КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

06 червня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретарів судового засідання - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0001510 за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 та захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 10 грудня 2021 року, ухвалений щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Владівка, Малинського району, Житомирської області, громадянина України, раніше неодноразово судимого, останній раз 30.11.2020 року Київським апеляційним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

захисника - ОСОБА_10

та обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а :

Згідно з вироком Деснянського районного суду м. Києва від 10 грудня 2021 року ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Цим же вироком вирішені питання щодо речових доказів та відшкодування процесуальних витрат.

Як встановлено вироком суду, обвинувачений ОСОБА_9 29.02.2020 року приблизно о 03 год. 00 хв., перебуваючи в кафе-барі «Старий Кахеті» за адресою: АДРЕСА_2 , вступив у сварку з ОСОБА_14 , в ході якої у обвинуваченого ОСОБА_9 виник злочинний умисел направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_14 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, обвинувачений ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом на спричинення тілесних ушкоджень, дістав правою рукою з чохла на поясі предмет схожий на ніж, який має колюче-ріжучі властивості та наніс один удар в область грудної клітини справа потерпілому ОСОБА_14 .

В результаті протиправних дій, обвинувачений ОСОБА_9 , спричинив потерпілому ОСОБА_14 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини справа: в ділянці 8 межребір`я по правій лопатковій лінії - колото-різана рана розміром 1,5x0,5 см, від якої відходить рановий канал, направлений ззовні - до середини, зверху-донизу та дещо вправо, по ходу якого ушкоджуються підшкірно-жирова клітковина, м`язи, пристінкова плевра, з явищами гемопневмотораксу (наявність у плевральній порожнині - до 400 мл рідкої крові та повітря).

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, прокурор у кримінальному провадженні - прокурор Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Деснянського районного суду м. Києва від 10 грудня 2021 року відносно ОСОБА_9 скасувати в частині призначеного покарання, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді 6 років позбавлення волі. У решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор не оспорюючи фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення та кваліфікацію дій обвинуваченого, посилається на те, що вирок суду є незаконним, у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Зокрема, як зазначає прокурор у поданій скарзі, призначене обвинуваченому покарання не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, не може досягнути мети покарання через невідповідність вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, оскільки судом явно порушений принцип індивідуалізації покарання.

На думку прокурора, суд першої інстанції не в повній мірі врахував характер та ступінь тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а також без необхідної оцінки залишились дані про підвищену суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення.

Крім цього, прокурор просить звернути увагу на те, що судом недостатньо враховано тяжкість кримінального правопорушення, яке складає підвищену суспільну небезпеку, а також судом не надано належної оцінки ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, обставинам його вчинення, особі обвинуваченого ОСОБА_9 , який вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні не визнав, у вчиненому не розкаявся.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, обвинувачений ОСОБА_9 просить апеляційну скаргу прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_10 також подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Деснянського районного суду м. Києва від 10 грудня 2021 року скасувати та закрити кримінальне провадження.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, захисник обвинуваченого посилається на те, що вирок суду є незаконним, необґрунтованим, оскільки не відповідає фактичним обставинам справи та ухвалений із порушенням процесуальних норм, та є таким, що суперечить нормам Конституції України.

Зокрема, як зазначає апелянт, допитаний в суді першої інстанції, потерпілий ОСОБА_14 повідомив, що у нього не було конфлікту з ОСОБА_9 , а в бійку він потрапив, оскільки бились його друзі.

Натомість, ОСОБА_9 у своїх показаннях повідомляв, що повертаючись з вулиці до закладу, на нього накинулись троє осіб, серед яких був ОСОБА_14 , свідок ОСОБА_15 та інші незнайомі йому особи, повалили його на підлогу і почали бити, єдина мета, яка була у ОСОБА_9 вирватись від нападників і втекти, а тому, сторона захисту, вважає, що жодного умислу наносити тілесні ушкодження потерпілому, у обвинуваченого, не було.

Крім того, в поданій апеляційній скарзі апелянт вказує на те, що судом не було взято до уваги того, що ініціатором конфлікту був сам потерпілий.

Так, наводячи докази, якими суд першої інстанції обґрунтував обвинувальний вирок, у тому числі показаннями свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , згідно яких, обидві бачили предмет, схожий на ніж, у ОСОБА_9 , ще з початку конфлікту між компаніями відпочиваючих. При цьому, захисник твердить, що ОСОБА_9 , не заперечував того факту, що в кафе «Старий Кахеті» прийшов з маленьким туристичним ножиком, оскільки забув викласти його вдома, але про відсутність цього ножа дізнався при затриманні працівниками поліції, в приміщенні кафе, куди повернувся за телефоном, що свідчить, про те, що ОСОБА_9 і не знав, що ОСОБА_14 були нанесені тілесні ушкодження, саме ножем.

Як далі зазначає захисник у своїй скарзі, висновок суду про те, що вина ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується належними, допустимими та беззаперечними доказами, не відповідає дійсності і зводиться лише до припущень, оскільки в їх основу покладений лише той факт, що ОСОБА_9 прийшов у кафе «Старий Кахеті» з туристичним ножем, натомість жодного прямого і беззаперечного доказу, який би підтверджував вину обвинуваченого, як вважає захисник, матеріали справи не містять.

Звертає увагу апелянт і на те, що висновки експерта № 081-111-2020 судово-медичної експертизи від 27.04.2020 року, № 081-113-2020 судово-медичної експертизи від 17.04.2020 та № 081-112-2020 судово-медичної експертизи від 16.07.2018 року, не можуть визнаватись допустимими доказами у справі, оскільки в експертизах міститься посилання на те, що кров на одязі ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , та на підлозі у приміщенні розважального закладу не виключає можливості походження ОСОБА_14 , однак вказані висновки не можуть бути доказами вини ОСОБА_9 у пред`явленому йому обвинуваченні, оскільки не встановлено приналежність крові, що не є доказами, які підтверджують вину обвинуваченого, а тому є підстави вважати, що вони є неналежними та недопустимими доказами.

Таким чином, на думку захисника, дії обвинуваченого ОСОБА_9 безпідставно кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки вони не підтверджуються належними та допустимими доказами, натомість вважає, судом безпідставно не розглядалось питання перевищення меж необхідної оборони.

Інших доказів вини ОСОБА_9 , які б підтверджували його причетність до інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, стороною обвинувачення, як вважає апелянт, зібрано не було.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу останнього та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого; провівши судові дебати; вислухавши останнє слово обвинуваченого; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданих скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні та захисника обвинуваченого не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_9 в умисному спричиненні тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог ст. 94 КПК України.

Зокрема, незважаючи на повне невизнання обвинуваченим ОСОБА_9 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, його винуватість повністю підтверджується доказами, які були досліджені в судовому засіданні та які, всупереч доводам апеляційної скарги захисника обвинуваченого, не викликають сумнівів у своїй достовірності.

Зокрема, на підтвердження своїх висновків про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованому йому злочину, суд першої інстанції послався у своєму вироку на показання допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_14 , який зазначив, що 29.02.2020 року, у нічний час доби він з друзями відпочивав у кафе-барі «Старий Кахеті» за адресою: АДРЕСА_2 . Відійшовши від столика замовляти пісню, він побачив, що біля їх столика щось відбувається. Повернувшись до столика, друзі йому повідомили, що обвинувачений ОСОБА_9 під час словесної сварки, розбив келих. Через невеликий проміжок часу, компанія в якій перебував обвинувачений ОСОБА_9 вийшла на вулицю. Хвилин через 10-15 обвинувачений ОСОБА_9 повернувся та почав наносити удари його товаришу, між обома компаніями зав`язалась обопільна бійка, під час якої, він почув від когось, що ОСОБА_9 має при собі предмет, схожий на ніж. Під час бійки, товариш обвинуваченого ОСОБА_9 на ім`я ОСОБА_18 , смикнув його, він пригнувся і в цей час ОСОБА_9 наніс йому удар ножем у спину, після чого останній одразу вибіг із залу кафе на вулицю.

Також суд першої інстанції послався у вироку на показання допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які, кожна окремо, пояснили суду, що вночі 29.02.2020 року, вони з друзями відпочивали в кафе-барі «Старий Кахеті» за адресою: м. Київ, Кубанської України, 26, де між потерпілим ОСОБА_14 та обвинуваченим ОСОБА_9 виник конфлікт, який переріс в обопільну бійку між компаніями, в яких відпочивали потерпілий та обвинувачений, під час якої потерпілому ОСОБА_14 було нанесено ножове поранення.

При цьому свідок ОСОБА_16 вказала на те, що до початку бійки бачила ніж в руках обвинуваченого ОСОБА_9 , а свідок ОСОБА_17 вказала на те, що під час бійки хтось штовхнув обвинуваченого ОСОБА_9 , у якого в цей час випав ніж. Після чого, вона вийшла із закладу та стояла біля входу в кафе. Крім цього, остання зазначила, що бачила, як із кафе дуже швидко вибіг обвинувачений ОСОБА_9 та побіг у невідомому напрямку, а потім з приміщення кафе люди винесли потерпілого ОСОБА_14 , який був закривавленим зі сторони спини.

Крім показань потерпілого ОСОБА_14 та свідків ОСОБА_16 і ОСОБА_17 , визнаних судом, у відповідності до вимог ст. 85 КПК України, належними та допустимими доказами, суд першої інстанції послався у вироку і на інші, досліджені під час судового розгляду, письмові докази, а саме:

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 29.02.2020 року, згідно якому потерпілий ОСОБА_14 звернувся до Деснянського УП ГУ НП у м. Києві із заявою про те, що 29.02.2020 року близько 02 год. 45 хв. за адресою: м. Київ, вул. Кубанської України, 26, невстановлена особа нанесла йому колото-ріжуче поранення грудної клітини з права;

- протокол огляду місця події від 29.02.2020 року, згідно якому місцем огляду є приміщення приймального відділення КМКЛШМД по вул. Братиславська, 3 в м. Києві, де громадянка ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_3 , у якої в руках знаходився поліетиленовий пакет з речами її чоловіка - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомила, що у ці речі її чоловік був одягнений перед операцією в лікарні по вул. Братиславська, 3. Після чого дістала з пакету футболку білого кольору зі слідами речовини бурого кольору та розрізом на тканині. Даний предмет одягу було вилучено та поміщено до паперового конверту за участю понятих та завірено їх підписами;

- протокол огляду місця події від 29.02.2020 року з фото додатками до нього, згідно якому місцем огляду є приміщення розважального закладу харчування по вул. Кубанської України, 26, в м. Києві «Старий Кахеті». Під час проведення вказаного огляду, перед входом до закладу на асфальтованій поверхні, ліворуч від входу, біля сходинок виявлено плями речовини бурого кольору, які було вилучено та поміщено до паперового конверту. На другому поверху, де розміщено бар зі стільцями, столами та барною стійкою, праворуч під стійкою на бетонній підлозі виявлено пляму бурого кольору. Ліворуч вздовж стіни знаходяться місця для відвідувачів зі столами та стільцями, на одному з деревинних стільців, а саме на поверхні його спинки, виявлено речовину бурого кольору, яку вилучено та поміщено до паперового конверту. Також в приміщенні та на його вході виявлено камери відеоспостереження;

- рапорт оперуповноваженого Десняського УП ГУ НП в м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_20 , згідно якому 29.02.2020 року від чергового по ВП ним було отримано виклик про те, що за адресою: м. Київ, вул. Кубанської України, 26, особі нанесені тілесні ушкодження. В ході відпрацювання даного виклику за адресою: АДРЕСА_2 , 29.02.2020 року о 06 год. 30 хв. було викрито та затримано громадянина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , якого в подальшому було доставлено до ВП-1 Деснянського УП ГУ НП в м. Києві для подальшого проведення слідчих дій. Під час затримання ОСОБА_9 поводив себе агресивно;

- чек приладу «Драгер», згідно якого під час затримання та огляду ОСОБА_9 встановлено, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат тесту складав 1.52%;

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 29.02.2020 року,згідно якого у ОСОБА_9 при затриманні були вилучені наступні речі: куртка чорного кольору зі вставками білого кольору, джинси синього кольору, пластиковий чохол від ножа, мобільний телефон в корпусі сріблястого кольору марки «Айфон» флеш-карта в корпусі чорного кольору, носова хустка синього кольору;

- протокол огляду предметів від 29.02.2020 року, згідно якого були оглянуті речі, вилучені у ОСОБА_9 під час його затримання, зокрема одяг в який він був одягнутий;

- висновок судово-медичної експертизи № 081-111-2020 від 27.04.2020 року, яким зокрема встановлено, що на наданих на дослідження куртці, джинсових брюках, вилучених під час затримання гр. ОСОБА_9 , виявлена кров людини. При визначенні групової належності крові було виявлено антиген Н, що не виключає можливості походження цієї крові від гр. ОСОБА_14 ;

- висновок судово-медичної експертизи № 081-113-2020 від 17.04.2020 року, яким встановлено, що на наданій на дослідження майці, яка належить гр. ОСОБА_14 , виявлена кров людини. При визначенні групової належності крові було виявлено антиген Н, окрім того, було виявлено ізогемаглютиніна анти-А і анти-В, що не виключає можливості походження цієї крові від ОСОБА_14 ;

- висновок судово-медичної експертизи № 081-112-2020 від 16.04.2020 року, яким встановлено, що на наданих на дослідження трьох фрагментах гігієнічних паличок зі змивами з спинки стільця (об. № 1), з підлоги другого поверху кафе-бару «Старий Кахеті» (об. №2), зі змивами зліва від входу в кафе-бару «Старий Кахеті» (об. № 3), вилученими під час огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Кубанської України, 26, виявлена кров людини. При визначенні групової належності крові було отримано наступні результати: в об. №1 було виявлено антиген Н, що не виключає можливості походження цієї крові від гр. ОСОБА_14 ; в об. № 2, 3 виявлені антигени В,Н. Зробити категоричний висновок про групову належність крові на підставі дослідження тільки фрагментів гігієнічних паличок зі змивами крові не є можливим, оскільки для дослідження не було доставлено контролі предметів-носіїв (змив з ділянок, що знаходились в безпосередній близькості від слідів крові). Але, якщо вважати виявлені властивості достовірними, то дана кров може походити від особи (осіб), кров якої (яких) властиві даним антигенам. Можливість домішки крові гр. ОСОБА_14 в об. №№ 2,3 не виключається.

- висновок судово-медичної експертизи № 042-740-2020 від 15.05.2020 року, яким встановлено, під час первинного звернення 29.02.2020 о 03:10 по медичну допомогу, у ОСОБА_14 (з урахуванням даних інструментальних досліджень і проведеного оперативного втручання) мало місце наступне тілесне ушкодження: проникаюче колото-різане поранення грудної клітки справа: в ділянці 3 межребір`я по правій лопатковій лінії - колото-різана рана розміром 1,5x0,5 см, від якої відходить рановий канал, направлений ззовні - досередини, зверху-донизу та дещо вправо, по ходу якого ушкоджуються підшкірно-жирова клітковина, м`язи, пристінкова плевра, з явищами гемопневмотораксу (наявність у плевральній порожнині - до 400 мл рідкої крові та повітря); При огляді 15.05.2020 гр. ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у експертній установі було виявлено: рубці - на задній поверхні грудної клітки справа по лопатковій лінії в проекції 8-го міжребір`я - є наслідком загоєння вищевказаного поранення, яке було підвергнуто первинній хірургічної обробці та післяопераційні рубці: на бічній поверхні грудної клітки справа в проекції 6-го міжребір`я по заднє-пахвовій лінії (слід від дренажу), на передній черевній стінці на 2 см вниз від пупця по серединній лінії (від лапароцентезу). Характер та морфологічні властивості, виявленого ушкодження, свідчать про те, що поранення грудної клітки утворились внаслідок однократної травмуючої дії гострого предмету, що має колюче-ріжучі властивості (на кшталт ножа), за давністю можуть відповідати терміну та обставинам, вказаним в Постанові, тобто 29.02.2020. За ступенем тяжкості виявлене тілесне ушкодження, а саме проникаюче колото-різане поранення грудної клітки справа відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя), згідно п. 2.1.3 й «Правил».

- довідку Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги від 13.05.2020 року, відповідно до якої 29.02.2020 року з 15 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв. ОСОБА_9 був оглянутий черговим хірургом політравми та нейрохірургом. Встановлено діагноз: забій м`яких тканин обличчя, та грудей справа. Підозра на алкогольне сп`яніння. ОГК черепа;

- висновок судово-психіатричної експертизи № 265 від 07.05.2020 року, згідно якого, в період часу, до якого відноситься правопорушення, ОСОБА_9 не виявляв ознак будь-якого психічного розладу, у тому числі не перебував у стані тимчасового хворобливого порушення психічної діяльності. За своїм психічним станом в період часу, до якого відноситься діяння, ОСОБА_9 міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_9 не виявляє ознак будь-якого психічного розладу. За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_9 може усвідомлювати свої дії і керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_9 у теперішній час може повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_9 не виявляє ознак будь-якого психічного розладу, застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує. У ОСОБА_9 не виявлено ознак хронічного алкоголізму та наркоманії, лікування з цього приводу він не потребує. У період правопорушення, в якому він підозрюється, ОСОБА_9 , не знаходився в стані афекту.

Окрім цього, судом першої інстанції будо безпосередньо досліджено диск з відеозаписами з камер відеоспостереження, на якому міститься 28 файлів. В ході перегляду файлів встановлено, що відеоспостереження здійснюється в непереривному режимі, у середині приміщенні кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_6 », за адресою: м. Києві, вул. Кубанської України 26 та з зовні біля входу в заклад. Файл СН3 00 03 55,9 м 29/02/2020 02:45:07 з якого вбачається, що в хол кафе заходить ОСОБА_14 з невстановленим чоловіком, за ними слідує ОСОБА_9 , його зупиняє невстановлений чоловік, штовхає, ОСОБА_9 падає в бік столу, підіймається, бере в руки стілець та кидає його в бік людей. Обидві руки ОСОБА_9 тримає ззаду, біля поясу брюк, з рук із за пояса ОСОБА_9 випадає предмет невеликого розміру, він його підіймає на знову ховає ззаду за пояс, оточуючі його штовхають, він знову падає в бік стола, знову кидає в оточуючих стілець. 02:54:07 відбувається бійка серед чоловіків, на підлозі в положенні лежачі на животі, ноги зігнуті в колінах перебуває ОСОБА_9 , невстановлений чоловік наносить йому удари по тулубу по голові, після чого підбігає ОСОБА_14 , знаходячись зверху наносить удари ОСОБА_9 . ОСОБА_14 відтягли, після чого ОСОБА_9 різко встав з підлоги стрибає на ОСОБА_14 ззаду та наносить правою рукою удар в спину з правої сторони ( ОСОБА_14 перебуває до нього спиною), після чого ОСОБА_9 впав на ОСОБА_14 , потім ОСОБА_9 встав та побіг в сторону виходу. Файл СН4 00 04 54,9 м 29/02/2020 02:53:29 в дальньому в лівому куті відбувається конфліктна ситуація, ОСОБА_14 знімає куртку, поруч з ним двоє чоловіків, між столами проходить ОСОБА_9 , підходить до вказаної компанії, 02:53:43, до цієї ж компанії підбігіє невстановлений чоловік, одягнений у куртку і шапку, одразу наносить удар рукою чоловіку в обличчя, що поруч з ОСОБА_14 , в той час ОСОБА_9 наносить удар тому ж самому чоловіку удар ногою, від якого останній впав. До бійки долучається ще три особи, серед них ОСОБА_14 , які почали наносити удари ОСОБА_9 по різним частинам тіла. Бійка перемістилася в центр зала кафе, під час конфлікту ОСОБА_9 завдано удар невстановленою особою в обличчя, від якого він впав, далі удар ногою від ОСОБА_14 . Особи, що перебували поруч намагаються припинити конфлікт, заспокоюють та розбороняють учасників конфлікту. 02:54:35 - 02:55:28 штовханина серед присутніх продовжується. 02:55:29 ОСОБА_14 виводять з приміщення, він тримає руку на тулубі з правої сторони, координація його руху порушена. Файл СН1 00 01 62,7 м 29/02/2020 02:56:03 двоє чоловіків виводять ОСОБА_14 , він не твердо стоїть на ногах, качається зі сторони в сторону та тримає свою руку за спину справа. 02:59:30 ОСОБА_14 поміщають у легковий автомобіль, який від`їзжає.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення та наведені у вироку докази з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме в умисному нанесенні потерпілому ОСОБА_14 одного удару предметом схожим на ніж в область грудної клітини справа, спричинивши останньому тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При цьому, суд першої інстанції не залишив без уваги показання в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що він не наносив удару ножем потерпілому ОСОБА_14 , надавши їм критичну оцінку, оскільки вони повністю спростовуються показаннями потерпілого та свідків, які узгоджуються не тільки між собою, а й з іншими, наведеними у вироку доказами, які не викликали у суду будь-яких підстав для сумнівів у їх об`єктивності.

З огляду на це, колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги захисника обвинуваченого про те, що вирок суду відносно ОСОБА_9 є незаконним та необґрунтованим, оскільки твердження захисника про невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального правопорушення носять виключно суб`єктивний характер та спростовуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, яким суд надав належну правову оцінку.

Безпідставними слід визнати також твердження захисника про невідповідність дійсності висновку суду про те, що вина ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується належними та допустимими доказами, яких, як вважає сторона захисту, матеріали справи не містять, оскільки такі твердження не ґрунтуються на положеннях, передбачених ст.ст. 84-86 КПК України, якими зокрема визначені поняття належності та допустимості доказів, а також на тих фактичних даних, які були отримані на підставі цих доказів, які були отримані у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Перевіривши ці та інші доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого, в тому числі шляхом повторного дослідження, в порядку ч. 3 ст. 404 КПК України, обставин, встановлених під час кримінального провадження, які, на думку сторони захисту, були досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, колегія суддів не встановила законних підстав для скасування вироку Деснянського районного суду м. Києва від 10 грудня 2021 року, ухваленого щодо ОСОБА_9 та закриття кримінального провадження відносно нього, з підстав, передбачених ст. 284 цього Кодексу, а відтак підстав для задоволення вказаної скарги.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, суд першої інстанції, як прямо зазначено у вироку, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, особу винного, який раніше судимий, характеризується посередньо, а також те, що останній свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав.

Обставин, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 судом не встановлено.

Обставиною, що, у відповідності до ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_9 суд визнав вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи наведені вище обставини, думку потерпілого, який просив призначити обвинуваченому суворе покарання, суд першої інстанції дійшов до висновку, що перевиховання та виправлення ОСОБА_9 можливі лише в умовах його ізоляції від суспільства, а тому визнав за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції закону, за яким він притягується до відповідальності, у виді позбавлення волі, яке відповідатиме принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації.

При цьому, як визнав суд першої інстанції, законні підстави для призначення обвинуваченому ОСОБА_9 покарання із застосуванням ст. 69 КК України або звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 цього Кодексу, відсутні.

Наведені у вироку мотиви призначеного обвинуваченому покарання, дозволяють колегії суддів зробити висновок про те, що при вирішенні питання про те, яка саме міра покарання повинна бути призначена обвинуваченому ОСОБА_9 та чи повинен він відбувати це покарання, суд першої інстанції, у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, врахував всі ті обставини, які повинні бути ним враховані при вирішенні цього питання.

Таким чином, на думку колегії суддів, призначене обвинуваченому ОСОБА_9 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років у повній мірі відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим законом, у тому числі ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а тому, всупереч доводам апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні, вказане покарання, як за своїм видом, так і розміром, не може бути визнане явно несправедливим, через м`якість, оскільки у скарзі прокурора не наведено достатніх підстав для такого висновку.

За таких обставин, за наслідками розгляду апеляційних скарг прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 та захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 10 грудня 2021 року, ухвалений щодо ОСОБА_9 , колегія суддів вважає за необхідне прийняти рішення, яким вказаний вирок залишити без змін, а подані апеляційні скарги - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 та захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Києва від 10 грудня 2021 року, ухвалений щодо ОСОБА_9 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: _____________ _____________ _____________

( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Номер справи : 754/5920/20

Номер провадження : 11-кп/824/1379/2023

Категорія: ч. 1 ст. 121 КК України

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_22

Доповідач - суддя ОСОБА_1