УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність відповідальних осіб ТУ ДБР, розташованого у м.Києві, яка полягає у не внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення від 06.03.2023 за вх.№1897зкп/к суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4 ,

,

В С Т А Н О В И В :

в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність відповідальних осіб ТУ ДБР, розташованого у м.Києві, яка полягає у не внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення від 06.03.2023 за вх.№1897зкп/к суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4 .

У скарзі порушується питання про поновлення строку подання даної скарги, витребування з ТУ ДБР, розташованого у м.Києві матеріалів звернення, зобов`язання уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м.Києві внести відомості про вчинення кримінального правопорушення за заявою від 06.03.2023 за вх.№1897зкп/к до Єдиного реєстру досудових розслідувань та надання окремої оцінки факту порушення керівником другого СВ ТУДБР, розташованого у м.Києві законодавства, що призвело до невнесення відомостей про кримінальне правопорушення.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 вказує, що він подав заяву .№1897зкп/к від 06.03.2023 року до ТУ ДБР, розташованого у м.Києві, про вчинення суддею ОСОБА_4 кримінального правопорушення, посилаючись при цьому на ст. 214 КПК України.

Однак, керівником другого СВ ТУДБР, розташованого у м.Києві була надана відповідь, про відмову у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення.

Скаржник та суб`єкт оскарження в судове засідання не з`явились, про причини неявки слідчого суддю не повідомили.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Враховуючи, що відсутність скаржника та суб`єкта оскарження не є перешкодою для розгляду скарги відповідно до вимог ч.3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне продовжити розгляд скарги по суті.

Слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах наведених доводів, дослідивши надані матеріали, дійшов наступних висновків.

Як встановлено із матеріалів скарги, ТУ ДБР, розташоване прийнята заява ОСОБА_5 №767 про вчинення на думку останнього суддею ОСОБА_6 кримінальних правопорушень.

З клопотання вбачається, що ОСОБА_3 звернувся до ТУ ДБР, розташованого у м.Києві із заявою про вчинення кримінального правопорушення, яке вважає вчиненими суддею Печерського районного суду м. Києва.

Статтею 126 Конституції України і законами України встановлені гарантії незалежність і недоторканість суддів. Вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється. Гарантії незалежності суддів закріплені також в статті 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Разом з тим, у відповідності до даної категорії законодавством передбачений окремий спеціальний порядок внесення даних, що забезпечує та гарантує принцип незалежності судової гілки влади. Такі гарантії незалежності суддів закріплені також в ст.6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно з ст.8 Конституції України Конституція має найвищу юридичну силу, закони приймаються на її основі і повинні відповідати їй.

Норми Конституції є нормами прямої дії.

Положеннями ст.214 КПК України, передбачено загальну процедуру внесення відомостей про злочин до ЄРДР, якщо слідувати якій, то внести відомості до ЄРДР щодо судді може не лише Генеральний прокурор або його заступник, а також будь-який інший прокурор або слідчий.

Проте при вирішенні такого питання необхідно також застосовувати положення ч.1 ст.9 КПК України, відповідно до якої під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватись вимог Конституції України, Кримінального процесуального кодексу України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. В силу ч.4 ст.9 КПК у разі, якщо норми КПК суперечать міжнародному договору, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Верховною Радою України 17.07.1997 р., судовий розгляд має здійснюватися незалежним судом.

Таким чином, передбачена статтею 214 КПК України можливість здійснення впливу на суддю, у зв`язку з прийняттям ним судового рішення через запровадження щодо нього такої процедури, виключає гарантовану Конституцією України та міжнародними зобов`язанням України незалежність судді, що порушує зазначені акти національного і міжнародного законодавства.

Згідно з п.68 Рекомендації CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів, ухваленої Комітетом Міністрів Ради Європи 17.11.2010 року, тлумачення закону, оцінювання фактів або доказів, які здійснюють судді для вирішення справи, не повинні бути приводом для кримінальної відповідальності.

Аналогічні висновки містяться й в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 року № 8 «Про незалежність судової влади», де в преамбулі визначені гарантії незалежності і недоторканості суддів як носіїв судової влади, такими гарантіями, зокрема є й недопустимість втручання у здійснення правосуддя, впливу на суд або суддів у будь-який спосіб.

Судова палата у кримінальних справах Верховного Суду України у висновку щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства також вказує на неприпустимість втручання у діяльність судових органів у будь-який спосіб, у тому числі шляхом звернення до правоохоронних органів з метою схилити його до вчинення чи не вчинення певних процесуальних дій або ухвалення певного судового рішення.

Окрім того, ч.1 ст.2 КК України визначено, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Слідчий суддя також враховує, що відповідно до ст.480 КПК стосовно професійного судді діє особливий порядок кримінального провадження.

Одночасно слідчий суддя враховує, що доводи ОСОБА_7 про кримінальне правопорушення судді ОСОБА_4 , зводяться фактично до незгоди з судовими рішеннями прийнятими суддею за його скаргами, що не може свідчити про наявність даних, які свідчать про об`єктивні ознаки кримінальних правопорушень в діях особи, та які слугують підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у відповідності до положень ч.1 ст.214 КПК України. Підстав для зобов`язання слідчого, прокурора внести відомості до ЄРДР щодо судді, у зв`язку з прийняттям ним будь - якого судового рішення, яке є законним, доки не скасовано в апеляційному чи касаційному порядку, не переглянуте компетентним судом, є обов`язковим до виконання у відповідності до ч.5 ст.124 Конституції України, - буде порушувати гарантії незалежності судді у виконанні ним професійних обов`язків та свідчити про втручання в діяльність судді.

У зв`язку із зазначеним слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_3 , щодо зобов`язання внесення відомостей про злочин щодо професійного судді, у зв`язку із винесеним ним судовим рішенням не ґрунтуються на законі, задоволенню не підлягають.

Разом із тим, питання порушені у даній скарзі, щодо надання окремої оцінки факту порушення керівником другого СВ ТУДБР, розташованого у м.Києві законодавства, що призвело до невнесення відомостей про кримінальне правопорушення, виходять за межі повноважень слідчого судді при розгляді скарги, що визначені положеннями ст. 307 КПК України.

Так, відповідно до ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Отже, враховуючи, що питання порушене у даній скарзі не ґрунтуються на положеннях КПК України, в цій частині скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність відповідальних осіб ТУ ДБР, розташованого у м.Києві, яка полягає у не внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення від 06.03.2023 за вх.№1897зкп/к суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4 .

Ухвала відповідно до ст.309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя