Справа №390/158/23
Провадження №1-кп/390/266/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2023 Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000747 від 28.11.2022 та №0000085 від 01.02.2023, стосовно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українець, громадянин України, із повною загальною середньою освітою, не працює, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий:

- 27.05.2022 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців. На підставі ч.4 ст. 70 КК України 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75,76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки. 14.09.2022 вироком Дніпропетровського апеляційного суду змінено вирок - засудженим вважати за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового приєднання покарання за цим вироком та вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 28.07.2021 до відбуття 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнено з іспитовим строком на 2 роки,

- 05.05.2023 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточно за сукупністю вироків призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років і 6 місяців. Початок строку відбування рахувати з моменту затримання 27.01.2023,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України,

встановив:

близько 05 год. 20 хв. 28 листопада 2022 року (більш точного часу не встановлено) ОСОБА_5 , маючи умисел викрадення чужого майна (крадіжки) поєднане з проникненням у житло, з метою власної наживи, корисливих спонукань, шляхом відчинення хвіртки проник на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить громадянину ОСОБА_7 . Далі ОСОБА_5 помітив житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , після чого проник до нього через відчиненні вхідні двері, де реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи у спальній кімнаті, переконавшись, що його дії є непомітними для інших, з метою власної наживи, з корисливих спонукань, таємно, повторно, викрав мобільний телефон «Samsung Galaxy J7 Neo J701F/DS», вартість якого становить 3306,80 грн, у якому були наявна SIM-картка «КИЇВСТАР», вартість якої становить 150 грн та SIM-картка «VODAFONE», вартість якої становить 150 грн. З місця скоєння злочину ОСОБА_5 зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим задав потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку в сумі 3606,80 грн.

Крім того, 01 лютого 2023 року (точного часу не встановлено) ОСОБА_5 , тимчасово проживаючи з дозволу власниці у квартирі АДРЕСА_4 , належній ОСОБА_8 , в кімнаті помітив мобільний телефон марки «Fly», модель «FF179». В цей час у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вказаного мобільного телефону. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, скориставшись тим, що його злочинні дії не помічені сторонніми особами, ОСОБА_9 , знаходячись у квартирі АДРЕСА_4 , шляхом вільного доступу, повторно, в умовах воєнного стану, таємно викрав належний ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Fly», модель «FF179», вартість якого становить 274,20 грн, в якому була sim-картка мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна», вартість якої становить 125 грн. З місця скоєння злочину ОСОБА_5 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим завдав потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду в сумі 399,20 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, визнав, повністю підтвердив фактичні обставини справи. Пояснив, що скоював інкриміновані йому правопорушення. У вчиненому щиро кається.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надали до суду заяви, в яких просили розглядати справу без їх участі, покарання просили обрати на розсуд суду (а.с. 70,71 т.1).

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, останньому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, доведена та його дії необхідно кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану, та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_5 вчинив умисні, закінчені, тяжкі злочини.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно із ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання згідно зі ст.67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю.

Крім цього, при обранні обвинуваченому ОСОБА_5 міри покарання судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують.

ОСОБА_5 на обліку в психіатричній лікарні та наркологічному диспансері в Кіровоградській області не перебуває, раніше неодноразово судимий. За місцем проживання характеризується посередньо.

Відповідно до досудової доповіді виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства (а.с. 107-109 т.1) .

Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище обставини суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливо за умови призначення покарання у виді позбавлення волі, поглинувши менш суворе покарання більш суворим на підставі ч.4 ст. 70 КК України.

Підстави для застосування ст.ст. 69, 75 КК України відсутні.

Цивільні позови відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Згідно із п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК у резолютивній частині вироку зазначається, зокрема рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, до яких також належить запобіжний захід.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду, незаконно впливати на свідка та іншого обвинуваченого у цьому ж кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК (ч. 2 ст. 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. Водночас КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Суд, приймаючи рішення щодо запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні, виходить із того, що ризик переховування обвинуваченого від суду обумовлюється суворістю покарання, призначеного судом за цим вироком у виді позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.4 ст 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 05.05.2023 остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти) років і 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Початок відбування строку покарання рахувати з 27 січня 2023 року.

Продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою до вступу вироку у законну силу.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави судові витрати у сумі 1711 (одна тисяча сімсот одинадцять) грн 04 (чотири) копійки.

Речовий доказ: мобільний телефон «Samsung Galaxy J7 Neo J701F/DS» залишити за належністю потерпілому ОСОБА_7 ..

Вирок набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження. У разі якщо вирок оскаржений учасниками процесу, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, яке набирає законної сили з моменту його проголошення.

Апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції може бути подана протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до Кропивницького апеляційного суду через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Копію вироку вручити прокурору та обвинуваченому, а іншим учасникам процесу роз`яснити, що вони мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1