СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/3450/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року Слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , та прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу представництва інтересів держави у сфері охорони навколишнього природного середовища Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000108 від 29.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, про накладення арешту на майно,-

встановив:

До суду надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу представництва інтересів держави у сфері охорони навколишнього природного середовища Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000108 від 29.04.2021 року, про накладення арешту наземельну ділянку з кадастровим номером :03:005:0006, що перебуває у власності ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), яка розташована в смт. Козин Обухівського району Київської області шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування нею, а також будівництва на ній об`єктів нерухомості, як її власниками, так і будь-якими іншими фізичними і юридичними особам.

Вказане клопотання обґрунтовується тим, що Київською обласною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво за досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, відомості про яке 29.04.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000108 за фактом зловживання посадовими особами Козинської селищної ради та Головного управління Держгеокадастру у Київській області своїми службовим становищем за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України.

Під час досудового розслідування встановлено, що у власності ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) перебуває земельна ділянка площею 1,737 га з кадастровим номером :03:005:0006.

В ході проведеного огляду 25.05.2023 вказаної вище земельної ділянки із залученням сертифікованих спеціалістів-геодезистів ТОВ «ХОЛЕНД» установлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:005:0006 знаходяться в межах 100 метрової прибережної захисної смуги річки Дніпро, що підтверджується відповідним листом ТОВ «ХОЛЕНД» зі схемою розміщення земельних ділянок.

При цьому, за інформацією ТОВ «ХОЛЕНД» земельна ділянка з кадастровим номером :03:005:0006 знаходяться в межах 100 метрової прибережної захисної смуги річки Дніпро, відповідно площа накладення таких земель складає 29 відсотків.

Згідно інформації сертифікованої геодезичної установи ТОВ «Геоматичні рішення» земельна ділянка з кадастровим номером :03:005:0006 станом на 1993 рік та по тепер також знаходилися в межах земель водного фонду.

Відповідно до ст. ст. 59, 83, 84 Земельного кодексу України до земель комунальної і державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі водного фонду, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Громадянам та юридичним особам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть безоплатно передаватись у власність замкнені природні водойми (загальною площею до 3 гектарів).

Громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб (у тому числі рибництва (аквакультури), культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт, догляду, розміщення та обслуговування об`єктів портової інфраструктури і гідротехнічних споруд тощо, а також штучно створені земельні ділянки для будівництва та експлуатації об`єктів портової інфраструктури та інших об`єктів водного транспорту.

Відповідно до вимог ст. ст. 88, 89 Водного кодексу України прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менше 3 гектарів - 25 метрів; для середніх річок, водосховищ на них та ставків площею більше 3 гектарів - 50 метрів; для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів.

Якщо крутизна схилів перевищує три градуси, мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється.

Землі прибережних захисних смуг перебувають у державній та комунальній власності та можуть надаватися в користування лише для цілей, визначених цим Кодексом.

У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється: розорювання земель (крім підготовки грунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво; зберігання та застосування пестицидів і добрив; влаштування літніх таборів для худоби; будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних, а також інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів; миття та обслуговування транспортних засобів і техніки; влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо; випалювання сухої рослинності або її залишків з порушенням порядку, встановленого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Згідно вимог чинного законодавства, в межах прибережних захисних смуг відведення у приватну власність земель заборонено, при цьому всупереч вимог земельного законодавства дана земельна ділянка відведена у приватну власність саме за рахунок земель водного фонду в межах прибережних захисних смуг р. Дніпро.

Відповідно до ст. 10 Водного кодексу України до відання сільських, селищних, міських та районних у містах рад у галузі регулювання водних відносин на їх території належить контроль за використанням і охороною вод та відтворенням водних ресурсів.

Згідно ст. ст. 12, 17-1 Закону України «Про охорону земель» до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі охорони земель на території сіл, селищ, міст належать установлення обмежень (обтяжень) у використанні, тимчасова заборона (зупинення) чи припинення використання земельної ділянки громадянами та юридичними особами в разі порушення ними вимог законодавства в галузі охорони земель.

До повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, у галузі охорони земель, належать здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням законодавства про використання та охорону земель щодо: додержання режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, а також територій, що підлягають особливій охороні; додержання екологічних нормативів з питань використання та охорони земель; установлення та використання водоохоронних зон і прибережних захисних смуг, а також щодо додержання режиму використання їх територій; ведення будівельних, днопоглиблювальних робіт, видобування піску і гравію, прокладення кабелів, трубопроводів та інших комунікацій на землях водного фонду.

В свою чергу, згідно п. 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 № 33, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань: здійснює державний нагляд (контроль) в агропромисловому комплексі: у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі за: дотриманням вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових договорів, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок; дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; використанням земельних ділянок відповідно до цільового призначення; дотриманням вимог земельного законодавства органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування з питань передачі земель у власність та надання у користування, у тому числі в оренду, зміни цільового призначення.

Таким чином, вбачається, що Козинською селищною радою за попереднім погодженням Головного управління Держгеокадастру у Київській області відведено у приватну власність земельні ділянки водного фонду всупереч вимог земельного законодавства.

Враховуючи, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:005:0006 є предметом розслідування у даному кримінальному провадженні, оскільки містить на собі матеріальні сліди, що можуть підтвердити або спростувати факт відведення земельних ділянках за рахунок земель водного фонду, постановою прокурора у кримінальному провадженні зазначені земельні ділянки визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В даному випадку, земельна ділянка з кадастровим номером :03:005:0006 в адміністративних межах Козинської селищної ради Обухівського району є об`єктами кримінально-протиправних дій, використовуються протиправним шляхом всупереч вимогам чинного природоохоронного законодавства України.

Тобто, земельна ділянка з кадастровим номером :03:005:0006 повністю відповідає критеріям ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України та є матеріальним об`єктом, який може бути використано як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі є предметом, що був та є дотепер об`єктом кримінально протиправних дій, право на забудову яких набуто кримінально протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, на даний час у зв`язку із можливою незаконною забудовою зазначеної земельної ділянки може виникнути право на державну реєстрацію права власності на об`єкти незавершеного будівництва, проведення на земельних ділянках будівельних робіт та подальшої реєстрації права власності на об`єкт завершеного будівництва, об`єднання земельних ділянок в одну тощо.

Такі дії безумовно призводять до зміни якісних характеристик земельних ділянок на яких здійснюється забудова, що визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, а також реальних можливостей забудовника щодо реєстрації абсолютно нових об`єктів речових прав на вказаних вище земельних ділянках, скасуванню права на останні шляхом їх об`єднання.

З огляду на викладене, накладення арешту на вказані земельні ділянки є необхідним, доцільним, розумним та співрозмірним обмеженням права власності та відповідає завданням кримінального провадження.

Враховуючи наведені факти, підставами для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження арешту майна, є сукупність отриманих під час досудового розслідування доказів, які прямо свідчать про факт незаконного набуття у приватну власність земель водного фонду та здійснення незаконної забудови.

Незастосування на даній стадії вказаного заходу забезпечення кримінального провадження створить умови для подальшого поділу та об`єднання земельних ділянок, їх відчуження на користь третіх осіб, здійснення дій щодо забудови земельних ділянок та подальшого введення збудованих об`єктів в експлуатацію, що призведене до унеможливлення збереження речових доказів, встановлення істини у кримінальному провадженні та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Таким чином, враховуючи положення ч. 5 ст. 173 КПК України в рамках даного кримінального провадження доцільно накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :03:005:0006 в адміністративних межах Козинської селищної ради Обухівського району шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ними, а також будівництва на ній об`єктів нерухомості.

Прокурор у судовому засіданні вимоги клопотання підтримав.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши доводи прокурора, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для накладення арешту на вищевказане майно, оскільки прокурором доведено, що, у разі незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, існують ризики передачі та відчуження цього майна.

Керуючись ст.ст.170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу представництва інтересів держави у сфері охорони навколишнього природного середовища Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000108 від 29.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, про накладення арешту на майно, задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку, яка розташовані в смт. Козин Обухівського району Київської області шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування нею, а також будівництва на ній об`єктів нерухомості, як її власниками, так і будь-якими іншими фізичними і юридичними особам, а саме: з кадастровим номером :03:005:0006, що перебуває у власності ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ).

Заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав, визначених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зокрема державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України (ідентифікаційний код юридичної особи 00015622) та його територіальним органам, ДП Національні інформаційні системи (ідентифікаційний код юридичної особи 39787008) виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській, міським, районним, районним у містах Києві і Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам (державним та/або приватним), іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, перелік яких міститься в Законі України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спрямовані на зміну, виникнення, перехід, припинення прав власності, реєстрацію обтяжень та арештів, реєструвати заяви в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:005:0006, що перебуває у власності ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ).

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, без виклику якої було постановлено ухвалу, - строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії даної ухвали.

Повний текст ухвали складено та оголошено 12.06.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1