Справа № 645/5800/17
Провадження № 1-кп/645/100/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року місто Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання сторони обвинувачення про привід обвинуваченого ОСОБА_6 та про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №645/5800/17 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в:

Фрунзенським районним судом м. Харкова розглядається кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В підготовчі судові засідання обвинувачений ОСОБА_6 , який належним чином повідомлявся про час та місце проведення підготовчого судового засідання, неодноразово до суду не з`являється, про причини неявки не повідомляє.

В судовому засіданні прокурор звернулася до суду з клопотанням про здійснення приводу обвинуваченого ОСОБА_6 ..

Згідно положень ст. 131 КПК України, одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є привід.

За змістом ст. 323 КПК України, якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду. Суд також має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 КПК України привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час.

Згідно зі ст. 142 КПК України суд, встановивши, що особа, яка зобов`язана з`явитися на виклик суду, була викликана у встановленому КПК порядку, та не з`явилася без поважних причин або не повідомила про причини свого неприбуття, постановляє ухвалу про здійснення приводу такої особи.

З огляду на те, що відсутність в підготовчому судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_6 унеможливлює його проведення, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора, застосувавши до останнього привід для забезпечення розгляду кримінального провадження.

Крім того, до суду надійшло письмове клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на 60 днів, в обґрунтування якого зазначено, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на час обрання та продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, не зменшились, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання останнім процесуальних обов`язків та його належну поведінку.

В судовому засіданні прокурор підтримала вказане клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 днів, з підстав, зазначених у письмовому клопотанні.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, була своєчасно судом повідомлена про дату, час та місце судового засідання.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_4 не заперечував проти клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд, розглянувши клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу, вислухавши учасників процесу, приходить до наступного.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обрано запобіжний захід, строк якого спливає 18.05.2023 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Приймаючи до уваги вимоги ч. 2 ст. 177, ст. 331 КПК України, що відповідно до обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, санкції якого передбачає покарання, зокрема, у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, не має офіційного джерела доходу, з метою запобігання спробам обвинуваченого ОСОБА_5 незаконно впливати на потерпілу та свідків по кримінальному провадженню, переховуватися від суду, суд, вважає, що є наявними підстави для запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому, суд враховує, що з часу обрання до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не змінилися підстави для такого запобіжного заходу. Суд бере до уваги, що обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, ОСОБА_5 зможе переховуватися від суду, впливати на потерпілу та свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Тяжкість покарання, яке може бути призначено обвинуваченому, може викликати його втечу, через відсутність роботи та джерела доходу обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення проти власності.

В судовому засіданні не наведено обставин, які можуть вплинути на зміну запобіжного заходу, та які можливо віднести до тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантували б запобігання встановленому ризику без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки у рішенні «Харченко проти України», ЄСПЛ також зазначив, що тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Суд, вислухавши учасників процесу, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, вирішуючи питання про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою, виходить з необхідності уникнення ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, для застосування обвинуваченому ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, нових обставин не наведено.

Обсяг проведених судом процесуальних дій під час судового розгляду у кримінальному провадженні та їх результати не зменшують ризик переховування обвинуваченого.

За результатами встановлених судом обставин, з метою забезпечення не лише прав обвинуваченого, але й високих стандартів охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, суд дійшов висновку про наявність факторів, які передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, що дає підстави для визнання необхідним продовження строку тримання обвинуваченого під вартою та неможливість зміни обвинуваченому обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на іншій запобіжний захід, такий що не пов`язаний з триманням під вартою або його скасування.

Всі обставини справи на цій стадії процесу судом не встановлені, будь-яких нових даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні на даній стадії не встановлено.

Судом враховується тяжкість обвинувачення та покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винними у інкримінованому злочині, що у сукупності з іншими обставинами справи дає підстави вважати, що лише тримання під вартою зможе дієво запобігти ризикам та, з урахуванням положень ст. 183 КПК України, виключає можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу щодо обвинуваченого.

Таким чином, суд приходить до висновку про продовження строків тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на термін, який не може перевищувати 60 (шістдесят) днів - до 08 липня 2023 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 61, 62, 314-316, 177, 197, 331 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 приводу - задовольнити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , доставити приводом у підготовче судове засідання, призначене на 18 травня 2023 року о 14 годині 30 хвилин, яке відбудеться в приміщенні Фрунзенського районного суду м. Харкова.

Виконання ухвали про здійснення приводу доручити ВП № 2 ХРУП № 2 ГУ НП в Харківській області.

Контроль по виконанню ухвали доручити прокурору Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 ..

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів - до 08 липня 2023 року, включно.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_5 та направити до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для долучення до матеріалів особової справи ув`язненого.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в частині продовження строку тримання під вартою шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 5 днів, а обвинуваченим в той же термін з моменту вручення їм копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 11.05.2023 року.

Суддя ОСОБА_1