справа № 439/600/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2023 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_6 ,

представників потерпілої ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Броди кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000014 від 31.01.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Броди, громадянина України, розлученого, із вищою освітою, працюючого на посаді транспортувальника в Бродівському виробничому підрозділі ТзОВ «Електроконтакт Україна» (ЕКУ), має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (дитина інвалід) та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, суд,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 15 січня 2023 року близько 16 год. 00 хв., знаходячись за місцем свого проживання, а саме у житловому будинку АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно схопив неповнолітню ОСОБА_5 за обидві руки, після чого, стоячи обличчям до останньої, здійснив закручування її обох рук за спину та умисно кинув ОСОБА_5 , із закрученими руками за спину, на ліжко таким чином, що остання впала на закручені руки за спиною та на спину, внаслідок чого ОСОБА_4 спричинив неповнолітній ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді розриву зв`язок акроміально - ключичного суглобу, що відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

В судовому засіданні допитаний обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав частково та показав, що дійсно в той день, а саме 15 січня 2023 року перебував в стані алкогольного сп`яніння, оскільки останньому намагались вручити «незаконну повістку» в воєнкомат. Повернувшись додому за адресою: АДРЕСА_1 , побачивши нерозкладений помитий посуд зателефонував дочці - ОСОБА_5 , щоб остання повернулась додому та виконала свої домашні обов`язки належним чином. ОСОБА_5 повернулась невдовзі додому, зробивши зауваження дочці, обвинувачений прикрикнувши на неї, розбив вказаний посуд, при цьому взявши за куртку ОСОБА_5 посадив останню силою на ліжко. Яким чином і від чого могли бути завдані тілесні ушкодження потерпілій не знає, не хотів завдати останній будь-якого болю, навіть ненавмисно. Потім приїхала поліція, обвинуваченого повезли на освідування і було встановлено, що він знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. Повернувшись додому, заснув. Прокинувшись, не виявив вдома дочок та колишню дружину, останні не бажають жити з ним. Цивільний позов визнає повністю, оскільки не надав ні моральної , ні матеріальної підтримки, як батько ОСОБА_5 під час лікування.

Незважаючи на заперечення своєї винності обвинуваченим, суд вважає, що факт скоєння злочину та винність обвинуваченого у вчиненні злочинних дій стверджується наступними доказами, які суд, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Показаннями потерпілої неповнолітньої ОСОБА_5 , яка в судовому засіданні пояснила, що 15 січня 2023 року її батько перебував в стані алкогольного сп`яніння ( останнім часом часто випиває, веде себе неадекватно, постійно називає її « ОСОБА_10 »). Близько15.00 години цього дня пішла погуляти, але обвинувачений зателефонував, щоб остання повернулась додому, потерпіла через 15-20 хвилин повернулась додому, де ОСОБА_4 почав бити посуд і кидати посудом в неї, обзивати. Схопив за руки та викрутивши їх, кинув останню на ліжко, таким чином, що ОСОБА_5 впала на руки, від чого почалась сильна біль в плечах. Але не звернула на це увагу, бо батько ОСОБА_4 почав її душити, ціпко тримаючи останню за щелепу, навалившись на неї всім тілом. Мати ОСОБА_6 намагалась завадити обвинуваченному, але оскільки останній сильніший не змогла, тому викликала поліцію. Поліція батька ОСОБА_4 забрала, але той швидко повернувся, і сказав, що ніхто нічого йому не зробить, заснув, тому вони втрьох ( з матір`ю ОСОБА_6 та молодшою сестрою ОСОБА_9 ) втікли з хати, тепер мешкають окремо від обвинуваченого. Вже потім в поліклініці дізналась, що має тілесні ушкодження, оскільки звернулась з сильними болями в ключиці. Просила застосувати до останнього покарання у вигляді штрафу та задовольнити цивільний позов в повному об`ємі.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що є колишньою дружиною обвинуваченого та матір`ю потерпілої ОСОБА_5 , яка є дитиною інвалідом, віком до 18 років, всі разом і ще однією дочкою проживають за адресою АДРЕСА_1 . В той день, 15 січня 2023 року, ОСОБА_4 був сильно розлючений, бо йому вручили повістку з воєнкомата. Близько 16.00 години цього дня ОСОБА_4 повернувся додому в стані алкогольного сп`яніння. Останнім часом обвинувачений вів себе відносно свідка та їх спільних дітей агресивно, постійно не задоволений усім, кричав та обзивав негативними словами, принижував. Повернувшись обвинувачений додому, побачив нерозкладений посуд, почав кричати та зателефонував дочці ОСОБА_11 , щоб поверталась негайно додому. Як тільки донька повернулась додому, обвинувачений почав кидати в неї посуд, бити тарілки. Донька ОСОБА_5 пішла в кімнату, але ОСОБА_4 штовхнув останню на ліжко, при цьому заламавши останній руки назад, на які вона впала і почав її душити, оскільки не змогла завадити таким діям колишнього чоловіка, викликала поліцію. В хаті тепер не проживають, мешкають окремо, бо боїться повторення побоїв та неадекватної поведінки обвинуваченого. Пізніше звернулись у лікарню, де з`ясувалось, що дитина має тілесні ушкодження. Просила застосувати до обвинуваченого покарання у вигляді штрафу та задовольнити цивільний позов в повному об`ємі.

Висновком експерта № 13/2023 від 02 лютого 2023 року, відповідно до якого у ОСОБА_5 при звертанні за медичною допомогою 17 січня 2023 року лікарем травматологом на підставі клінічного огляду, поведеного рентгенологічного дослідження було встановлено діагноз «Розрив зв`язок акроміального-ключичного зчленування зліва». За даними медичної літератури найбільш лоширеною причиною ушкодження є прямий зовнішній вплив на акроміально-ключичний суглоб, що трапляється, зокрема, під час падінь чи ударів. По ступеню тяжкості розрив зв`язок акроміально-ключичного суглобу відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Достовірних судово-медичних даних про час спричинення ушкодження акроміально-ключичного суглобу у ОСОБА_5 немає, проте не виключено, що воно могло бути заподіяне в період 15 січня 2023року (а.с. 40,41).

Протоколами проведення слідчого експерименту від 03 лютого 2023 року з долученими фотоматеріалами, з яких відтворено подію, яка мала місце 15.01.2023 року, а саме, як ОСОБА_4 15 січня 2023 року, близько 16 год. 00 хв., знаходячись за місцем свого проживання, а саме у житловому будинку АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно схопив неповнолітню ОСОБА_5 за обидві руки, після чого, стоячи обличчям до останньої, здійснив закручування обох рук за спину ОСОБА_5 та умисно кинув ОСОБА_5 із закрученими руками за спину на ліжко таким чином, що остання впала на закручені руки за спиною та на спину (а.с. 42-45).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 17 лютого 2023 року з долученими фотоматеріалами, з яких відтворено подію, яка мала місце 15.01.2023 року, більш детально, де встановлено механізм завдання тілесних ушкоджень (а.с. 62-67).

Висновком експерта № 27/2023 від 10.03.2023 року відповідно до якого у ОСОБА_5 при звертанні за медичною допомогою 17 січня 2023 року лікарем травматологом на підставі клінічного огляду, поведеного рентгенологічного дослідження було встановлено діагноз «Розрив зв`язок акроміального-ключичного зчленування зліва». За даними медичної літератури найбільш поширеною причиною такого ушкодження є прямий зовнішній вплив, який еаправлений на ділянку акроміального відростка. (а.с. 68,69).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 17 березня 2023 року з долученими фотоматеріалами, з яких відтворено подію, яка мала місце 15.01.2023 року (а.с. 70-76).

Висновком експерта № 50/2023 від 31.03.2023 року відповідно до якого у ОСОБА_5 при звертанні за медичною допомогою 17 січня 2023 року лікарем травматологом на підставі клінічного огляду, поведеного рентгенологічного дослідження було встановлено діагноз «Розрив зв`язок акроміального-ключичного зчленування зліва». За ступенем тяжкості розрив зв`язок акроміального-ключичного суглоба відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. За даними медичної літератури найбільш поширеною причиною такого ушкодження є прямий зовнішній вплив, який направлений на ділянку акроміального відростка, що не виключає можливості його утворення за обставин , вказаних ОСОБА_5 під час слідчого експерименту 17 березня 2023 року (а.с. 77-79).

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд вважає, що факт скоєння злочину та винність обвинуваченого у вчиненні злочинних дій доведені повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки він умисно спричинив ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен в повній мірі враховувати ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, дані про особу засудженого, а також ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до кримінального проступку, особу обвинуваченого, його вік, обвинувачений не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, стан його здоров`я, згідно наданих стороною захисту документів, на обліках у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, провину не визнав, пробачення не просив, жодної шкоди потерпілі не відшкодував, обставини, які пом`якшують покарання відсутні, обставини що обтяжують покарання є вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю, вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння , тому покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкцій статті, за якою кваліфіковано злочин, у виді штрафу, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення, попередження нових злочинів, саме за таких обставин буде досягнута мета покарання та саме таке покарання відповідатиме гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Цивільний позов ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди слід задовольнити повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо), та з урахуванням інших обставин справи. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 внаслідок умисно спричинених ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на переконання суду, завдано непоправну моральну шкоду, яка полягає у фізичних та моральних стражданнях, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди слід задовольнити повністю.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 284-288, 371, 372 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в сумі сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 ( одна тисяча сімсот) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов задовільнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч) грн. спричиненої моральної шкоди.

Речові докази:

-матеріали за повідомленням та письмовою заявою гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительки АДРЕСА_1 , ІТС ІПНПУ № НОМЕР_3 від 15.02.2023 року залишити на зберіганні у архівному приміщенні ВП № 1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області, що знаходиться за адресою: м. Броди, Майдан Свободи, 10, Золочівського район Львівської області;

-одну рентгенограму лівої ключиці і ділянки плечового суглобу за № 449 від 17 січня 2023 року на ім`я ОСОБА_5 і два аркуша (копії) амбулаторної картки у яких зазначено заключення лікаря рентгенолога повернути ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1