ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2109/23 Справа № 229/1986/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

заявника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дружківського міського суду Донецької області від 11 серпня 2023 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову прокурора Бахмутської окружної прокуратури Донецької області від 11.07.2023 року про закриття кримінального провадження № 000319 від 24.05.2019 року, -

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі, ОСОБА_7 просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову прокурора Бахмутської окружної прокуратури Донецької області від 11.07.2023 року про закриття кримінального провадження № 000319.

Обгрунтовуючи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження вказує, що копію оскаржуваного рішення у межах строку апеляційного оскарження не отримував, його повний текст було оприлюднено в "Електронному суді" лише 21.08.2023 року, що апелянт вважає поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження.

Обгрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є незаконною та необгрунтованою, винесена в порушення норм процесуального законодавства, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам провадження.

Вказує, що слідчий суддя прийшов до передчасного висновку про відмову у задоволенні його скарги, належним чином не вмотивував та не обгрунтував своє рішення.

Вважає, що слідчим суддею не було належним чином здійснено перевірки та аналізу доводів його скарги.

Зазначає, що в рамках даного кримінального провадження органом досудового розслідування, зокрема процесуальними керівниками не було забезпечено швидкого, повного та неупередженого розслідування.

Вказує, що висновки слідчого судді стосовно того, що прийняте рішення прокурором про закриття кримінального провадження з підстав вичерпання можливостей отримання достатніх доказів для доведення винуватості особи і вичерпання можливості їх отримання, не є обвинувальним вироком, що набрав законної сили, а тому не є процесуальним рішенням, що встановлює наявність чи відсутність в діях ОСОБА_7 складу злочину є необгрунованими, оскільки суперечать вимогам КПК України, оскільки на підставі оцінки доказів може бути зроблено висновок про наявність або в діях особи складу злочину.

Вважає, що наявність встановлених в рамках кримінального провадження обставин є підставою для винесення виправдувального вироку.

Також вказує, що з точки зору правової чистоти, прокурор при винесенні постанови мав би посилатися на п. 1 або п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, а не п. 3 даної норми.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Дружківського міського суду Донецької області від 11 серпня 2023 року було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову прокурора Бахмутської окружної прокуратури Донецької області від 11.07.2023 року про закриття кримінального провадження № 000319 від 24.05.2015 року.

Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що на даний час територія, на якій могли бути виконані слідчі дії в рамках кримінального провадження, є тимчасово окупованою, особи, які могли бути допитані, її не покидали.

Вказано, що на виконання вимог ч. 2 ст. 9 КПК України органами досудового розслідування на даний час виконані всі можливі дії для всебічного, повного і неупередженого встановлення обставин кримінального провадження, а прокурор в постанові про закриття кримінального провадження від 11 липня 2023 року навів достатнє мотивування прийнятого рішення.

Зазначено, що прийняте прокурором рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливостей їх отримати є обґрунтованим, ґрунтується на повному аналізі матеріалів кримінального провадження, оскільки прокурор Бахмутської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_6 , закриваючи кримінальне провадження №0000319 від 24.04.2015 року за ст. ст. 191 ч. 5, 362 ч. 1 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, навів у процесуальному рішенні обґрунтування висновку про наявність або відсутність у діях ОСОБА_7 складу кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 191 ч. 5, 362 ч. 1 КК України, проаналізував здобуті докази та зазначив мотиви прийняття рішення.

Окрім цього, відповідно до ч. 1 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Прийняте прокурором рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливостей їх отримати не є обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, а тому не є процесуальним рішенням, що встановлює наявність чи відсутність в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення.

Заслухавши суддю-доповідача; ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та співставивши їх з наданими матеріалами, колегія суддів приходить до наступного.

Вирішуючи клопотання апелянта про поновлення строку апеляційного оскарження оскаржуваної ухвали слідчого судді, колегія суддів приходить до висновку про необхідність його задоволення з огляду на те, що складання вмотивованої апеляційної скарги вимагає наявності повного тексту судового рішення, з яким заявник ознайомився лише після його оприлюднення його в ЄДРСР, що матеріалами справи не стостовується.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги по суті оскаржуваного рішення, колегія суддів зважає на те, що згідно із ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, зокрема відповідно п. 4 ч. 1 ст. 303 КПК України оскарженню підлягає рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що у провадженні Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області перебувало кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000319 від 24.04.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 362 КК України.

Як вбачається з пояснень осіб, що брали участь в апеляційному розгляді, та не спростовується іншими матеріалами, у вказаному кримінальному провадженні жодній особі не було повідомлено про підозру у межах процедури, встановленої положеннями КПК України (в редакції Закону 2012 року).

11 липня 2023 року постановою прокурора Бахмутської окружної прокуратури Донецької області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000319 від 24.04.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 362 КК України, було закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України - за не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та вичерпанням можливостей їх отримання.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Дружківського міського суду Донецької області від 11 серпня 2023 року було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на вищезазначену постанову прокурора про закриття кримінального провадження.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зважає на те, що відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

На думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя суду першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали вимог закону дотримався, рішення є законним обгрунтованим, узгоджується із фактичним обставинами кримінального провадження.

Так, згідно із ч. 1 ст. 284 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження зокрема у разі, коли не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримання.

Колегія суддів погоджується із правильністю по суті рішення слідчого судді з огляду на те, що дійсно у даному кримінальному провадженні № 0000319 від 24.04.2015 рокуорганами досудового розслідування на даний час виконано всі можливі дії для всебічного, повного і неупередженого встановлення обставин кримінального провадження, прокурор у своїй постанові про закриття кримінального провадження від 11 липня 2023 року навів належне і достатнє обгрунтування прийнятого рішення.

Зокрема прокурором зазначено, що неможливо усунути протиріччя і недоліки, які вказані в ухвалі апеляційного суду Запорізької області від 18.12.2014 та в постанові Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16.03.2015, якою кримінальна справа направлена на додаткове розслідування прокурору, у зв`язку із неповнотою слідства.

Так, долучення до матеріалів кримінального провадження нормативних документів, якими на момент вчинення кримінального правопорушення регулювались питання внесення змін до операцій по картковим рахункам клієнтів на електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), а також визначались відповідальні особи відділення банком за здійснення вказаних операцій, не є можливим у зв`язку із тим, що зазначені документи знаходились у відділеннях банку, розташованих у м. Єнакієве та м. Донецьку, які на теперішній час є непідконтрольними українській владі.

Також не виявилось за можливе встановити місцезнаходження свідків, понятих на території міст Єнакієве, Южнокомунарівськ Донецької області та м. Донецьк, які тимчасово підконтрольні незаконним збройним формуванням.

Крім того, речові докази в матеріалах кримінальної справи, які надійшли до Артемівської міжрайонної прокуратури Донецької області (на теперішній час Бахмутська окружна прокуратура Донецької області), та в подальшому до СВ Артемівського MB (з обслуговування м. Артемівськ та Артемівського району) ГУМВС України в Донецькій області (на теперішній час Бахмутський РВП ГУ НП в Донецькій області), відсутні - окрім оригіналів документів, які долучені до матеріалів кримінального провадження.

Також підозра не може ґрунтуватися на речових доказах, які булі зібрані 10 років тому назад і які станом на теперішній час не в повній мірі відповідають вимогам кримінального процесуального закону України (в редакції Закону 2012 року).

Підсумовуючи викладене, прокурор дійшов висновків про те, що органом досудового слідства не було зібрано достатніх доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_7 у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 1 ст. 362 КК України, оскільки проведеним у межах досудового розслідування дослідженням обставин вказаного кримінального провадження не вдалося достовірно встановити, що саме ОСОБА_7 шляхом зловживання службовим становищем в період часу з 2006 по 2007 роки заволодів грошовими коштами ОСОБА_8 в особливо великих розмірах та здійснив несанкціоновану зміну інформації, що зберігається на носіях в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах). Таким чином, органом досудового розслідування не встановлені достатні докази для доведення у суді винуватості ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 1 ст. 362 КК України, і вичерпані можливості їх отримати.

Слідчий суддя суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі погодився із правильністю вказаних висновків та наявністю належних та достатніх підстав для закриття кримінального провадження згідно із п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України - за не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та вичерпанням можливостей їх отримання.

Аналізуючи з урахуванням доводів апеляційної скарги постанову прокурора від 11 липня 2023 року та оскаржувану ухвалу слідчого судді, колегія суддів вважає, що в рамках даного кримінального провадження органом досудового розслідування було вчинено достатній обсяг процесуальних дій для встановлення фактичних обставин провадження, вжито всіх передбачених законом заходів по збиранню та оцінці доказів із точки зору їх достатності для повідомлення будь-якої особи про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а отже постанова прокурора та оскаржувана ухвала слідчого судді є законними та обгрунтованими, а підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Апеляційні доводи ОСОБА_7 правильності оскаржуваних процесуальних рішень не спростовують, оскільки полягають головною мірою в аналізі наявних у матеріалах кримінального провадження доказів, із наведенням обгрунтування того, чому останні, на думку апелянта, є недопустимими та не підтверджують поза розумним сумнівом його винуватості, тобто ці доводи не суперечать висновкам прокурора, покладеним в основу постанови про закриття кримінального провадження.

В решті доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, оскільки полягають у висловленні ОСОБА_7 припущень про те, що частина доказів була втрачена стороною обвинувачення навмисно, з метою закриття кримінального провадження за їх відсутністю, а також про те, що свідки могли залишили окуповані території та могли бути допитаними; оціночних судженнях апелянта з приводу сумлінності сторони обвинувачення під час здійснення досудового розслідування.

Доводи апелянта про те, що у даному кримінальному провадженні, за сукупності всіх встановлених обставин, належало ухвалити щодо нього виправдувальний вирок, колегія суддів вважає такими, що не грунтуються на процесуальному законі, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 369 КПК України судове рішення, яким вирішується обвинувачення по суті, викладається у формі вироку, який ухвалюється за наслідками судового провадження в суді першої інстанції. Натомість у даному кримінальному провадженні стороною обвинувачення не було встановлено достатніх доказів не тільки для звернення до суду з обвинувальним актом, але й для повідомлення будь-якої особи про підозру.

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що апелянт, відповідно до його апеляційних доводів та пояснень в суді апеляційної інстанції, не заперечує необхідність закриття даного кримінального провадження, втім вважає, що воно підлягає закриттю з іншої правової підстави - за відсутністю події кримінального правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України), або за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України).

Із цими доводами не можна погодитись, оскільки зібрані стороною обвинувачення докази хоча і не вказують із достатньою переконливістю на ОСОБА_7 як особу, що вчинила розслідувані кримінальні правопорушення, втім достатньою мірою підтверджують те, що у період з 20 серпня 2006 року до 07 березня 2007 року з карткового рахунку ОСОБА_9 у філії "Відділення Промінвестбанку в м. Єнакієве" поза її волею було знято грошові кошти у розмірі 285.300, 00 грн., а отже відсутні підстави для висновку про відсутність подій кримінальних правопорушеннь як таких та про можливість закриття кримінального провадження згідно із п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Щодо необхідності для застосування положень п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що закриття кримінального провадження із цієї підстави є можливим у випадку встановлення відсутності в розслідуваному діянні складу кримінального правопорушення. Разом із тим, у даному кримінальному провадженні вбачаються як події, так і склади розслідуваних кримінальних правопорушень, а обгрунтування оскаржуваних рішень зводиться до відсутності на даний час достатніх доказів причетності саме ОСОБА_7 до їх скоєння.

Колегія суддів порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачає, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 309, 310, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Строк апеляційного оскарження - поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дружківського міського суду Донецької області від 11 серпня 2023 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову прокурора Бахмутської окружної прокуратури Донецької області від 11.07.2023 року про закриття кримінального провадження № 000319 від 24.05.2019 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4