Номер провадження:1-кс/521/2354/23
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 червня 2023 року м.Одеса
В обґрунтування клопотання зазначено, що відповідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ХІ від 24.02.2022 введено воєнний стан на всій території України строком на 30 діб», який було продовжено.
Крім того, Указом Президента України № 254/2023 від 01.05.2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 19 травня 2023 року строком на 90 діб.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи раніше судимим за корисливі злочини проти власності, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість на шлях виправлення не став та вчинив новий корисливий злочин проти власності за наступних обставин.
Так, 03.06.2023 в період часу 18 годині 00 хвилин до 19 годин 00 хвилин, (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_6 , перебуваючи біля багатоквартирного житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Філатова, 56, поряд із гаражем помітив лежачого потерпілого ОСОБА_7 , після чого підійшов до потерпілого, та почав діалог, в ході якого в правій кишені штанів, вдягнених на потерпілому помітив мобільний телефон, та в цей час визначив предметом свого протиправного посягання вказаний телефон.
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення вищевказаного телефону, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в період дії воєнного стану, переконавшись, що його дії залишаться непоміченими для оточуючих та упевнившись, що потерпілий спить, ОСОБА_6 , підійшов ближче до потерпілого ОСОБА_7 , після чого рукою витягнув із правої кишені штанів потерпілого мобільний телефон марки «Oppo» модель A53 у корпусі чорного кольору, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , вартістю 4079 гривень 40 копійок, у чохлі чорного кольору із матовою поверхнею, вартістю 104 гривні 30 копійок.
Після чого ОСОБА_6 покинув місце скоєння кримінального правопорушення, тим самим отримав реальну можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.
Вказаним кримінальним правопорушенням ОСОБА_6 завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму в розмірі 4183 гривні 70 копійок.
Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
ОСОБА_6 29.06.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
Обґрунтованість підозри у вчиненні злочину ОСОБА_6 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом отримання добровільно наданих предметів від ОСОБА_9 , протоколом огляду предметів.
Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, встановлена наявність ризиків передбачених п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК.
Прокурор та слідчий підтримали клопотання, просили задовольнити його, зазначивши, що підозрюваний перебуває у розшуку у іншому кримінальному провадженні, яке розглядається у Приморському районному суді м.Одеси.
Підозрюваний зазначив, що визнає свою вину у інкримінованому йому злочині, проти клопотання слідчого заперечує, також зазначив, що стосовно нього є ще інші кримінальні провалденні, які перебувають на розгляді у суді.
Захисник зазначив, що ризики є лише припущенням, підозрюваний має постійне місце проживання, не має наміру перешкоджати слідству або переховуватися та впливати на свідків, тому просила обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Перевіривши та дослідивши надані матеріали до клопотання, заслухавши думки учасників процесу, суд вважає, що подане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, спробам вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Вимогами ч.2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч.1, ч.2 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.
Статтею 2 КПК визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
На стадії досудового розслідування слідчий суддя наділений лише повноваженнями на перевірку обґрунтованості підозри, яка за своїм змістом до процедури висунення обвинувачення в порядку, передбаченому КПК України, на стадії досудового розслідування є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення, повідомлення про яке складається на певному етапі досудового розслідування, коли є підстави для формулювання підозри (ч. 1 ст. 276 КПК України). Повідомлення про підозру персоніфікує кримінальне провадження, є юридичним фактом, що породжує виникнення кримінальних процесуальних правовідносин, та етапом, з якого починає реалізовуватися кримінальна відповідальність.
При вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу оцінці судом підлягають наявність та/або продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК. Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
У матеріалах клопотання достатньо наявних даних, які указують на факти, що ОСОБА_6 міг вчинити вказане у клопотанні правопорушення і такі є переконливим для суду, тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою. З наведених обставин, проводячи оцінку наданих суду матеріалів, доводів учасників процесу, слідчий суддя вважає, що підозра є обґрунтованою.
При вирішенні питання про ризики, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_6 , раніше судимий, має постійне місце проживання, підозрюється у вчинені тяжкого злочину у період іспитового строку, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що вказує на наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може вдатися до спроб переховуватися від органу досудового розслідування, впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення. В матеріалах кримінального провадження міститься копія ухвали Приморського районного суду м.Одеси від 30.03.2023 року про оголошення розшуку обвинуваченого ОСОБА_10 у кримінальному провадженні за обвинваченням у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.185, ч.1 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України, що на думку слідчого судді вказує на наяваність ризику можливого переховуванні обвивначеного від органу джосудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється - є однією з обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу. Також суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу підозрюваного та характер висунутого обвинувачення, тяжкість можливого покарання в їх взаємозв`язку з можливими ризиками у справі.
Відтак, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя враховує ту обставину, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а також враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, особу підозрюваного, вимог наведеного законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Підставі для обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчим суддею не встановлено.
Визначаючи відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави, слідчий суддя враховує не лише обсяг повідомленої підозри, а також і правові позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до яких розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гафа проти Мальти»).
Відтак, з однієї сторони розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншої - не має бути таким, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.
Розмір застави щодо особи, підозрюваного чи обвинуваченого у вчинені тяжкого злочину визначається у межах від 20 (двадцяти) до 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 372 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В :
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб в межах строку досудового розслідування з утриманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» до 27 серпня 2023 року включно.
Підозрюваний ОСОБА_6 з дня визначення судом розміру застави може внести заставу на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Одеській області або забезпечити її внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, суду.
За умови внесення застави на підозрюваного ОСОБА_6 відповідно до ст.194 КПК України будуть покладені обов`язки: не відлучатись з місця постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання. Наслідком невиконання зазначених обов`язків є звернення застави в дохід держави і обрання до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або тримання під вартою.
Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 рахувати з моменту його фактичного затримання до 27.08.2023 року включно.
Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом:
Слідчий суддя ОСОБА_1