Справа № 462/4423/23
провадження 1-кс/462/1791/23
У Х В А Л А

20 вересня 2023 року слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000544 від 08.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 19.09.2023 року (вх. № 19565) звернувся до слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова із клопотанням про скасування арешту, в якому просить скасувати арештна майно, вилучене в ході проведення огляду місця події 08.06.2023 року, а саме: електросамокат марки «Kugоo S3 PRO» чорного кольору, без реєстраційного номеру, шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що на даний час необхідність в подальшому існуванні такого заходу забезпечення, як арешт відпала потреба, оскільки на даний час проведені усі необхідні слідчі дії та експертизи, а також постанова про закриття кримінального провадження була винесена слідчим, тому подальше застосування такого заходу забезпечення покладає на неї, як на користувача автомобіля невиправданий тягар та порушує його права, що не є розумним та співмірним в даному випадку, тому просить клопотання задовольнити.

Заявник ОСОБА_3 до суду не з`явився, проте його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Прокурор Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_4 до суду не з`явився, проте його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

За таких обставин, слідчий суддя ухвалив розглядати клопотання без участі користувача майна, прокурора, оскільки їх неявка не перешкоджає такому розгляду.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи на яких ґрунтується клопотання, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено слідчим суддею, ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 12.06.2023 року накладено арешт на речові докази у кримінальному провадженні № 0000544 від 08.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме на електросамокат марки «Kugоo S3 PRO» чорного кольору, без реєстраційного номеру, шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

Окрім цього 30.06.2023 року старшим слідчим ВРЗ СТ ЛРУП № 2 Головного управління національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000544 від 08.06.2023 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, за відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно із ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо.

Будь-яке втручання у те чи інше право особи право повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, зокрема необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу, бо необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52), тобто іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21.02.1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98), оскільки у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, а у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Таким чином, гарантія від втручання з боку держави та інших (третіх) осіб у здійснення власником своїх повноважень, перешкоджання перспективі протиправного позбавлення власника його майна, недопустимість дій, які суперечать інтересам власника, можливість захисту зазначеного права становить зміст принципу недоторканності (непорушності) права власності.

За змістом положень ст. 2 КПК України при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Окрім того, ст. 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Враховуючи розумність та співмірність обмеження права власності на арештований автомобіль, з огляду на завдання кримінального провадження, пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку орган досудового розслідування прагне досягти у кримінальному провадженні, а також те, що на даний час необхідні слідчі дії та експертизи проведено, органом дізнання не спростовано вказаного висновку та не подано заперечень відносно клопотання, відтак, слідчий суддя вважає за необхідне скасувати арешт на вказаний у клопотанні транспортний засіб.

Керуючись ст. 174 КПК України,

постановив:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000544 від 08.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - задовольнити.

Скасувати арешт на майно, вилучене в ході проведення огляду місця події 08.06.2023 року, а саме: електросамокат марки «Kugоo S3 PRO» чорного кольору, без реєстраційного номеру, шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

З оригіналом згідно.

Слідчий суддя: