ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

представника потерпілого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2023 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000007 у відношенні ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 369 КК України, повернуто прокурору,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2023 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000007 у відношенні ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 369 КК України, повернуто прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК України.

Обгрунтовуючи прийняте рішення, суд вказав, що в в анкетних відомостях обвинуваченого, зазначених у обвинувальному акті, не зазначено місце народження обвинуваченого ОСОБА_9 . Крім того, в обвинувальному акті викладені фактичні обставини злочинів, які прокурор вважає встановленими, втім відсутнє формулювання обвинувачення.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з істотним порушення норм кримінально процесуального закону та призначити новий судовий розгляд у тому ж суді зі стадії підготовчого судового засідання.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує на невідповідність висновків суду дійсному змісту обвинувального акту, який натомість відповідає вимогам ч. 1 та ч. 3 ст. 291 КПК України, в ньому зазначені всі необхідні дані, які прокурор вважає встановленими, зокрема анкетні дані ОСОБА_9 та формулювання обвинувачення, яке є достатнім та зрозумілим.

Зауважує, що обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_9 не містить положень, що суперечать одне одному, в ньому не наводиться недопустима натуралізація опису злочину, він затверджений прокурором та до нього долучені передбачені законом додатки.

Вказує, що не зазначення в обвинувальному акті місця народження обвинуваченого ОСОБА_9 сама по собі не свідчить про невідповідність його вимогам ст. 291 КПК України.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_8 просить відмовити в її задоволенні. Вважає, що ухвала суду першої інстанції є обгрунтованою та законною, винесена з дотриманням норм матеріального та процесуального законодавства, оскільки судом було правильно встановлено невідповідність обвинувального акту положенням ст. 291 КПК України. Вважає, що апеляційні вимоги прокурора необгрунтовані, оскільки фактично в обвинувальному акту зазначено тільки правову кваліфікацію вчиненого діяння, а не формулювання обвинувачення, а також в обвинувальному акті при зазначенні анкетних відомостей обвинуваченого не вказане місце його народження.

Заслухавши доповідь головуючого судді; думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції; обвинуваченого, захисників та представника потерпілого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Так, відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді першої інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 ст. 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, при вирішенні питання про повернення прокурору обвинувального акту вказані вимоги кримінального процесуального закону судом дотримані не були.

Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право зі стадії підготовчого судового засідання повернути обвинувальний акт у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вбачається з обвинувального акту щодо ОСОБА_9 , при його складанні вказані вимоги процесуального закону були дотримані, зокрема у ньому зазначені фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими, та правова кваліфікація вчиненого кримінального правопорушення за відповідними статтями, частинами статтей закону України про кримінальну відповідальність, з викладенням їх диспозицій.

Не можна погодитись з висновком суду першої інстанції про відсутність у даному обвинувальному акті формулювання обвинувачення зважаючи на правову позицію, висловлену Верховним Судом України у його Постанові від 24.11.2016 р. № 5-328кс16, відповідно до якої в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, при цьому фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Одночасно суд апеляційної інстанції вважає за необхідне акцентувати увагу на тому, що підставою для повернення обвинувального акту прокурору є не будь-яка формальна невідповідність його вимогам закону, а лише ті недоліки, що унеможливлюють призначення справи до розгляду, чого у даному випадку не вбачається.

Так, при складанні обвинувального акту у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_9 не було допущено істотного порушення вимог процесуального закону щодо обсягу відомостей про обвинуваченого, оскільки не зазначення в анкетних даних останнього місця його народження, з огляду на наявність всіх інших необхідних відомостей про його особу, не можна вважати суттєвим недоліком, який перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку із вищенаведеним апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про передчасність рішення про повернення обвинувального акту.

Обговорюючи питання про остаточне рішення за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів зважає на те, що відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції застосовує на підставі ч. 6 ст. 9 КПК України загальні засади кримінального провадження, а саме вимоги п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України щодо забезпечення принципу законності кримінального провадження, оскільки допущені судом істотні порушення кримінального процесуального закону не входять допереліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст. 415 КПК України.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , - задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2023 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000007 у відношенні ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 369 КК України, повернуто прокурору, - скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4