зазначені в ст. 178 КПК України, та застосував виключний запобіжний захід. Окрім цього, слідчий суддя не визначив заставу, керуючись ч.4 ст. 183 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовані тим, що рішення слідчого судді незаконне, так як підозра необґрунтована, тому що відсутні дані про існування посадових обов`язків ОСОБА_7 на посаді в.о. начальника, яка зазначена в підозрі, тому останній не діяв від імені підприємства і не вчиняв злочин за ч. 4 ст. 111-1 КК України. Протоколи допитів свідків не можуть дути доказом, оскільки слідчий суддя безпосередньо їх не допитував, і вони не підтверджують склад кримінального правопорушення, а також не було надано можливості зняти копію диску із показами ОСОБА_7 чим порушено право на захист. При цьому, захисник вважає, що слідчий суддя обираючи запобіжний захід безпідставно послався на положення ч.6 ст. 176 КПК України. Разом з цим ОСОБА_7 не підпадає під суб`єкта до якого може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, беручи до уваги вимоги ч.2 ст. 183 КПК України. Захисник зазначає, що ОСОБА_7 не покидав місто після його звільнення ЗСУ, не переховувався, раніше не судимий, характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, батьків похилого віку. Ризики теж не доведенні.

В апеляційному суді захисник та ОСОБА_7 підтримали вимоги апеляційної скарги.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши головуючого суддю, думку учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги, клопотання слідчого та додані до нього матеріали, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно матеріалів клопотання слідчого СВ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій тв Луганській областях проводилося досудове розслідування кримінального провадження № 0000737 за ч.4 ст. 111-1 КК України(а.с.15)

07 червня 2023 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України(а.с.136-139), та того ж дня повідомлено про підозру за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 111-1 КК України.(а.с.140-151)

Згідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд перевіряючи матеріали клопотання слідчого вважає, що обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_7 є недоведеною.

Відповідно до підозри стосовно ОСОБА_7 , останньому ставиться в провину провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-аргесором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Так, дійсно ч.4 ст. 111-1 КК України, передбачає відповідальність за передача матеріальних ресурсів незаконним збройним чи воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, та/або збройним чи воєнізованим формуванням держави-агресора, та/або провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Аналізуючи вказану норму Закону фактично під категорію провадження господарської діяльності у взаємодії з незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, потрапляє будь-яке постачання товару, надання послуг таким органам влади (окупаційній адміністрації) або державі-агресору. У разі встановлення фактів здійснення такої господарської діяльності, необхідно визначати, хто діяв і приймав рішення від імені такого суб`єкта господарювання. Це буде, перш за все, керівник, особа, що виконує його обов`язки, або інша особа, що діяла від імені суб`єкта господарювання (під час переговорів, укладення й підписання договору, постачання товарів, робіт, послуг).

Матеріалами клопотання не підтверджується, що ОСОБА_7 виконував обов`язки т.зв. начальника участка г. Красный Лиман Енакиевского управления по газоснабжению и газификации Государственного концерна «Донбассгаз ДНР» в період 23 серпня 2022 року, 26 серпня 2022 року, 29 серпня 2022 року- 02 вересня 2022 року, а саме здійснював господарську діяльність, яка б полягала у наданні газопостачання користувачам, оскільки будь-яких договорів на здійснення такої діяльності від іменні ОСОБА_7 до матеріалів не долучено. В матеріалах клопотання відсутні дані про призначення ОСОБА_7 на вказану посаду, або доручення, яке б наділяло останнього повноваженнями виконуючого обов`язки начальника участка і ОСОБА_7 мав би право підписувати або підписував договори на постачання матеріальних товарів для утримання діяльності підприємства, чи поставки послуг підприємствам незаконних органів влади, створених на тимчасово окупованій території або державі-агресору, чи прийняття на посади працівників або їх звільнення, тобто відсутні дані, які б свідчили, що ОСОБА_7 мав адміністративно-господарські(це обов`язки з управління або розпорядження державним, комунальним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації забезпечення контролю за цими операціями тощо), чи організаційно-розпорядчі функції (це обов`язки щодо здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності), які притаманні керівнику суб`єкта господарської діяльності. Наявність в матеріалах клопотання нарядів-завдання на виконання технічних робіт не є переконливими фактичними даними про здійснення ОСОБА_7 господарської діяльності у співпраці з незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території або державою-агресором враховуючи, що діяльність підприємства відноситься до послуг ЖКГ, тобто діяльність, яка в тому числі, забезпечує населення послугами комунального господарства.

В своїй практиці Європейський суд з прав людини, у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", зазначив термін "обґрунтована підозра", який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" від 28 жовтня 1994 року, "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року).

Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування долучені до клопотання слідчого матеріали не надають можливість переконатись в обґрунтованості підозри до такого ступеня, за якого об`єктивний спостерігач міг зробити би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин. У зв`язку з чим підозра наданий час необгрунтована стосовно ОСОБА_7 .

Стосовно наявності встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то апеляційний суд вважає, що вони на даний час відсутні, так як підозра стосовно ОСОБА_7 необґрунтована, а також враховуючи, що в матеріалах справи відсутні дані, що останній переховувався від органів досудового розслідування або вчиняв іншу протиправну поведінку. Оскільки, під час розгляду клопотання слідчого не встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому й не доведено п.3 ч.1 ст. 194 КПК України, щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Таким чином, вимоги захисника стосовно незаконності ухвали знайшли своє підтвердження, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання не дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і не виконав вимоги ст. 194 КПК України.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу слідчого скасувати та постановити нову ухвалу.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_7 підозрюваного за ч. 4 ст. 111-1 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СВ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполі Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях майора юстиції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 підозрюваного за ч. 4 ст. 111-1 КК України відмовити.

ОСОБА_7 звільнити з-під варти в залі суду негайно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4