490/4817/23 07.06.2023
н/п 1-кс/490/4838/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/4817/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Олешківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді звернувся з клопотанням прокурор Олешківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, вилучене в ході огляду місця події 27.05.2023 року а саме полімерний прозорий пакет з речовиною рослинного походження з пряним запахом.

На обґрунтування клопотання вказано, що сектором дізнання ВП №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000148 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Встановлено, що 27.05.2023 року в смт. Білозерка Херсонського району Херсонської області напроти території домоволодіння АДРЕСА_1 у ОСОБА_4 було вилучено полімерний прозорий пакет з речовиною рослинного походження з пряним запахом.

Посилаючись на необхідність збереження речового доказу, у зв`язку із тим, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане майно відповідає критеріям ст.98 КПК України, та буде направлено на експертне дослідження, прокурор просить про його арешт.

Прокурор у судове засідання не з`явився, що відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ч. 1. ст. 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з матеріалами клопотання, сектором дізнання ВП №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000148 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Встановлено, що 27.05.2023 року в смт. Білозерка Херсонського району Херсонської області напроти території домоволодіння АДРЕСА_1 у ОСОБА_4 було вилучено полімерний прозорий пакет з речовиною рослинного походження з пряним запахом.

Відповідно ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2, абз. 2 ч 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Відповідно до ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

У клопотанні про накладення арешту на майно прокурор вказав, що в даному випадку вищевказане майно слід вважати речовим доказом по кримінальному провадженню та в подальшому воно може бути використане як доказ. У зв`язку з чим, для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, прокурор просить накласти арешт на вищевказане майно.

Однак, прокурором не доведена така мета забезпечення арешту, як збереження речових доказів, для запобігання їх приховування, пошкодження, втрати, знищення, використання або перетворення.

Обіг наркотичних засобів та психотропних речовин є забороненим, а тому ці речі не мають ознак майна, що перебуває у вільному обігу та не можуть бути повернуті особам, у яких вони вилучені.

Тобто, у цих речей немає конкретного власника майна, який міг би вчинити дії, для запобігання яких прокурор звернувся з клопотанням про накладення арешту на це майно.

У зв`язку з наведеним, клопотання прокурора про накладення арешту на майно, є безпідставним та невмотивованим.

З урахуванням наведеного, клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора Олешківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження №0000148 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1