Справа № 716/160/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2023 м.Заставна

Заставніський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисників - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

законного представника особи, щодо якого вирішується клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру - ОСОБА_7 ,

особи, щодо якого вирішується клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру - ОСОБА_8 ,

законного представника особи, щодо якого вирішується клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру - ОСОБА_9 ,

особи, щодо якого вирішується клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Заставна Чернівецької області клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за N 0003908 від 19.12.2022 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, учня 7 класу Сєвєродонецької ЗЗСО №20, уродженця м. Сєвєродонецьк, Луганської області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, учня 5 класу Лисичанської ЗЗСО №13, уродженця м. Сєвєродонецьк Луганської області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Заставнівського районного суду Чернівецької області надійшли клопотання Чернівецької окружної прокуратури про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_10 за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , будучи особами, які не досягли віку кримінальної відповідальності, вчинили суспільно-небезпечне діяння при таких обставинах.

Так, в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2002-ІХ від 24.02.2022 року, та який продовжений до цього часу, 29.08.2022 ОСОБА_8 , ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , які не досягли віку кримінальної відповідальності, вступивши в злочинну змову із неповнолітнім ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, з метою власного збагачення, шляхом віджиму вікна у вхідних дверях проникли до житлового будинку ОСОБА_12 , проживаючої за адресою АДРЕСА_2 звідки викрали частину грошових коштів у сумі 7000 гривень, залишивши частину коштів, після чого розпорядилися викраденим на власний розсуд.

Продовжуючи свої злочинні дії та переслідуючи злочинні наміри, які виникли ще 29.08.2022, ОСОБА_8 , ОСОБА_10 31.08.2022 вступивши в злочинну змову із неповнолітнім ОСОБА_11 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, з метою власного збагачення відчинивши через вікно вхідні двері, проникли до житлового будинку ОСОБА_12 , яка проживає за адресою с. Горішні Шерівці Чернівецького району Чернівецької області звідки викрали грошові кошти в сумі 3000 грн., 25 євро, 100 доларів США, 20 молдавських лей, 300 румунський лей, 20 фунтів стерлінгів, після чого розпорядилися викраденим на власний розсуд.

Загальна сума викрадених коштів становить 26359 гривень 22 копійки.

Таким чином, малолітні ОСОБА_8 та ОСОБА_10 своїми діями вчинили суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.4 ст.185 КК України кваліфіковане, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні, прокурор, підтримуючи своє клопотання зазначив, що ОСОБА_8 та ОСОБА_10 є малолітніми, вперше вчинили суспільно-небезпечне діяння, не досягли віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність, після вчинення щиро розкаялися.

Малолітні ОСОБА_8 та ОСОБА_10 в судовому засіданні підтвердили обставини вчинення суспільно-небезпечного діяння, викладені в клопотанні, пояснили, що вчинили дане кримінальне правопорушення за ініціативи ОСОБА_11 , оскільки з останнім перебували в дружніх відносинах, однак після того, як останній запропонував здійснити крадіжку та у зв`язку із тим, що його боялись, оскільки вважали його сильнішим, погодились на вказане діяння, при цьому розуміли, що вчиняють крадіжку, щиро розкаялися у вчиненому, пообіцяли, що більше такого не повториться.

Законний представник ОСОБА_10 , його мати ОСОБА_9 суду, пояснила, що вона виховує сина сама, офіційно на даний момент працевлаштована, ОСОБА_10 навчається в школі дистанційно. По суті вчиненого ОСОБА_10 діяння пояснила, що син здійснив крадіжку, разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , даний момент вона упустила. Проте вважає що зможе здійснювати належний нагляд та виховання сина.

Законний представник ОСОБА_8 , його мати ОСОБА_7 суду, вказала, що зможе здійснювати належний нагляд та виховання сина, оскільки він її слухається. По суті вчиненого ОСОБА_8 діяння пояснила, що син дійсно здійснив крадіжку, проте у вказаному відчуває провину, та більше такого не повторить.

Захисник малолітнього ОСОБА_10 , ОСОБА_5 просив суд закрити провадження по справі, оскільки зібрані докази вчиненого діяння є недопустимими та неналежними. Крім того під час досудового розслідування було порушено право на захист малолітнього.

Захисник малолітнього ОСОБА_8 , ОСОБА_6 підтримав позицію адвоката ОСОБА_5 .

Потерпіла ОСОБА_12 в судове засідання не прибула, надала суду заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутністю та не заперечувала проти задоволення клопотання.

Неповнолітній свідок ОСОБА_11 , допитаний в судовому засіданні за участю законного представника та педагога, суду пояснив, що перебуваючи в дружніх відносинах разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , у нього виник намір здійснити крадіжку коштів у знайомого ОСОБА_13 , який постійно хизувався наявністю грошей. ОСОБА_10 та ОСОБА_8 добровільно погодились здійснити крадіжку. Так, одного дня вони дочекавшись поки всі підуть з дому, проникнули до будинку, де на другому поверсі в одній із кімнат ОСОБА_14 знайшов на підвіконнику коробку з під телефона в якій були гривні. Кожен із них взяли певну суму собі, решту залишили в коробці. Після чого пішли до магазану, витрачати їх. Згодом вони повторно проникли до вказаного будинку, проте коробки з грошима вже не було, однак ОСОБА_14 знайшов сумку в якій було гроші в іноземній валюті і гривні. Вони їх забрали, зайшли в магазин, та витрачали гривні. А іноземну валюту мали намір поміняти і купити скутер.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого КК України.

Згідно ст. 499 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру здійснюється згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 97 КК України неповнолітнього, який вперше вчинив кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу.

Примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Згідно з п.п.1, 2 і 3 ч. 2 ст.105 Кримінального кодексу України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді застереження, обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього та передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що неповнолітнього можна передати під нагляд батьків. При цьому, вони мають бути спроможні здійснювати виховний вплив на неповнолітнього, постійно й належним чином контролювати його поведінку та зобов`язані це робити.

Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлюєз урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватися, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

Відповідно до частини 1 статті 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;

2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;

3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Примусові заходи виховного характеру, зокрема, застосовують:

- у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 97 КК України;

- до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч. 2 ст. 97 КК України);

- при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч.1 ст.105 КК України.

Відповідно до інформаційного листа ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-1134/0/4-13 від 18.07.2013«Про деякі питання здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх», суд ухвалює судове рішення щодо неповнолітнього, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК та розділу ХІ КК України.

До особи, яка вчинила кримінальне правопорушення після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи наступінь тяжкості вчинюваного діяння, згідно зі ст. 498 КПК України мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.

Крім визнавальних показань неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , в судовому засіданні було досліджено письмові докази, які підтверджують наявність у діях ОСОБА_8 та ОСОБА_10 ознак інкримінованого суспільно-небезпечного діяння та матеріали, що характеризують особу, а саме:

- Витяг з ЄРДР № 0003908 від 19.12.2022 року за ст.185 ч.4 КК України;

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію ОСОБА_12 від 03.09.2022 про вчинення у неї з будинку по АДРЕСА_2 крадіжки коштів;

- Протокол огляду місця події від 03.09.2022 року домоволодіння по АДРЕСА_2 з фототаблицею;

- Протокол слідчого експерименту від 05.09.2022 проведений за участю ОСОБА_8 , законного представника ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_15 , понятих, з відеозаписом до вказаного протоколу, із зазначенням обставин, при яких відбувалась крадіжка грошових коштів із будинку;

- Протокол слідчого експерименту від 05.09.2022 проведений за участю ОСОБА_10 , законного представника ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_15 , понятих, з відеозаписом до вказаного протоколу, із зазначенням обставин, при яких відбувалась крадіжка грошових коштів із будинку;

Протоколом обшуку із доданим відеозаписом, відповідно до якого проведено обшук в приміщені розташованому в АДРЕСА_3 , в ході якого виявлено прямокутну дерев`яну коробку в якій знаходяться грошові кошти;

Протокол слідчого експерименту від 06.01.2023 проведений за участю ОСОБА_11 , законного представника ОСОБА_16 , понятих, з відеозаписом до вказаного протоколу, із зазначенням обставин, при яких відбувалась крадіжка грошових коштів із будинку.

Щодо позиції захисника ОСОБА_5 з приводу порушеного права на захист малолітнього, судом враховано наступне.

За приписами статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката.

Так, неповнолітня особа, яка досягла 14-річного віку, може укладати договір з адвокатом виключно за згодою батьків (усиновлювачів) або піклувальників. Однак, відсутність такої згоди не нівелює правових наслідків укладення такого договору та наділення адвоката повноваженнями на представництво, окрім випадків визнання такого договору недійсним у судовому порядку.

У випадку представництва у суді малолітньої особи адвокат повинен надати суду докази наявності згоди її батьків на укладення договору про надання правничої допомоги.

Так на досудовому розслідування в інтересах малолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_8 надавав правову допомогу адвокат ОСОБА_15 . Дану обставину, не заперечували законні представники осіб, відносно яких розглядається клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, та підтвердили його участь при проведені слідчих дій, де останній діяв в інтересах малолітніх. Будь-яких зауважень не мали.

Адвокат ОСОБА_15 представляв інтереси малолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_8 і в судовому розгляді в засіданнях, які відбувались 14.02.2023, 17.02.2023.

Як встановлено судом, 07.03.2023 року законні представники малолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_8 подали до суду письмові заяви про відмову від захисника, у зв`язку із неможливістю здійснювати оплату послуг. Дану обставину останні підтвердили і в судовому засіданні. Ухвалою Заставнівського районного суду від 07.03.2023 доручено Регіональному центру з надання безоплатної вторинної допомоги у Чернівецькій області призначити адвокатів для здійснення захисту за призначенням.

Оцінивши зібрані по кримінальному провадженню докази, суд вважає, що ОСОБА_8 та ОСОБА_10 своїми діями вчинили суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

При цьому, суд враховує, що ОСОБА_8 та ОСОБА_10 щиро розкаялися у вчиненому, до кримінальної відповідальності до вчинення зазначеного суспільно-небезпечного діяння раніше не притягувалися, посередньо характеризуються за місцем проживання.

ОСОБА_8 та ОСОБА_10 вчинили суспільно-небезпечне діяння у віці 11, 12 років, згідно ст. 22 КК України не досягнули віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність, отже вони підпадають під критерії зазначені в статті 97 КК України.

Висновком Судово-психіатричного експерта №39 ОСОБА_8 на даний час ознак психічного захворювання не виявляє, він може усвідомлювати свої дії та керувати ними. На період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_8 ознак хронічного психічного захворювання недоумства та ознак іншого, тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності також не виявляв, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Висновком Судово-психіатричного експерта №40 ОСОБА_10 на даний час ознак психічного захворювання не виявляє, він може усвідомлювати свої дії та керувати ними. На період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_10 ознак хронічного психічного захворювання недоумства та ознак іншого, тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності також не виявляв, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними

Матеріалами кримінального провадження підтверджується те, що малолітній ОСОБА_8 проживає з матір`ю та малолітній ОСОБА_9 проживає разом з матір`ю, які вказали, що зможуть забезпечити належний нагляд та виховання дітей.

Згідно акту обстеження умов проживання неповнолітнього ОСОБА_10 від 22.02.2023 року, складеного начальником служби у справах дітей Кіцманської міської ради, за адресою м. Кіцмань вул. Січових Стрільців, 17, проживають ОСОБА_10 та його мати ОСОБА_9 . Умови проживання в будинку задовільні, газифіковане опалення, із частковими зручностями, для виховання та розвитку дитини створені посередні умови.

Згідно повідомлення Заставнівської багатопрофільної лікарні Юрковецької сільської ради ОСОБА_10 на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Відповідно до поданого звіту про неповнолітнього обвинуваченого у кримінальному провадженні щодо неповнолітнього, який затверджений начальником служби у справах дітей від 23.02.2023 зазначено, що необхідності взяття під соціальний супровід немає. Доцільно отримання соціальних послуг у відділі з питань соціальної роботи Кіцманської міської ради. Малолітній вчинив злочин вперше, його виправлення можливе без застосування покарання. Застосувати примусові заходи виховного характеру застереження або передачу під нагляд батьків (матері).

Згідно повідомлення Заставнівської багатопрофільної лікарні Юрковецької сільської ради неповнолітній ОСОБА_17 на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Згідно акту обстеження умов проживання неповнолітнього ОСОБА_17 від 26.01.2023 року, складеного начальником служби у справах дітей Кіцманської міської ради, за адресою м. Кіцмань вул. Січових Стрільців, 17, проживають ОСОБА_8 та його мати ОСОБА_7 . Умови проживання в будинку задовільні.

Відповідно до поданого звіту про неповнолітнього обвинуваченого у кримінальному провадженні щодо неповнолітнього, який затверджений начальником служби у справах дітей від 23.02.2023 зазначено, що необхідності взяття під соціальний супровід немає. Доцільно отримання соціальних послуг у відділі з питань соціальної роботи Кіцманської міської ради. Малолітній ОСОБА_17 вчинив злочин вперше, його виправлення можливе без застосування покарання. Застосувати примусові заходи вихрового характеру застереження або передачу під нагляд батьків (матері).

При призначенні примусових заходів виховного характеру суд враховує обставини вчиненого, суспільну небезпечність, наслідки діяння, дані про осіб малолітніх, характеристику, умови життя, виховання і поведінку, ставлення до вчиненого, час, який пройшов з часу вчинення суспільно-небезпечного діяння.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про застосування до малолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_17 примусового заходу виховного характеру, зазначених в клопотанні, терміном на 1 рік, який буде мати вплив на їхнє виправлення та попередження нових суспільно небезпечних діянь, будуть достатніми для їхнього перевиховання, відповідатимуть даним про особу малолітніх, а також характеру вчиненого ним суспільно-небезпечного діяння та меті виправлення малолітніх.

Питання щодо речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 22, 97, 105 КК України, ст.ст. 318, 322, 342-376, 498-501 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за N 0003908 від 19.12.2022 відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_8 за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, учня 5 класу Лисичанської ЗЗСО №13, уродженця м. Сєвєродонецьк Луганської області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 примусові заходи виховного характеру, передбаченого п. 3 ч.2 ст.105 КК України у виді передачі неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки АДРЕСА_1 .

Строк застосування примусових заходів виховного характеру у виді передання під нагляд матері неповнолітнього ОСОБА_10 визначити терміном 1 (один) рік.

Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, учня 7 класу Сєвєродонецької ЗЗСО №20, уродженця м. Сєвєродонецьк, Луганської області, проживаючого за адресою АДРЕСА_4 , примусові заходи виховного характеру, передбаченого п.3 ч.2 ст.105 КК України у виді передачі неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканки АДРЕСА_4 .

Строк застосування примусових заходів виховного характеру у виді передання під нагляд матері неповнолітнього ОСОБА_8 визначити терміном 1 (один) рік.

Речові докази: грошові кошти, які виявлені 06.09.2022 під час проведення обшуку в господарстві за адресою: АДРЕСА_3 , які залишено під відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_12 - залишити останній.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1