Провадження по справі № 1-кп/752/1984/23
В И Р О К

іменем України

"07" серпня 2023 р. Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, дані про яке 10.07.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000814, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городок Хмельницької області, громадянина України, із вищою освітою, військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період у ВЧ НОМЕР_1 , неодруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , раніше судимого вироками:

Галицького районного суду Івано-Франківської області від 13.10.2011 за ч.3 ст. 185 КК України до покарання, призначеного з урахуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі 1000 грн.;

Галицького районного суду Івано-Франківської області від 07.06.2012 за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік;

Галицького районного суду Івано-Франківської області від 20.04.2015 за ч.2 ст.309 КК України, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 20.08.2015, до покарання, призначеного з урахуванням положень ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Галицького районного суду Івано-Франківської області від 07.06.2012, остаточно у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2016 вирок Галицького районного суду Івано-Франківської області від 20.04.2015 і ухвала Апеляційного суду Івано-Франківської області від 20.08.2015 залишені без змін, на підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання зараховано час попереднього ув`язнення з 27.05.2014 по 20.08.2015 із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, та визнано таким, що фактично покарання відбув, у зв`язку з чим був звільнений з - під варти в залі суду;

Галицького районного суду Івано-Франківської області від 24.07.2017 за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 02.10.2017, до покарання у виді 1 року позбавлення волі, звільненого 07.11.2018 з Личаківської виправної колонії (№30) за відбуттям строку покарання;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, у порушення вимог ст.6,11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, у невстановлений дізнанням час, місці та спосіб, але не пізніше 10.07.2023, придбав скляний флакон, закритий пробкою, та медичний шприц, із рідиною, яка своєму складі містила наркотичний засіб, обіг якої обмежено, - метадон (фенадон), масою 0,045 г, та з метою власного вживання незаконно зберігав їх у рюкзаку та кишені кітеля до 10.07.2023, коли о 12 год. 40 хв. за адресою: м. Київ, пр. Голосіївський, 11, був із ними затриманий.

Таким чином, суд визнає винуватим ОСОБА_3 у незаконному придбанні і зберіганні наркотичного засобу, без мети збуту, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Під час дізнання обвинувачений, у присутності захисника ОСОБА_4 , склав письмову заяву, відповідно до якої беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України. Не оспорював встановлені під час дізнання обставини. Йому були роз`яснені наслідки неможливості оскаржити встановлені обставини в апеляційному порядку та отримана згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Прокурор разом з обвинувальним актом подав до суду клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України за згодою учасників судового провадження, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, визнано судом недоцільним. При цьому данні розписок, наявних у доданих до суду матеріалах, надають суду можливість прийти до висновку, що обвинувачена правильно та без сумнівів розуміє зміст обставин.

При обранні покарання ОСОБА_3 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відповідно до ч.2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком; дані про особу, згідно яких обвинувачений під наркологічним чи психіатричним наглядом не перебуває, є військовослужбовцем за мобілізацією і на даний час проходить службу у Збройних Силах України, має незняті і непогашені судимості.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено, оскільки лише визнання вини не може свідчити про щирість каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до вимог ст. 67 КК України, є рецидив злочинів, оскільки судимість за вчинення умисного злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, за який ОСОБА_3 було засуджено Галицьким районним судом Івано-Франківської області від 24.07.2017, на момент вчинення даного кримінального правопорушення (10.07.2023), є такою, що відповідно до п.8 ч.1 ст. 89 КК України не погашена.

Враховуючи відсутність тяжких наслідків від вчиненого кримінального проступку, в тому числі і матеріальної шкоди, обставини за яких він був вчинений, дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу у межах санкції ч.1 ст.309 КК України.

На думку суду, призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Обмежень, передбачених ст. 53 КК України для призначення обраного виду покарання, судом не встановлено.

Судові витрати на залучення експерта підлягають стягненню в обвинуваченого. Запобіжний захід відносно нього не обирався. Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, ч.2 ст. 373, ст. 374, 376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Речовий доказ - метадон, масою, 0,045 г, який передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Голосіївського УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 001511) - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 1912 (тисяча дев`ятсот дванадцять) гривень.

Відповідно до ч.4 ст. 382 КПК України копію вироку суду не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати всім учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених ч.1 ст. 394 КПК України.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 і 382 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1