Справа № 135/358/23
Провадження № 1-кп/135/58/23
ВИРОК

іменем України

24.04.2023 м. Ладижин Вінницької області

Ладижинський міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин Вінницької області кримінальне провадження № 0000031 від 16.02.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Кримка Первомайського району Миколаївської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , українка, громадянка України, з неповною загальною середньою освітою, не працює, одружена, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судима,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

13 лютого 2023 року близько 20 год 00 хв ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні жіночої роздягальні філії «Переробний комплекс» ТОВ «Вінницька птахофабрика», що знаходиться за адресою: м. Ладижин Гайсинського району Вінницької області, вул. Хлібозаводська, 2/б, де вона на той час працювала на посаді підсобного працівника, за допомогою ключа від своєї шафи для зберігання особистих речей у роздягальні підприємства, який мала при собі, відімкнула навісний замок дверцят шафи, якою користувалася ОСОБА_5 , звідки таємно, з корисливих мотивів, маючи на меті збагачення за рахунок чужого майна, в період воєнного стану, відповідно до Закону України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, відповідно до Закону України № 2119-ІХ від 15.03.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб, відповідно до Закону України № 2212-ІХ від 21.04.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб, відповідно до Закону України № 2263-ІХ від 22.05.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб, відповідно до Закону України № 2500-ІХ від 15.08.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб, відповідно до Закону України № 2738-ІХ від 16.11.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, здійснила крадіжку мобільного телефону марки «Xiaomі» серії «Redmi» моделі «9А», вартістю згідно з висновком експерта № 1249/23-21 від 01.03.2023 з урахуванням зносу 2799 грн 20 коп., та з вставленою в ньому картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю згідно з висновком експерта № 1249/23-21 від 01.03.2023 130 грн, та в подальшому карту оператора мобільного зв`язку «Київстар» залишила собі, а мобільний телефон віддала своєму чоловікові ОСОБА_6 , тобто розпорядилася викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 2929 грн 20 коп.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше сховище, в умовах воєнного стану, тобто вчинила злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України,

Позиція обвинуваченої.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчинені злочину за наведених вище обставин визнала у повному обсязі, щиро покаялася і дала показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, пояснивши, що вона 13 лютого 2023 року близько 20 год 00 хв, перебуваючи в приміщенні жіночої роздягальні філії «Переробний комплекс» ТОВ «Вінницька птахофабрика», що знаходиться за адресою: м. Ладижин Гайсинського району Вінницької області, вул. Хлібозаводська, 2/б, де на той час працювала на посаді підсобного працівника, за допомогою ключа від своєї шафи для зберігання особистих речей у роздягальні підприємства, який мала при собі, відімкнула навісний замок дверцят шафи, якою користувалася ОСОБА_5 , звідки, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, взяла мобільний телефон марки «Xiaomі» серії «Redmi» моделі «9А» з вставленою в ньому картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», та в подальшому карту оператора мобільного зв`язку «Київстар» залишила собі, а мобільний телефон віддала своєму чоловікові ОСОБА_6 . При цьому обвинувачена вказала, що вона зробила для себе належні висновки, у вчиненому щиро кається, критично оцінює свою протиправну поведінку і готова нести кримінальну відповідальність за вчинене. Обіцяла, що надалі подібного ніколи не повториться. Просила суворо її не карати та не позбавляти волі.

Покази обвинуваченої є послідовними, логічними, за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись лише допитом обвинуваченої та дослідженням тих документів, які характеризують особу обвинуваченого.

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за злочин, винним у вчиненні якого визнається обвинувачена.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 13.02.2023 в умовах воєнного стану, згідно Закону України № 2738-ІХ від 16.11.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку) мобільного телефону марки «Xiaomі» серії «Redmi» моделі «9А» з вставленою в ньому картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», належних потерпілій ОСОБА_5 , а тому ці її дії кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

Мотиви призначення покарання.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з вказаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, а також призначення покарання нижчого, ніж передбачене санкцією статті (частини статті), завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

При цьому повноваження суду (його права та обов`язки), надані державою, щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках та інтелектуально-вольова владна діяльність суду з вирішення спірних правових питань, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання тощо, визначають поняття «судова дискреція» (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві.

Дискреційні повноваження суду повинні відповідати принципу верховенства права з обов`язковим обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.

Ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16.10.2008) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

У своїй практиці ЄСПЛ неодноразово наголошував на принцип пропорційності, коли призначене особі покарання вважалося непропорційним втручанням держави у права людини (рішення у справі «Швидка проти України»).

Дотримання принципу пропорційності є дотриманням стандартів прав людини, передбачених ЄСПЛ у вирішенні питань покарання, та дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання є перелічені в законі, а також не зазначені в ньому, але встановлені судом різного роду чинники об`єктивного чи суб`єктивного характеру, які не є ознаками складу злочину і не впливають на його кваліфікацію, однак знижують ступінь суспільної небезпечності особи винуватого і (або) вчиненого ним злочину, і у зв`язку з цим є підставою для призначення менш суворого покарання.

Загально визнано, що щире каяття має бути добровільним, тобто базуватися на внутрішньому переконанні особи. Воно характерне тим, що засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність.

Обвинувачена ОСОБА_3 під час судового розгляду кримінального провадження визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, її позиція з цих підстав була незмінною, надавала послідовні, взаємоузгодженні з іншими доказами показання, щире каяття обвинуваченої є дійсним, відвертим, підтверджується щирим жалем з приводу наслідків, які настали від її дій, та осудом своєї поведінки, а також її бажанням виправитись.

Таким чином обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає її щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці нею своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Таким чином при визначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно з вимогами ст.12 КК України є тяжким, особу обвинуваченої, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, є осудною в розумінні ч. 1 ст. 19 КК України, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працевлаштована, не навчається, одружена, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, при цьому також приймає до уваги наявність пом`якшуючої обставини та відсутність жодних обтяжуючих обставин покарання, а тому суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

Між тим, суд враховує відсутність тяжких наслідків від скоєного обвинуваченою злочину, позитивну посткримінальну поведінку обвинуваченої, усвідомлення останньою скоєного, позицію потерпілої, яка просила обвинувачену не позбавляти волі, вперше вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 без реального відбування покарання і, на підставі положень ст.75 КК України, приймає рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням на неї обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, оскільки саме таке рішення, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нового кримінального правопорушення.

Суд звертає увагу, що звільнення від відбування покарання з випробуванням полягає у звільненні засудженої від покарання за умови, що вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки. А відповідно до ст. 78 КК України якщо засуджена не виконує покладені на неї обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засуджену для відбування призначеного покарання.

Мотиви ухвалення інших рішень.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Ухвалою слідчого судді від 16.03.2023 в рамках даного кримінального провадження застосовано до обвинуваченої запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Для забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 вказаний запобіжний захід слід залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 3 ст. 174 КПК України, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, суд вирішує питання щодо арештованого майна. З огляду на викладене слід скасувати арешт накладений за ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 24.02.2023 на речові докази у справі: -сім-картку мобільного оператора «Київстар» та мобільний телефон торгівельної марки «Xiaomі» серії «Redmi» моделі «9А».

Речові докази вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судової товарознавчої експертизи № 1249/23-21 від 01.03.2023 в розмірі 955 грн 92 коп. підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 368, 373-376 КПК України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку ОСОБА_3 рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 24.04.2023.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судової товарознавчої експертизи № 1249/23-21 від 01.03.2023 в розмірі 955 грн 92 коп.

Речові докази, які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 після набрання вироком суду законної сили: - сім-картку мобільного оператора «Київстар» та мобільний телефон торгівельної марки «Xiaomі» серії «Redmi» моделі «9А», - залишити у володіння ОСОБА_5 , скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 24.02.2023.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 особисте зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Ладижинський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя