В И Р О К

іменем України

13 червня 2023 року м.Снігурівка

справа № 485/129/23

провадження №1-кп/485/35/23

Снігурівський районний суд Миколаївської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у місті Снігурівка у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за № 0000102 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Снігурівка Миколаївської області, громадянина України, українця, військовозобов`язаного, розлученого, на утриманні осіб не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого монтажником-висотником у Київському містобудівельному загоні, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

установив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Приблизно наприкінці весни 2022 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що у зв`язку з тимчасовою окупацією збройними силами та іншими військовими формуванням Російської Федерації м.Снігурівка Баштанського району Миколаївської області, фізична особа- підприємець ОСОБА_5 , який здійснює господарську діяльність (виробництво виробів із бетону, гіпсу та цементу, різання, оброблення та оздоблення декоративного та будівельного каменю, роздрібну торгівлю з лотків і на ринках іншими товарами) за адресою: АДРЕСА_2 , вимушено виїхав, та в цей час нього виник злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна.

На виконання свого злочинного умислу ОСОБА_3 звернувся із проханням щодо надання йому у тимчасове користування автомобільного причепу реєстраційний номер НОМЕР_1 до ОСОБА_6 , який не був обізнаний про злочинний намір ОСОБА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, в умовах воєнного стану, приблизно наприкінці весни 2022 року у денний час, більш точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_3 на автомобілі ВАЗ 2101 із автомобільним причепом, належним ОСОБА_6 , приїхав до вищевказаної території.

Доводячи до завершення свій злочинний умисел, ОСОБА_3 через відкриті ворота проник на огороджену залізобетонними плитами територію по АДРЕСА_3 , на якій ОСОБА_5 здійснює свою господарську діяльність, виготовляє та зберігає вироби із бетону, після чого керуючись корисливими мотивами та метою особистого збагачення, скориставшись відсутністю власника та інших осіб, завантажив до автомобільного причепу тротуарну плитку «Лілія гжель» розмірами 29 см на 29 см товщиною 4 см у кількості 403 штуки, та тротуарну плитку «Лілія гжель» розмірами 21 см на 21 см, товщиною 3,5 см у кількості 412 штук, загальна площа яких складає 40 кв.м. по ціні 303,01 грн за 1 кв.м., таким чином таємно викрав чуже майно, яке привласнив та розпорядився на власний розсуд.

В результаті своїх умисних протиправних дій ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 12120,40 грн.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинена в умовах воєнного стану.

Частина статті КК, що передбачає відповідальність за злочин, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Кримінальний кодекс України

«Стаття 185. Крадіжка

1. Таємне викрадення чужого майна (крадіжка)

…

4. Крадіжка, вчинена у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану,

карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.»

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення встановлені судом шляхом дослідження сукупності доказів, обсяг дослідження яких був визначений судом з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК, у відповідності до засад кримінального провадження, передбачених ст.ст.22,26 КПК, таких як диспозитивність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. Він детально розповів про обставини кримінального правопорушення та щиро розкаявся в його вчиненні, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема пояснив, що наприкінці весни 2022 року, більш точної дати та часу він не пам`ятає він вирішив вкрасти плітку, яка заходилась території по АДРЕСА_3 . Плитку вивіз автомобілем ВАЗ 2101 з причепом до місця свого проживання. Після деокупації м.Снігурівка до нього звернувся потерпілий. Вони домовились, що він сплатить останньому гроші за плитку. Гроші потерпілому не сплатив. Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що 29 березня 2022 року він виїхав з міста Снігурівка. На закритій території зберігалась плитка. 25 грудня 2022 року його знайомі повідомили йому, що плитка була викрадена з території. Він приходив до обвинуваченого, який пообіцяв повернути йому гроші за неї, але останній так і не повернув ні плитку ні гроші.

Окрім повного визнання вини, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення повністю підтверджується дослідженими судом доказами:

-висновком експерта судової товорознавчої експертизи №1580, відповідно до якого розмір матеріальної шкоди, завданий потерпілому ОСОБА_5 в результаті викрадення тротуарної плитки у кількості 805 штук ( перший вид розміром 29 см на 29 см, товщиною 4 см у кількості 403 штук та другий вид розміром 21 см на 21 см, товщиною 3,5 см у кількості 412 штук), яка становить 40 квадратних метрів, станом на період часу з березня 2022 року по травень 2022 року міг становить 12120,40 грн.

Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчинені ним кримінального правопорушення, та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинена в умовах воєнного стану.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлені.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. ст. 65 67 КК враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний тяжкий злочин проти власності.

З медичних довідок вбачається, що ОСОБА_3 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Згідно абз. 17 ч. 1ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

З складеної досудової доповіді вбачається, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість клієнта, його спосіб життя, середній ризик небезпеки суспільства, а також середній рівень вчинення повторного правопорушення, уповноважений орган з питань пробації вважає, що виправлення особи можливе без позбавлення волі.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.314-1 КПК України метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.

Отже, з аналізу вищезазначених положень закону слідує, що суд має приймати до уваги досудову доповідь, визначаючи міру покарання, але така доповідь не є визначальною для суду.

Отже, з урахуванням вказаних обставин, відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який є раніше не судимим, того, що він щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні та активно сприяв його розкриттю, відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі в нижніх межах санкції ч. 4 ст. 185 КК та зі звільненням його на підставі ст. 75 КК від відбування покарання з випробуванням з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК, оскільки, на думку суду, призначення такого покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухвалені вироку

Суд встановив, що ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні запобіжний захід не обирався. Клопотань про застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили від прокурора не надійшло.

У силу ч. 2 ст. 124 КПК з ОСОБА_3 мають бути стягнуті на користь судового експерта ОСОБА_7 документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судової товарознавчої експертизи №1580 від 05.04.2023 у сумі 200 грн.

Питання про арешт майна та про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до положень ч. 4 ст. 174, ч. 9 ст. 100 КПК.

Керуючись ст.ст. 369 371, 373 375, ч. 15 ст. 615 КПК, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно ч. 1 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України, іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 13 червня 2023 року.

З набранням вироком законної сили скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 15.03.2022 арешт, тротуарну плитку двох видів, на якій наявні зображення квіток, що виготовлена з бетону сірого кольору: перший вид - розмірами 29 см на 29 см, товщиною 4 см у кількості 403 штуки; другий вид - розмірами 21 см на 21 см, товщиною 3,5 см у кількості 412 штук, яка передана на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити в розпорядженні останнього.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь судового експерта ОСОБА_7 витрати на залучення експертів для проведення судової експертизи в сумі 200 (двісті) гривень.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Миколаївським апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1