Справа № 559/3264/23
Провадження № 1-кп/559/268/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000528 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Студянка, Дубенського району, Рівненської області, українець, громадянин України, раніше не судимий, одружений, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України

встановив:

ОСОБА_5 на початку серпня 2023 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи на території господарства, що за адресою АДРЕСА_1 , виявив рослини коноплі та маючи умисел, направлений на незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вирішив вчинити кримінальне правопорушення, пов`язане з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів. Реалізовуючи свій протиправний намір, направлений на незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, діючи всупереч ст. 6, 12, Закону України від 15 лютого 1995 року «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та ст. 12 Закону України від 15 лютого 1995 року «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», перебуваючи на території господарства, що за адресою АДРЕСА_1 , знаходячись поряд виявлених ним рослин коноплі, шляхом обривання, незаконно придбав верхівкові частини рослин коноплі. Вподальшому, ОСОБА_5 незаконно, тобто без передбаченого на те дозволу, зберігаючи при собі придбані ним верхівкові частини рослин канабісу, переніс їх до будинку по місцю свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , частину яких висушив, тим самим виготовив наркотичний засіб канабіс та став його незаконного зберігати для власних потреб без мети збуту. 17 серпня 2023 року в ході проведення обшуку, за місцем проживання ОСОБА_5 , в господарстві, що за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції було виявлено і вилучено канабіс загальною масою 7,213 г (в перерахунку на висушені речовини), який являється особливо-небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, відповідно до списку 1 таблиці 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у незаконному придбанні, перевезенні, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Під час досудового розслідування між прокурором Дубенської окружної прокуратури, якому на підставі ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000528 від 13.08.2023 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_4 26.09.2023 було укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.468, 469, 470, 472 КПК України.

Згідно умов вказаної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.1 ст.309 КК України, щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, вчинення якого ставиться йому у провину.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком 1 рік із застосуванням ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відноситься до кримінальних проступків у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, санкція якого передбачає альтернативу видів покарання.

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст.309 КК України.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ст.66 КК України, суд враховує, що обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.67 КК України, обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Згідно з вимогами ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, а також те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах нагляду за ним та постійного контролю за його поведінкою з боку уповноваженого органу з питань пробації, та вважає за необхідне призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді обмеження волі із застосуванням положень ст. 75, 76 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням - встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Одночасно, при визначенні тривалості іспитового строку суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, виду і строку призначеного покарання, обставин, що характеризують особу обвинуваченого, середовище, в якому він перебуває та вважає за необхідне встановити його строком на 1 рік 6 місяців.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення обвинуваченого та відповідає загальним засадам призначення покарання.

Одночасно, судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, які передбачено ст. 476 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання та в судовому засіданні пояснив, що спроможний його виконати.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, прийшовши до висновку, що дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, за якою ОСОБА_5 слід призначене узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 122 КПК України, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Витрати на проведення експертизи у даному кримінальному провадженні становлять 3824 грн, а відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Вирішуючи питання про речові докази суд керується вимогами п.3 ч.9 ст.100 КПК України, згідно якої майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.

Керуючись ст. 314, 374, 475, 100, 122, 124 КПК України, суд

ухвалив:

затвердити угоду від 26 вересня 2023 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді обмеження волі строком 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Покласти на ОСОБА_5 , відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст .76 КК України, обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 3824 (три тисячі вісімсот двадцять чотири) гривні витрат на проведення експертизи.

Речові докази у справі: насіння, яке поміщене до спецпакету "НПУ" № PSP 1187858, речовину, зовні схожу на порох, яку поміщено до спецпакету "НПУ" № PSP 1187857, 0,2404 г екстрату канабісу, 6,37 г канабісу та 0,843 г канабісу - знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1