Справа № 629/1684/22
Провадження № 1-кс/629/534/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , розглянувши в залі судових засідань в приміщенні суду матеріали скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000199 від 18.08.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ст.356 КК України,-

встановив:

01.05.2023 старшим слідчим СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_4 було винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000199 від 18.08.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ст.356 КК України.

09.05.2023 ОСОБА_3 , не погоджуючись з прийнятим рішенням, звернувся до суду зі скаргою на рішення про закриття кримінального провадження.

Вважаючи, що слідчим необґрунтовано, без дослідження всіх обставин справи, закрито кримінальне провадження і просить скасувати зазначену постанову. При цьому посилається на те, що слідча не викликала його як заявника, не допитала у якості свідка, не оглянула вдруге місце скоєння правопорушення разом із заявником та уповноваженими особами Лозівської міської ради, не встановила та не допитала у якості свідка ОСОБА_5 , не провела слідчого експерименту, що на думку заявника є грубим порушенням норм КПК України. Крім того, слідча, на думку заявника, не надала оцінку всім доводам заявника, при цьому посилається на відповідь Лозівського міського голови ОСОБА_6 від 30.01.2023 року за № 260/02-13-7 з якої вбачається, що факту крадіжки дерев не було. Лозівська міська територіальна громада майнову шкоду не понесла.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні на задоволенні скарги наполягав з наведених в ній підстав. Крім того, 23.05.2023 року та 15.06.2023 року надав клопотання, та доповнення до скарги, які були розглянуті під час судового розгляду.

Слідча ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення даної скарги, оскільки на її думку досудове розслідування проведено в повному обсязі, нею були виконані всі необхідні слідчі (розшукові) дії та було встановлено, що органом досудового розслідування доказаний факт відсутності крадіжки майна та відповідно майнової шкоди завданої Лозівській громаді та її мешканцям.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені заявником, потерпілим, його представником чи законним представником рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Слідчий суддя, вислухавши заявника, слідчого, вивчивши документи, якими заявник обґрунтовує доводи скарги та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні скарги виходячи з наступного.

Виходячи з вимог ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних

інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст.25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. Саме на них ч. 2 ст. 9 КПК України покладено обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.5 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Процесуальна самостійність слідчого полягає, серед іншого, і в тому, що слідчий самостійно вирішує черговість, послідовність та підстави вчинення ним передбачених кримінально-процесуальним законодавством слідчих дій з метою повного проведення досудового розслідування.

Положеннями ст.91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Згідно ч.2 ст.1 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.92 КПК України обов?язок доведення зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора.

Згідно з ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх

обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Диспозиція ч.4 ст.185 КК України передбачає кримінальну відповідальність за крадіжку, вчинену у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Об`єктивна сторона злочину обов?язково включає такі ознаки: дію (таємне, незаконне, безоплатне, поза волею власника вилучення чужого майна); наслідок, який полягає у переході чужого майна до володіння чи розпорядження іншої особи; причинний зв?язок між дією та наслідком; спосіб вчинення злочину, що характеризується таємністю.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом і корисливим мотивом. При цьому останній означає, що винний, викрадаючи чуже майно, прагне одержати у зв?язку із цим матеріальні блага для себе або інших осіб, уникнути матеріальних витрат чи обов?язків, досягти іншої матеріальної вигоди тощо. Цей мотив завжди є суспільно негативним (низьким).

Однією із форм закінчення досудового розслідування, виходячи з вимог ч.1 ст.283 КПК України, є його припинення шляхом закриття провадження.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом Лозівського РВП ГУНП у Харківській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000199 від 18.08.2022 за ч.4 ст.185, 356 КК України за ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська про зобов?язання внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 23.07.2023 року, який просить притягнути до кримінальної відповідальності осіб КП «ЕКО-САН» Лозівської міської ради.

30.09.2022 року прокурором Лозівської окружної прокуратури Харківської області було винесено постанову «Про об?єднання матеріалів досудових розслідувань» ЄРДР № 0000199, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України та матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні ЄРДР за № 0000224, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України, об?єднано в одне провадження за № 0000199, про що було внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

12.12.2022 року прокурором Лозівської окружної прокуратури ОСОБА_7 змінено правову кваліфікацію у кримінальному провадженні зі ст. 356 КК на ч.4 ст. 185 КК України.

В ході проведення досудового розслідування було допитано Головного спеціаліста відділу благоустрою УЖКГБ Лозівської міської ради Харківської області ОСОБА_8 , начальника УЖКГБ Лозівської міської ради ОСОБА_9 , директора КП «ЕКО-САН» ОСОБА_10 , працівників КП «ЕКО-САН» ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які підтвердили факт видалення дерев, які знаходились в незадовільному стані в парку «Перемога», згідно дозвільних документів, а саме ордеру на видалення зелених насаджень від 24.03.2022 року.

Крім того, 17.01.2023 року було направлено запит на ім?я Лозівського міського голови ОСОБА_6 з метою підтвердження факту крадіжки деревини та надання даних про майнову шкоду, яку понесла Лозівська міська територіальна громада внаслідок крадіжки дерев в парку «Перемога», на який отримано відповідь за № 260/02-13-7 від 30.01.2023 року з якої вбачається наступне: факту крадіжки дерев в кількості 88 шт. в парку «Перемога» за адресою м. Лозова, вул. Машинобудівників, 25 в березні 2022 року не було. Лозівська міська територіальна громада майнову шкоду не понесла.

Також слідчим вказано, що за заявами ОСОБА_3 та на підставі ухвал слідчих суддів були внесені до ЄРДР і інші відомості за ч.1 ст. 246 КК України № 0000176 від 06.04.2022 року та за ч.1 ст. 367 КК України № 001141 від 16.08.2022 року.

По даним провадженням також було проведене досудове розслідування та обидва були закриті на підставі ст. 284 КПК України.

ОСОБА_3 неодноразово безпосередньо звертався до судової інстанції із скаргами на постанови слідчих, які обидва рази були залишені без задоволення.

Крім того, 28.03.2023 року Харківський апеляційний суд виніс ухвалу про залишення постанови слідчого Лозівського РВП ГУНП в Харківській області про закриття кримінального провадження № 001141 від 16.08.2022 року за ч.1 ст. 367 України без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Згідно ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Зазначені норми КПК України повністю узгоджується з вимогами ст.62 Конституції України, відповідно до положень якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, проаналізувавши матеріали скарги та доводи слідчого, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами, потерпілим їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дослідивши та оцінивши усі докази в їх сукупності, вважаю, що під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні органом досудового розслідування були виконані вимоги ст.2,40,93,94 КПК України і слідчим проведені всі необхідні слідчі дії для перевірки обставин, відомості за якими були внесені до ЄРДР за заявою про кримінальне правопорушення, в результаті яких слідчий, оцінивши зібрані ним докази, прийняв законне та обґрунтоване рішення про закриття провадження у справі.

Посилання заявника на допущену істотну неповноту під час слідства, усунення якої потребує виконання слідчих дій, спрямованих на збирання та перевірку доказів, що зміст постанови не відповідає вимогам ст.110 КПК України та інші доводи, не знайшли свого підтвердження, вони не спростовують належності та допустимості наведених вище доказів зібраних органом досудового розслідування та не містять в собі достатніх даних для висновку про необхідність скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

В той же час, доводи скарги не спростовують висновків оскаржуваної постанови.

Дослідивши матеріали справи і документи, якими ОСОБА_3 обґрунтовує скаргу, вислухавши доводи скаржника та слідчого, проаналізувавши всі вищевказані обставини, приходжу до висновку про те, що заявником не надано безсумнівних, беззаперечних, належних і переконливих доводів для скасування оскаржуваної постанови, а відтак підстави для задоволення скарги відсутні, а вимоги заявника такі, що не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Керуючись ст.303-307,372,376,395 КПК України, -

постановив:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшої слідчого СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000199 від 18.08.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, 356 КК України - відмовити.

Копію ухвали вручити заявнику, направити слідчому та процесуальному керівнику, для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя Тимур КАРАЩУК