Справа № 308/668/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_3 про відвід головуючого судді ОСОБА_4 від розгляду справи №308/668/23, про обвинувачення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області (головуючий суддя ОСОБА_4 ) перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000292 від 06.06.2022, про обвинувачення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

02.05.2023 захисником обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокатом ОСОБА_3 до суду подано заяву про відвід головуючого судді ОСОБА_4 , яку мотивовано тим, що головуючий суддя ОСОБА_4 не розглядає по суті скарги про скасування повідомлення про підозру, що призвело до обмеження права ОСОБА_7 на оскарження незаконного повідомлення про підозру. 15.05.2023 через канцелярію суду було подано додаткові обгрунтування до заяви про відвід судді ОСОБА_4 , вказавши, що підозра може бути оскаржена під час підготовчого судового засідання, оскільки зважаючи на конструкцію норми ч. 1 ст. 303 КПК України, така не могла бути оскаржена у інший спосіб, за результатами розгляду скарги у підготовчому засіданні скарг суддя за наслідками розгляду не виніс жодної обгрунтованої ухвали, чим обмежив ОСОБА_7 доступ до суду, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України просить задоволити заяву.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.05.2023 року головуючою суддею з розгляду заяви про відвід судді визначено суддю ОСОБА_1 .

Захисник ОСОБА_3 у судове засідання з розгляду заяви про відвід не з`явився, належним чином повідомлений.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся.

Від захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 надійшло клопотання про розгляд даної заяви без участі адвоката ОСОБА_8 та його підзахисного ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений.

Прокурор ОСОБА_9 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений, подав письмові заперечення на заяву про відвід судді, обгрунтовуючи такі незгодою сторони захисту з рішенням судді про відмову у задоволенні скарги, що не є підставою для відводу.

На розгляд відводу особа, якій заявлено відвід, не з`явилася, письмових пояснень не надала.

Дослідивши заяву про відвід та інші матеріали, що стосуються даної заяви, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

З метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід, який повинен бути вмотивованим (ст. 80 КПК України).

Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений ст. 75, 76 КПК України. Так, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи (ч. 1 ст. 75 КПК України).

Наведений перелік підстав для відводу судді є вичерпним.

Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до Першого показника Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 року № 2006/23, принцип незалежність судових органів є передумовою забезпечення правопорядку та основною гарантією справедливого вирішення справи в суді. Отже, суддя має відстоювати та втілювати в життя принцип незалежності судових органів в його індивідуальному та колективному аспектах.

Суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою (п. 1.1. Бангалорських принципів поведінки суддів).

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Олександр Волков проти України» від 09 квітня 2013 року (Заява № 21722/11), зазначається, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п. 104 Рішення).

Судом встановлено, що заява захисника ОСОБА_3 про відвід головуючого судді ОСОБА_4 від розгляду справи № 308/668/23 про обвинувачення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 332 КК України є не обґрунтованою, а обставини, вказані заявником, не є підставами для відводу судді та не можуть свідчити про його упередженість у розгляді даного кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, оскільки незгода з постановленням суддею протокольної ухвали, якою вирішено питання, а саме - відмовлено у задоволенні скарги про скасування повідомлення про підозру у цій справі, не визнаються у розумінні норм законодавства підставами для відводу.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII).

Таким чином, необхідно у кожній окремій справі вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Стосовно об`єктивного критерію Європейський суд з прав людини також вказує, що необхідно перевірити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був не безсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7серпня 1996 poку, п. 58).

З урахуванням наведеного, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про відвід головуючого судді ОСОБА_4 з мотивів, зазначених в заяві заявника, а тому приходить до переконання, що в задоволенні заяви про відвід головуючому судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_4 у справі № 308/668/23 слід відмовити.

Керуючись статтями 2, 3, 21, 75, 76, 80, 81, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні заяви захисника ОСОБА_3 про відвід головуючого судді ОСОБА_4 від розгляду справи № 308/668/23 про обвинувачення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1