печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Головного слідчого Національної поліції України., яка полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна, під час здійснення досудового розслідування, у кримінальному провадженні №0000227 від 09.02.2023,-

ВСТАНОВИВ:

28.06.2023 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Головного слідчого Національної поліції України., яка полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна, під час здійснення досудового розслідування, у кримінальному провадженні №0000227 від 09.02.2023.

В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що 14.06.2023 р. на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.06.2023 (№757/23299/23-к) був проведений обшук, де проживав ОСОБА_3 ,за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, за результатами проведення обшуку, слідчим було складено відповідний протокол обшуку від 14.06.2023 року, у відповідності до якого були вилучені та опечатані, в тому числі, наступні речі, техніка, документи:

1) Ноутбук марки АСER, модель N19H1, S/N: NXHE3EU-05C230000A52N00 із зарядним пристроєм KP 0450НВРН03;

2) Договір-доручення № 1-05/11/20 від 05.11.2020 р. із Додатком № 1;

3) IPHONE 11, S/N: С7СZРР15N735, ІМЕІ: НОМЕР_1 із сім-картою № НОМЕР_2 ;

4) IPHONE 11 Рro Мах, S/N: НОМЕР_3 , ІМЕІ: НОМЕР_4 із сім-картою № НОМЕР_5 ;

5) IPHONE 6 S, S/N: НОМЕР_6 , ІМЕІ: НОМЕР_7 із сім-картою № НОМЕР_8 .

Скарджник вказує, що дане майно належить йому, що і підтверджується протоколом обшуку.

Окрім цього, зазначено, що на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 червня 2023 справі № 757/23202/23-к, 14.06.2023 року обшук також проводився на робочому місці ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_2 .

По закінченню проведення обшуку, було вилучено наступні речі::

1) ноутбук марки АSUS білого кольору, моделі X556U N65NOCVO3120818C, зарядний пристрій до нього;

2) жорсткий диск марки SAMSUNG, S/N: S1N8NSAF807;

3) системний блок марки АSUS чорного кольору, серійний номер: TA231A6202C10032;

ОСОБА_3 вважає, що на даний час вище перелічене майно не арештоване, ні слідчий, ні прокурор не звертався до суду із відповідним клопотанням, таке майно повинно бути негайно повернуте його власнику.

Окрім цього, зазначено, що згідно ухвали про обшук, слідчим суддею не було надано дозвіл на вилучення особистих речей, документів та майна, котрі належать на праві приватної власності адвокату ОСОБА_3 який використовує їх в адвокатській діяльності, і які містять адвокатську таємницю.

Окрім того, як вбачається із ухвали про обшук, слідчим суддею взагалі не досліджувалося питання надання можливості слідчому вилучати та будь-яким чином втручатися в адвокатську діяльність, а саме: вилучати речі адвокатів, оглядати такі речі.

Також, звертається увагу, що вилучені речі та документи, котрі належать на праві власності адвокату ОСОБА_3 , які він використовує у своїй адвокатській діяльності, містять інформацію, що охороняється Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» - адвокатську таємницю.

З метою запобігання порушення прав та гарантів адвоката ОСОБА_3 представник Ради адвокатів м. Києва ОСОБА_4 неодноразово звертався до слідчого із вимогами про припинення порушення, однак слідчий не вживав таких заходів, про що адвокатом ОСОБА_4 були додані до протоколу обшуку відповідні зауваження (копія додається), згідно яких вбачається, що слідчим порушено права та гарантії адвокатської діяльності ОСОБА_3 .

Окрім цього, скаржник вказує на той факт, що мобільні телефони, а також комп`ютерна техніка не мають значення для кримінального провадження, бо останні використовуються виключно з метою здійснення адвокатської діяльності ОСОБА_3 . Окрім того, жодному учаснику кримінального провадження не повідомлено про підозру.

З врахуванням зазначеного, ОСОБА_3 просить суд зобов`язати старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 або будь-якого слідчого слідчої групи у кримінальному провадженні № 0000227 від 09.02.2023, негайно повернути майно, що належить на праві власності адвокату ОСОБА_3 , а саме:

- ноутбук марки АСER, модель N19H1, S/N: NXHE3EU-05C230000A52N00 із зарядним пристроєм KP 0450НВРН03;

- договір-доручення № 1-05/11/20 від 05.11.2020 р. із Додатком № 1;

- IPHONE 11, S/N: С7СZРР15N735, ІМЕІ: НОМЕР_1 із сім-картою № НОМЕР_2 ;

- IPHONE 11 Рro Мах, S/N: НОМЕР_3 , ІМЕІ: НОМЕР_4 із сім-картою № НОМЕР_5 ;

- IPHONE 6 S, S/N: НОМЕР_6 , ІМЕІ: НОМЕР_7 із сім-картою № НОМЕР_8 ;

- ноутбук марки АSUS білого кольору, моделі X556U N65NOCVO3120818C, зарядний пристрій до нього;

- жорсткий диск марки SAMSUNG, S/N: S1N8NSAF807;

- системний блок марки АSUS чорного кольору, серійний номер: НОМЕР_9 ;

В судове засідання адвокат подав заяву про розгляд скарги за його відсутності, вимоги підтримав.

Слідчий у судове засідання подала заяву про розгляд скарги без її участі, заперечувала щодо задоволення вимог. Також, окрім цього іншого долучила копію резолютивної частини ухвали про накладення арешту від 29.06.2023 усправі №757/27000/23-к, у відповідності до якої накладено арешт на грошові кошти, які були вилучені під час обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження та доулчені документи, приходжу до наступного висновку.

За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000227 від 09.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Так, з наданих доказів суду, вбачається, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08.06.2023 у справі № 757/23299/23-к було надано дозвіл на проведення обшуку у квартирі АДРЕСА_3 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_6 та яка перебуває у користуванні ОСОБА_7 (згідно відомостей Єдиного реєстру адвокатів України є адвокатом на підставі свідоцтва № 001275 від 05.01.2022, виданого Радою адвокатів Житомирською областю) та ОСОБА_3 (згідно відомостей Єдиного реєстру адвокатів України є адвокатом на підставі свідоцтва № 3960 від 11.01.2022, виданого Радою адвокатів Полтавської області), з метою фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення: свідоцтва про шлюб укладених між громадянами України та іноземцями, свідоцтва про розірвання шлюбів між громадянами України та іноземцями, свідоцтва про народження, документи, що посвідчують особу, посвідки на постійне та тимчасове проживання на території України, документи, що дають право на перетин кордону України, інших документів, що стосуються громадян України та іноземців в тому числі і громадян Китайської Народної Республіки, заяви громадян України та іноземців на отримання (відкриття) віз (електронних віз) тощо, заяви громадян України та іноземців на отримання посвідок на постійне та тимчасове проживання на території України, заяви громадян України та іноземців на укладання шлюбів, заяви громадян України та іноземців щодо розірвання шлюбів, інших заяв громадян України та іноземців; договори про оренду транспортних засобі, квартир, будинків, жилих та не жилих приміщень, підсобних приміщень; журнали реєстрації вхідної, вихідної кореспонденції, незаповнені документи із відтисками печаток та підписами, документи із інформацією про рух грошових коштів по розрахункових рахунках, печатки та штампи, запрошення (гарантійні листи, заяви), установчі документи, інші документи що до ТОВ «ТЕ ЦАЙ» , ТОВ «ЮК «ПРАВОЛЕКС» , ТОВ «ЮК «ДЕЛЮКС ЛІГАЛ ГРУП» , ГО «ЮРИДИЧНИЙ ЦЕНТР ЗАХИСТУ НАСЕЛЕННЯ» та інших суб`єктів господарювання або готувалися (видавалися) від їх імені, нотаріально засвідчені заяви (гарантійні листи, запрошення) видані громадянами України, документи із зразками відбитків печаток, штампів, підписів та почерку, банківські картки, чорнові записи, блокноти, робочі зошити, комп`ютери, моноблоки, ноутбуки, сервера, планшети, електронні носії інформації (жорстких дисків, флеш-накопичувачів, дисків тощо) в тому числі систем зв`язку (мобільних телефонів, смартфонів), сім-карт мобільних операторів зв`язку, а також речей та предметів обіг яких згідно з чинним законодавством заборонений.

Також, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08.06.2023 у справі № 757/23202/23-к було надано дозвіл на проведення обшуку у квартирі (офісі) АДРЕСА_4 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_8 та яка перебуває у користуванні ОСОБА_7 (згідно відомостей Єдиного реєстру адвокатів України є адвокатом на підставі свідоцтва № 001275 від 05.01.2022, виданого Радою адвокатів Житомирською областю) та ОСОБА_3 (згідно відомостей Єдиного реєстру адвокатів України є адвокатом на підставі свідоцтва № 3960 від 11.01.2022, виданого Радою адвокатів Полтавської області), з метою фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення: свідоцтва про шлюб укладених між громадянами України та іноземцями, свідоцтва про розірвання шлюбів між громадянами України та іноземцями, свідоцтва про народження, документи, що посвідчують особу, посвідки на постійне та тимчасове проживання на території України, документи, що дають право на перетин кордону України, інших документів, що стосуються громадян України та іноземців в тому числі і громадян Китайської Народної Республіки, заяви громадян України та іноземців на отримання (відкриття) віз (електронних віз) тощо, заяви громадян України та іноземців на отримання посвідок на постійне та тимчасове проживання на території України, заяви громадян України та іноземців на укладання шлюбів, заяви громадян України та іноземців щодо розірвання шлюбів, інших заяв громадян України та іноземців; договори про оренду транспортних засобі, квартир, будинків, жилих та не жилих приміщень, підсобних приміщень; журнали реєстрації вхідної, вихідної кореспонденції, незаповнені документи із відтисками печаток та підписами, документи із інформацією про рух грошових коштів по розрахункових рахунках, печатки та штампи, запрошення (гарантійні листи, заяви), установчі документи, інші документи що до ТОВ «ТЕ ЦАЙ» , ТОВ «ЮК «ПРАВОЛЕКС» , ТОВ «ЮК «ДЕЛЮКС ЛІГАЛ ГРУП» , ГО «ЮРИДИЧНИЙ ЦЕНТР ЗАХИСТУ НАСЕЛЕННЯ» та інших суб`єктів господарювання або готувалися (видавалися) від їх імені, нотаріально засвідчені заяви (гарантійні листи, запрошення) видані громадянами України, документи із зразками відбитків печаток, штампів, підписів та почерку, банківські картки, чорнові записи, блокноти, робочі зошити, комп`ютери, моноблоки, ноутбуки, сервера, планшети, електронні носії інформації (жорстких дисків, флеш-накопичувачів, дисків тощо) в тому числі систем зв`язку (мобільних телефонів, смартфонів), сім-карт мобільних операторів зв`язку, а також речей та предметів обіг яких згідно з чинним законодавством заборонений.

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Згідно із ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст. ст. 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Обов`язковою обставиною, яка вказує на відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину. Обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин - на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання чи скарги.

У разі відсутності підстав вважати вилучене майно таким, що містить інформацію про факти підготовки, координування спланованих дій та вчинення кримінальних правопорушень, тобто, що є предметом кваліфікації у кримінальному провадженні - вони мають бути повернуті власнику.

Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема частиною 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Дана стаття Конституції України визначає, що конфіскація майна може бути заснована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Разом з тим, слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Така позиція також узгоджується із частиною 5 статті 9 КПК України, відповідно до якої кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії» () [ВП], заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

ЄСПЛ наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

У своєму рішенні від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (Заява № 19336/04) ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Так, при винесенні даного рішення слідчий суддя приймає до уваги, що обов`язок доведення існування, тієї обставини, яка вказує на відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин - на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання чи скарги, а також враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Так, з пояснень адвоката та з протоколу обшуку вбачається, що при його проведенні, адвокатом було повідомлено, що за стороною обвинувачення було вилучено речі та документи,які містять адвокатську таємницю, про що було зазначено у зауваженнях до протоколів обшуку.

Варто вказати, що відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що у разі проведення обшуку чи огляду житла, іншого володіння адвоката, приміщень, де він здійснює адвокатську діяльність, тимчасового доступу до речей і документів адвоката слідчий суддя, суд у своєму рішенні в обов`язковому порядку зазначає перелік речей, документів, що планується відшукати, виявити чи вилучити під час проведення слідчої дії чи застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а також враховує вимоги пунктів 2-4 частини першої цієї статті.

Згідно з пунктами 2-4 статті 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»:

2) забороняється вимагати від адвоката, його помічника, стажиста, особи, яка перебуває у трудових відносинах з адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням, а також від особи, стосовно якої припинено або зупинено право на заняття адвокатською діяльністю, надання відомостей, що є адвокатською таємницею. З цих питань зазначені особи не можуть бути допитані, крім випадків, якщо особа, яка довірила відповідні відомості, звільнила цих осіб від обов`язку зберігати таємницю в порядку, передбаченому законом;

3) проведення стосовно адвоката оперативно-розшукових заходів чи слідчих дій, що можуть проводитися виключно з дозволу суду, здійснюється на підставі судового рішення, ухваленого за клопотанням Генерального прокурора, його заступників, прокурора Автономної Республіки Крим, області, міста Києва та міста Севастополя;

4) забороняється проведення огляду, розголошення, витребування чи вилучення документів, пов`язаних із здійсненням адвокатської діяльності.

Також, під час проведення обшуку чи огляду житла, іншого володіння адвоката, приміщень, де він здійснює адвокатську діяльність, має бути присутнім представник ради адвокатів відповідного регіону, в якому знаходяться відповідні приміщення (володіння). Представник ради адвокатів регіону діє з метою забезпечення дотримання прав адвоката та гарантій адвокатської діяльності, в тому числі збереження адвокатської таємниці.

Слідчий, прокурор, який буде проводити відповідну слідчу (розшукову) дію, завчасно, але не пізніше ніж за 24 години до її проведення, письмово повідомляє раду адвокатів регіону про необхідність забезпечення участі її представника у проведенні відповідної слідчої (розшукової) дії.

Проведення зазначених слідчих (розшукових) дій без належного та завчасного повідомлення ради адвокатів регіону заборонено, а докази, отримані в результаті проведення таких дій, є недопустимими.

Таким чином, суд вважає, що доводи ОСОБА_3 є доцільними, оскільки останній здійснює адвокатську діяльність, таємниця якої охороняється законом, а вилучення комп`ютерної техніки та документів, які її містять без чітких характеристик та конкретизації, на думку сууд є безпідставним та передчасним. Оскільки, ОСОБА_3 немає статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, а тому таке втручання в діяльність адвоката, слідчий суддя вважає передчасним, а інше стороною обвинувачення не було спростовано.

Відтак, слідчий суддя вважає, що майно, яке просить повернути скаржник, має статус тимчасово вилучено та повинно бути повернуте останньому з метою не порушення його прав та прав третіх осіб, представництво яких він здійснює.

З врахування зазначеного, суд дослідивши матеріали скарги, прийшов до висновку, що позиція адвоката є обгрунтованою та доведеною, оскільки свідчить про те, що вилучене майно вилучене не належним чином, окрім цього не містить родових та чітких ознак.

Слідчий суддя звертає увагу, що зокрема, при зверненні до суду з відповідним клопотанням про проведення обшуку, слідчий, прокурор відповідно до п.7 ч. 3 ст. 234 КПК України мають, окрім іншого, вказати індивідуальні або родові ознаки речей, документів, іншого майна або осіб, яких планується відшукати, а також їхній зв`язок із вчиненим кримінальним правоворушенням, а також довести, що дані речі й документи мають значення для досудового розслідування, а відомості, які містяться у цих речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду.

Щодо ухвали про накладення арешту, яку надала слідчий то з неї вбчається, що арешт було накладено на грошові кошти, які були вилучені, а не на майно, яке просить повернути ОСОБА_3 .

З врахуванням зазначеного, майно, яке просить повернути ОСОБА_3 , підлягає поверненню, оскільки станом на день розгляду скарги, арешт на дане майно не накладено, а іншого ораном досудового розслідування не спростовано та не доведено.

Відтак, дане майно, на думку слідчого судді, має статус тимчасово вилученого та має бути повернутим.

Окрім цього, слідчий суддя звертає увагу, що у органу досудового розслідування було достатньо часу для дослідження вилученої техніки та документів.

Відтак, скарга підлягає задоволенню, оскільки вимоги ОСОБА_3 є обґрунтованими та доведеними.

Керуючись ст. ст. 100, 169-170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу - задовольнити.

Зобов`язати старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 або іншу уповноважену особу, у кримінальному провадженні № 0000227 від 09.02.2023, негайно повернути майно, що належить на праві власності адвокату ОСОБА_3 , яке було вилучено під час обшуків, а саме:

- ноутбук марки АСER, модель N19H1, S/N: NXHE3EU-05C230000A52N00 із зарядним пристроєм KP 0450НВРН03;

- договір-доручення № 1-05/11/20 від 05.11.2020 р. із Додатком № 1;

- IPHONE 11, S/N: С7СZРР15N735, ІМЕІ: НОМЕР_1 із сім-картою № НОМЕР_2 ;

- IPHONE 11 Рro Мах, S/N: НОМЕР_3 , ІМЕІ: НОМЕР_4 із сім-картою № НОМЕР_5 ;

- IPHONE 6 S, S/N: НОМЕР_6 , ІМЕІ: НОМЕР_7 із сім-картою № НОМЕР_8 ;

- ноутбук марки АSUS білого кольору, моделі X556U N65NOCVO3120818C, зарядний пристрій до нього;

- жорсткий диск марки SAMSUNG, S/N: S1N8NSAF807;

- системний блок марки АSUS чорного кольору, серійний номер: НОМЕР_9 ;

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1