Справа № 752/5287/23
Провадження № 1-кп/752/1522/23
УХВАЛА

14 серпня 2023 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження обвинуваченим запобіжних заходів у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002491 від 21 жовтня 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

потерпілої ОСОБА_12

представника потерпілої ОСОБА_13 ,

встановив:

Голосіївський районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд вищевказаного кримінального провадження.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 04 липня 2023 року обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 01 вересня 2023 року включно.

Прокурор звернулася з клопотаннями про продовження тримання обвинувачених під вартою, мотивуючи тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - у вчиненні умисного тяжкого злочину проти громадського порядку та моралі, не зменшились та продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме обвинувачені можуть переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення. При цьому застосування до обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів, на думку прокурора, не здатне запобігти вказаним ризикам.

Представник потерпілої ОСОБА_14 адвокат ОСОБА_13 та потерпіла ОСОБА_12 просили задовольнити клопотання прокурора, посилаючись на те, що у результаті умисних дій обвинувачених настала смерть людини.

Захисник ОСОБА_10 заперечила проти задоволення прокурора, просила змінити ОСОБА_7 запобіжний захід на більш легкий, не пов`язаний з триманням під вартою. Послалась на зменшення зазначених у клопотанні прокурора ризиків, неправильну, на її думку, кваліфікацією дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 296 КК України. Вказала, що ОСОБА_7 має сім`ю, стійкі соціальні зв`язки, надавав матеріальну допомогу військовій частині НОМЕР_1 , за що нагороджений відповідною грамотою, вживав заходи щодо відшкодування шкоди потерпілій. Наміру переховуватись від суду, впливати на потерпілих чи свідків не має.

Захисник ОСОБА_11 заперечив проти задоволення клопотання прокурора. Вказав на недоведеність наявності зазначених у клопотанні ризиків, а також можливість запобігти ризикам шляхом застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 більш легкого запобіжного заходу у виді застави. На думку захисника, дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковані неправильно. При цьому, обвинувачений вживає заходи щодо відшкодування потерпілим заподіяних збитків шляхом здійснення грошових переказів.

Захисник ОСОБА_9 подав письмові заперечення на клопотання прокурора. Просив змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, або на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Вказав, що зазначені у клопотанні прокурора ризики не підтверджуються доказами. ОСОБА_6 раніше не судимий, співпрацював зі слідством, позитивно характеризується, має стійкі соціальні зв`язки, розкаюється у вчиненому у межах своєї вини, зацікавлений у встановленні істини у справі. Наміру переховуватись від суду, впливати на потерпілих, свідків чи вчинити інші кримінальні правопорушення у нього немає. Обвинувачений вживав заходи щодо відшкодування потерпілим заподіяної шкоди шляхом здійснення грошових переказів.

Обвинувачені підтримали позицію захисників.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши доводи клопотань сторін кримінального провадження, суд дійшов висновку про необхідність продовження обвинуваченим строку дії запобіжних заходу у виді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За змістом ст. 199 КПК України суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

За результатами вивчення матеріалів справи, пояснень учасників судового провадження, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченими кримінальних правопорушень.

При цьому, судом не закінчено з`ясування фактичних обставин кримінального провадження та перевірку їх доказами, не допитано потерпілих, свідків та самих обвинувачених.

З огляду на характер інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, дані про особу обвинувачених, котрі офіційного не працевлаштовані, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не одружені, утриманців не мають, а також зважаючи на розмір покарання, що їм загрожує, на думку суду, на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання та продовження обвинуваченим запобіжних заходів, а саме обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 можуть переховуватися від суду, впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні.

Наявність у обвинуваченого ОСОБА_7 , котрий в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості, сім`ї, а також вжиття всіма обвинуваченими заходів щодо часткового відшкодувати шкоди потерпілим, не зменшує існування зазначених ризиків та не може бути підставою для зміни запобіжних заходів.

Застосування щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, на даній стадії судового провадження буде недостатнім для запобігання ризикам, не забезпечить дієвості кримінального провадження та виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків.

Продовження тримання під вартою, в даному випадку, виправдано наявністю справжніх інтересів суспільства, що не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 187 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах:

щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, що має наслідком смерть людини (п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України), тому в силу приписів п. 1, п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України суд користується правом не визначати йому розмір застави.

Разом із тим, як вбачається зі змісту висунутого обвинувачення, на відміну від обвинуваченого ОСОБА_5 , обвинувачені у вчиненні хуліганства (ч. 4 ст. 296 КК України), ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під час вчинення інкримінованих їм дій зброєю безпосередньо не користувались. Відповідно до обвинувального акта застосування вогнепальної зброї ставиться їм в провину у зв`язку з тим, що вони достовірно знали про знаходження зброї, якою скористався обвинувачений ОСОБА_5 , у салоні автомобіля.

Вказані обставини є підставою для застосування судом положень ч. 3 ст. 183 КПК України щодо обов`язкового визначення розміру застави при постановленні ухвали про продовження відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому, з урахуванням тяжкості висунутого обвинувачення та даних про особу обвинувачених, суд вважає, що застава у розмірах, зазначених в п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, не здатна забезпечити виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків, а тому її розмір повинен перевищувати вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 177, 183, 194,197, 199, 331, 376 КПК України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотань захисників про зміну обвинуваченим запобіжних заходів.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою на шістдесят днів, до 12 жовтня 2023 року включно.

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою на шістдесят днів, до 12 жовтня 2023 року включно.

Визначити ОСОБА_6 заставу - 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить що становить 805 200 (вісімсот п`ять тисяч двісті) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Голосіївського районного суду м. Києва за наступними реквізитами: Отримувач ТУ ДСАУ в м. Києві; ; МФО 820172; Банк - Державна казначейська служба України в м. Києві; р/р № UA1012089; призначення платежу: застава за (П.І.Б., дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно ухвали… (назва суду), від … (дата ухвали), по справі № …, внесені … (П.І.Б. особи, що вносить заставу).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави зобов`язати обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду та на підставі ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:

не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

утриматися від позапроцесуального спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

носити електронний засіб контролю.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою на шістдесят днів, до 12 жовтня 2023 року включно.

Визначити ОСОБА_7 заставу - 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить що становить 805 200 (вісімсот п`ять тисяч двісті) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Голосіївського районного суду м. Києва за наступними реквізитами: Отримувач ТУ ДСАУ в м. Києві; ; МФО 820172; Банк - Державна казначейська служба України в м. Києві; р/р № UA1012089; призначення платежу: застава за (П.І.Б., дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно ухвали… (назва суду), від … (дата ухвали), по справі № …, внесені … (П.І.Б. особи, що вносить заставу).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави зобов`язати обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду та на підставі ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:

не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

утриматися від позапроцесуального спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

носити електронний засіб контролю.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченим та заставодавцям, що у разі невиконання обов`язків обвинуваченими, а також якщо обвинувачені не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомлять про причини своєї неявки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3