ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.06.2023 року місто Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним від 05 вересня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002627 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Туринка Львівської області Жовківського району, непрацюючого, неодруженого, із середньою освітою, проживає та зареєстрований: АДРЕСА_1 , згідно зі ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України,

встановив:

відповідно до угоди про визнання винуватості від 18 вересня 2018 року, укладеної між прокурором Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_7 , та обвинувального акту, ОСОБА_4 визнає себе винним та обвинувачується у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці) вчиненого повторно, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 04.09.2018 близько 18:00 години, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, перебуваючи у торговому залі супермаркету «Сільпо-Фуд», що по вул. Наукова, 35А у м. Львові, здійснив закінчений замах на таємне викрадення товару на загальну суму 460,04, а саме: горілки, торгової марки «Меdоff», ємкістю 1 л., в кількості 1 шт., загальною вартістю 132,58 грн.; сиру голландського торгової марки «Премія брускового 45% вагою 180 г., в кількості 2 шт., загальною вартістю 64,98 грн.; пиріжки з вишнями, в паперовому пакеті, вагою 70 г., в кількості 2 шт., загальною вартістю 12,48 грн.; чіабати з сиром, в паперовому пакеті, вагою 155 г., в кількості 1шт., загальною вартістю 14,16 грн.; пиріжка з повидлом, в паперовому пакеті, вагою 150 г., в кількості 1 шт., загальною вартістю 6,24 грн.; багета Паризького, в паперовому пакеті, вагою 300 г., в кількості 1 шт., загальною вартістю 14,16; курки гриль, вагою 0,756 кг., в кількості 1 шт., загальною вартістю 52,86 грн.; нектару, торгової марки «Біола» манго-апельсин, об`ємом 1л., в кількості 1 шт., загальною вартістю 22,48 грн.; сирка глазурованого, торгової марки «Дольче» з вишнею 15%, вагою 36 г., в кількості 1 шт., загальною вартістю 6,91 грн.; сирка глазурованого торгової марки «Волошкове поле» з ваніллю, 26% вагою 36 гр., в кількості 2 шт., загальною вартістю 11,48 грн.; соусу торгової марки «Торчин» Мехікано, вагою 200 г., в кількості 1 шт., загальною вартістю 15,10 грн.; чаю холодного торгової марки «Fuze tea» чорного зі смаком лимона, об`ємом 1,5л.,в кількості 1 шт., загальною вартістю 16,99 грн.; йогурту торгової марки «Молочар» лісова ягода 1%, об`ємом 0,4 л., в кількості 2 шт., загальною вартістю 18,82 грн.; сирка глазурованого торгової марки «Премія» Рікі Тікі згущене молоко 15%, вагою 36 гр., в кількості 2 шт., загальною вартістю 10,82 грн.; сирка глазурованого торгової марки «Дольче» з полуницею 15%, вагою 36 г., в кількості 1 шт., загальною вартістю 6,91 грн.; сардинели торгової марки «Премія» з додаванням олії вагою 240 г., в кількості 1 шт., загальною вартістю 21,66 грн.; шпротів торгової марки «Рижское золото» в олії вагою 160 г., в кількості 1 шт., загальною вартістю 31,41 грн. Перебуваючи в торговому залі вказаного супермаркету, ОСОБА_4 таємно, повторно викрав з полиць вищеперелічений товар, склавши у корзину, та в подальшому здійснив вихід за межі торгового залу, не розрахувавшись за вказаний товар на касі. Однак, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину дo кінця, ОСОБА_4 не закінчив злочин з причин, що не залежали від його волі, »скільки за межами торгового залу був виявлений працівником служби охорони даного супермаркету.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 314 КПК, у підготовчому судовому засіданні суд, зокрема має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього кодексу.

В угоді про визнання винуватості визначено наступні істотні обставини, які враховані прокурором при вирішенні питання про її укладення, а саме:

1) беззастережне визнання ОСОБА_4 своєї винуватості в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та сприянні розслідуванню кримінального провадження у з`ясуванні обставин кримінального правопорушення;

Згідно з угодою, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття. Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Відповідно до укладеної угоди, ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі повідомленої йому підозри та зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість в обсязі висунутого обвинувачення у судовому провадженні.

На підставі наведеного вище, сторони угоди погодились запропонувати суду призначити ОСОБА_4 узгоджене основне покарання у виді двох років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробувальним терміном, та покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ст.76 КК України.

Прокурор в судовому засіданні угоду підтримав, вказав на її відповідність вимогам КПК, добровільність укладення, належність кримінального правопорушення до числа тих, щодо яких законом передбачена можливість укладення угод про визнання винуватості, а також, що існують достатні фактичні дані для визнання обвинуваченим своєї винуватості у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, яка підтверджується сукупністю зібраних під час досудового розслідування доказів. Зазначив, що умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомив, що в повному обсязі розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, зазначеним в угоді, беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні та щиро розкаюється, просив суд затвердити угоду. Зазначив, що повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі її затвердження. Повідомив, що укладення угоди про визнання винуватості її сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Захисник в судовому засіданні просив затвердити укладену угоду, вказавши, що її умови відповідають вимогам законодавства, а її укладення є добровільним.

Відповідно до наведеного вище та обставин пред`явленого обвинувачення, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК, відповідно до ст.12 КК, відноситься до нетяжких злочинів.

За п.1 ч. 4 ст. 469 КПК, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів без будь-яких умов.

Судом встановлено, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості від 18 вересня 2018 року є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Не встановлено обставин, які б могли свідчити, що умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Укладена угода не має преюдиціального значення для кримінальних проваджень щодо будь-яких інших осіб.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства, які полягають у своєчасному розкритті злочинів, а відтак затвердження угоди у даному провадженні забезпечить справедливе та в розумні строки вирішення кримінальної справи при мінімальних витратах державних ресурсів.

Встановлено, що сторонам угоди відомо та зрозуміло, що відповідно до вимог статті 473 КПК України наслідком укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора і підозрюваного є обмеження їх права на оскарження вироку, згідно з положеннями частини 4 статті 394 та частини 3 статті 424 КПК України, а для підозрюваного - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 і 4 пункту 1 частини 4 статті 474 КПК України. В угоді сторонами обумовлено також і наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Суд вважає, що укладена угода відповідає нормам КК України та інтересам суспільства і в частині узгодженого покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, є пропорційним та достатнім, сторони узгодили покарання у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Згідно з частиною 5 статті 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Питання призначення покарання суд вирішує також з урахуванням мети покарання, як такої, що включає не лише кару, а й виправлення засуджених, та запобігання вчиненню злочинів як засудженими, так і іншими особами, відповідно до норм статті 50 КК.

Відтак, суд має призначати покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання, що є виключно судовою дискрецією у кримінальному судочинстві і охоплює повноваження суду, надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні даної угоди, передбачених частиною 7 статті 474 КПК, а тому дослідивши зміст угоди про визнання винуватості, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого йому обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, беручи до уваги особу обвинуваченого, а також наявність обставин, що пом`якшують покарання - щире каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин, наявність згоди потерпілого на укладення угоди, суд дійшов висновку про необхідність її затвердження, шляхом ухвалення вироку та призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання у виді двох років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробувальним терміном та покладення обов`язків, передбачених п.п.1,2 ст.76 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому у даній справі не обирався.

Речові докази по справі відсутні.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.374, 468, 469, 472-475 КПК України , суд -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 18 вересня 2018 року, укладену між прокурором Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0002627 від 05 вересня 2018 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та призначити йому іспитовий строк тривалістю один рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених статтею 394 КПК та з урахуванням обмежень, визначених частиною 2 статті 473 КПК.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Роз`яснити, що умисне невиконання угоди засудженим є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1