ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/8071/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/148/23 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2023 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного - ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернопільського апеляційного суду матеріали провадження №11-сс/817/148/23 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 травня 2023 року про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 травня 2023 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_10 , застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк на 60 діб, до 27 червня 2023 року, із визначенням розміру застави в сумі 107360 грн. та покладенням на нього відповідних обов`язків, у випадку її внесення.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого або зменшити розмір застави до мінімального - двадцяти розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, посилаючись на те, що підозрюваний на даний час не працює, у нього відсутня будь-яка нерухомість чи інші дорогоцінні речі, які б можна було продати, щоб оплатити визначений йому розмір застави.

Мотивує скаргу тим, що наведені слідчим у клопотанні ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення є припущеннями та не доведені належними доказами.

Вказує на відсутність доказів причетності ОСОБА_7 до вчинення вказаних кримінальних правопорушень.

Вважає що слідчий суддя при застосуванні до ОСОБА_7 найбільш суворого запобіжного заходу не врахував наявності у нього постійного місця реєстрації в с. Кудобинці, Зборівського району Тернопільської області, та до вчинення злочинів проживав разом із близькими родичами у АДРЕСА_1 , що свідчить про міцність його соціальних звязків.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу з мотивів у ній викладених, прокурора, який щодо задоволення апеляційної скарги заперечив, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних міркувань.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим відділом Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні №0000881 від 11.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в якому ОСОБА_7 підозрюється у крадіжці: в період воєнного стану 02.04.2023 в обідню пору доби, з приміщення КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» ТОР з проникненням у кабінет «Ординаторська», ноутбука «DELL» Latitude 3420 моделі «3420-5509», чорного кольору, (S/N: 3RDMNL3, P/N:) вартістю 20423,13 гривень, а також 13.04.2023 близько 20:00 год. під час перебування у Тернопільському національному медичному університеті, а саме з приміщення навчального корпусу №7, що за адресою: м. Тернопіль, вул. Коцюбинського, 3, шляхом проникнення у кабінет №6 таємного викрадення службового ноутбуку торгової марки «HP» 250 G6 моделі «3168NGW», сірого кольору, S/N: CND9034297 вартістю 5750 гривень.

Задовольняючи клопотання слідчий суддя визнав доведеною обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, при цьому виходив з даних, які містяться у: протоколі прийняття заяви ОСОБА_11 про кримінальне правопорушення від 11.04.2023 року; протоколі огляду місця події від 11.04.2023 року; протоколі допиту представника потерпілого ОСОБА_12 від 11.04.2023 року; листі КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» ТОР від 24.04.2023 року; висновку експерта за результатами проведення товарознавчої експертизи від 27.04.2023 року; протоколі допиту свідка ОСОБА_13 від 13.04.2023 року; протоколі допиту свідка ОСОБА_11 від 13.04.2023 року; протоколі допиту свідка ОСОБА_14 від 13.04.2023 року; протоколі допиту свідка ОСОБА_15 від 13.04.2023 року; протоколі допиту свідка ОСОБА_16 від 13.04.2023 року; висновку експерта за результатами проведення дактилоскопічної експертизи від 19.04.2023 року; протоколі огляду відеозапису від 18.04.2023 року; протоколі прийняття заяви ОСОБА_17 про кримінальне правопорушення від 14.04.2023 року; протоколі огляду місця події від 14.04.2023 року; протоколі допиту представника потерпілого ОСОБА_18 від 19.04.2023 року; висновку експерта за результатами проведення товарознавчої експертизи від 26.04.2023 року; протоколі допиту свідка ОСОБА_19 від 15.04.2023 року; протоколі допиту свідка ОСОБА_20 від 15.04.2023 року; протоколі допиту свідка ОСОБА_17 від 15.04.2023 року; протоколі огляду відеозапису від 17.04.2023 року; протоколі вилучення предметів чи речей під час їх добровільної видачі від 17.04.2023 року; протоколі огляду від 18.04.2023 року; протоколі огляду речей (одягу) від 18.04.2023 року; протоколі допиту свідка ОСОБА_21 від 17.04.2023 року; протоколі допиту свідка ОСОБА_22 від 17.04.2023 року, оцінивши що ця інформація в сукупності підтверджує існування безпосереднього зв`язку між ОСОБА_7 та кримінальними правопорушеннями, у яких він підозрюється, та є достатньою для того, щоб переконати об`єктивного спостерігача у тому, що він причетний до вчинення вказаних кримінальних правопорушень, не вирішуючи питання щодо достатності вказаних доказів на підтвердження чи спростування його вини чи невинуватості, що може бути прерогативою суду, у випадку направлення щодо нього обвинувального акту.

Перевіряючи доводи апелянта щодо недоведення прокурором існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя вірно врахував, що у даному кримінальному провадженні існують ризики переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та/або суду, вчинення ним іншого кримінального правопорушення, які зумовлені тяжкістю злочинів, у вчиненні яких він підозрюється та покаранням, яке у випадку визнання його виним буде до нього застосовано у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, у відповідності до вимог ст.178 КПК України врахував те, що підозрюваний є раніше судимою особою, що вказує на стійкійсть його протиправної поведінки та можливість вчинення ним нових злочинів, неодружений, не працює, перевірив вагомість наданих доказів, репутацію ОСОБА_7 , його майновий стан та дійшов до обґрунтованого висновку, про обрання відносно нього вказаного запобіжного заходу, при цьому вірно визначив в якості його альтернативи заставу, розмір якої не перевищує меж, визначених ст.182 КПК України.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком, при цьому виходить з того, що він не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» заява №12369/86 від 26 червня 1991 року).

Перевіряючи посилання апелянта на неврахування слідчим суддею наявності у ОСОБА_7 постійного місця реєстрації та його проживання разом із близькими родичами, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних звязків колегія суддів виходить з того, що наявність у ОСОБА_7 місця проживання не є обставиною, яка зможе в повній мірі нівелювати існуючі ризики та забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи захисника підозрюваного про відсутність доказів на підтвердженя причетності його підзахисного до скоєння інкримінованих йому злочинів та відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також можливості зменшення визначеної ОСОБА_7 застави не знайшли свого підтвердження під час перегляду оскаржуваної ухвали в апеляційному порядку, а тому ухвалу слідчого судді про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

Постановила:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 травня 2023 року про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді