Справа № 541/2584/23
Провадження № 1-кп/541/273/2023
У Х В А Л А

25 липня 2023 року місто Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження №0000491 від 26.04.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області перебувають матеріали вищезазначеного кримінального провадження. До обвинуваченого ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді від 28.04.2023 року застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 25 червня 2023 року. Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави продовжено строк тримання під вартою до 26.07.2023.

Прокурором в підготовчому судовому засіданні заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів. В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що ризики передбачені п.п. 1, 3 , 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для його обрання, не зменшились та продовжують існувати. Оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинення особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи із застосуванням насильства, за яке передбачене покарання позбавлення волі до 15 років, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, дасть йому усі можливості та створить належні умови для настання вищевказаних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що в свою чергу негативно вплине на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Також прокурор вважав за можливе закрити підготовче судове засідання та призначити справу до судового розгляду.

Потерпілий ОСОБА_4 розгляд клопотання залишив на розсуд суду. Не заперечували проти закриття підготовчого судового засідання та призначення справи до судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив змінити запобіжний захід на домашній арешт, оскільки він є особою з інвалідністю третьої групи і потребує лікування.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 не заперечував закриття підготовчого судового засідання і просив змінити запобіжний захід на домашній арешт, оскільки його підзахисний за станом здоров`я потребує лікування, ризики прокурором в судовому засіданні не доведені.

Вирішуючи заявлене клопотання, з`ясувавши позиції учасників судового провадження, суд враховує наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд, за клопотанням учасників судового провадження, має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення тощо.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 у справі "Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року. Згідно положень п."С" ст.5 вказаної Конвенції, нікого не може бути позбавлено свободи інакше, ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про наявність підстав стверджувати, що ризики, передбачені п.п. 1, 3 , 4 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати.

Злочин, у якому підозрюється ОСОБА_4 передбачений ч. 1 ст. 115КК України за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років.

Оцінюючи сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, судом враховується: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у випадку доведення його винуватості, дані про особу підозрюваного та його репутацію.

ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні умисного злочину про життя та здоров`я особи, може безперешкодно покинути територію м. Миргорода та Миргородського району, переїхавши на територію, що знаходиться поза юрисдикцією СВ Миргородського РВП, або в іншому напрямку, з метою переховування, ніде не працює, зловживає алкогольними напоями, утриманців не має, майном у значних розмірах на території Миргородського району не володіє, отже відсутні міцні фактори, які могли б попередити спроби переховування обвинуваченого. Таким чином, обвинувачений, знаходячись на волі, через усвідомлення можливості втрати свободи на тривалий строк, може ухилитися від слідства та суду, змінювати місця проживання, залишити територію області, не повідомивши про це слідчого, прокурора та/або суд, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень, судового розгляду, притягнення до відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення.

Знаходячись на волі, обвинувачений ОСОБА_4 матиме можливість шляхом умовлянь або погроз вплинути на показання свідків, які є його близькими родичами, достовірно знаючи, що їх свідчення можуть бути доказом його вина у вчинені інкримінованого правопорушення. Це призведе до подальшої зміни показань або відмови свідчити у кримінальному провадженні, що унеможливить безпосереднє та об`єктивне дослідження доказів та їх належну оцінку.

За таких обставин, застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, з огляду на серйозність висунутого обвинувачення та суспільний інтерес, який превалює над принципом поваги до свободи особистості, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не буде сприяти повному та об`єктивному встановленню істини у справі протягом розумного строку, а захисником не наведено доводів які б переконали суд у зворотньому.

На даний час будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Наведені прокурором ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час, можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, а тому клопотання прокурора з цього приводу підлягає задоволенню.

Суд також зазначає, що згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків.

З вище викладених підстав, суд відхиляє посилання сторони захисту та обвинуваченого щодо зміни застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу на домашній арешт.

Оскільки термін дії запобіжного заходу спливає 26.07.023 року, закінчити розгляд справи до вказаного строку не є можливим, підстави для обрання запобіжного заходу обвинуваченому, зазначені судом, продовжують існувати на даний час, суд вважає за необхідне застосувати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

З приводу закриття підготовчого судового засідання та призначення справи до судового розгляду, суд зазначає наступне.

У відповідності до положень ст. 314 КПК України, вислухавши думку учасників процесу, які не заперечували проти призначення справи до розгляду, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження, вважаю, що підготовче судове засідання підлягає закриттю, а справа призначенню до судового розгляду з викликом всіх учасників процесу.

Керуючись ст.ст. 314-316,331,336 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу задовольнити.

Дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строком на 60 днів до 22.09.2023 включно.

Закрити підготовче судове засідання.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту та доданих до нього документів за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України у відкритому судовому засіданні на 13 год. 00 хв. 02 серпня 2023 року в залі Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, за участю прокурора, потерпілого, обвинуваченого, захисника.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження дії запобіжного заходу протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлений 25.07.2023.

СуддяОСОБА_1