ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/2302/23

провадження №1-кп/695/401/23

20 вересня 2023 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша кримінальне провадження №0000669 від 20.05.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Золотоноша, Черкаської області, громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, не одружений, офіційно не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, особою з інвалідністю, депутатом будь-якого рівня, учасником та ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС не є, є учасником АТО, посвідчення УБД № НОМЕР_1 , зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 20.05.2023 о 17 годині 10 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння і знаходячись біля сміттєвих баків навпроти будинку АДРЕСА_2 , умисно, з мотивів жорстокості та зневаги до загальноприйнятих в суспільстві норм моралі щодо поводження з тваринами, в порушення ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», яка передбачає заборону вчинення дій, що суперечать принципам захисту тварин від жорстокого поводження, бажаючи вбити, тобто умисно позбавити життя кішки, яка віднесена до хребетних, шляхом знущання над твариною, із застосуванням жорстоких методів, які вчиняються особливо болючим способом, взявши безпородну кішку, трикольорового окрасу, лівою рукою за шию, обмежив таким чином її рух і піднявши кішку над землею, став стискати шию тварини лівою рукою, не давши змоги на втечу, спричиняючи таким чином істотний біль та страждання вказаній тварині, що в подальшому спричинило її смерть.

Відповідно до протоколу розтину трупа кота №825, тварина загинула внаслідок механічної асфіксії. Згідно з висновком експерта №825-2023 від 05.06.2023, у наданої на дослідження тварини виявлені пошкодження гортані у вигляді тріщини в правій частині щитоподібного хряща; кровотечі в просвіт передніх дихальних шляхів; плямисті крововиливи в м`язах шиї в ділянці гортані. Вказані пошкодження є тяжкими, небезпечними для життя тілесними ушкодженнями. Усі виявлені ушкодження є наслідками стиснення ділянки шиї, що призвело до звуження просвіту гортані внаслідок спадання, спричиненого пошкодженнями щитоподібного хряща, а також заповнення просвіту гортані кров`ю внаслідок кровотечі з пошкодженої ділянки. Як наслідок це спричинило зупинку дихання та призвело до загибелі тварини. Відповідно до висновку експерта причиною смерті тварини є механічна асфіксія.

Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 299 КК України, тобто вчинив жорстоке поводження з тваринами, що належать до хребетних, що призвело до загибелі тварини.

Прокурор у судовому засіданні просив визнати обвинуваченого ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком 1 рік, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті не оспорює та пояснив суду, що дійсно наприкінці весни 2023 року увечері у суботу його сусідка попрохала його віднести кішку у інше місце, подалі від її домоволодіння та залишити там, оскільки більше не хоче за нею доглядати. ОСОБА_4 , погодившись, узяв кішку на руки та поніс, однак коли він переходив дорогу, кішка почала пручатися, дряпатися і видерлась у нього з рук, впавши на проїжджу частину дороги, де її збив автомобіль. Потім ОСОБА_4 підняв кішку та відніс до сміттєвих баків, щоб залишити там. Та оскільки там було багато дворових собак він вирішив вбити кішку, щоб вона не страждала від отриманих травм. До ветеринарного лікаря ОСОБА_4 з приводу травм кішки внаслідок наїзду автомобіля не звертався, оскільки подія трапилась увечері суботи. У скоєному щиро кається.

У судових дебатах та в останньому слові обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що вину у вчиненому визнає повністю, щиро розкаюється.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює фактичних обставин справи, судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінального правопорушення, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, вислухавши останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», домашніми тваринами є собаки, коти та інші тварини, що протягом тривалого історичного періоду традиційно утримуються і розводяться людиною, а також тварини видів чи порід, штучно виведених людиною для задоволення естетичних потреб і потреб у спілкуванні, що, як правило, не мають життєздатних диких популяцій, які складаються з особин з аналогічними морфологічними ознаками, та існують тривалий час у їх природному ареалі.

Відповідно до визначення, наведеного в ст. 1 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» жорстоке поводження з тваринами знущання над тваринами, у тому числі безпритульними, що спричинило їх мучення, завдало їм фізичного болю, страждань, у тому числі спричинило тілесні ушкодження, каліцтво чи загибель, нацьковування тварин одна на одну та на інших тварин, вчинене з хуліганських чи корисливих мотивів, залишення тварин напризволяще, а також інші порушення правил утримання, поводження та транспортування тварин.

При цьому згідно з абзацом дев`ятим статті 1 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» жорстоке умертвіння тварин умертвіння тварин без застосування знеболюючих засобів, що запобігають відчуттю тваринами болю і страху.

Згідно з ст. 4 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» поводження з тваринами ґрунтується на таких принципах: жорстоке поводження з тваринами є несумісним з вимогами моральності та гуманності, спричиняє моральну шкоду людині; забезпечення умов життя тварин, які відповідають їх біологічним, видовим та індивідуальним особливостям; право власності та інші речові права на тварин у разі жорстокого поводження з ними можуть бути припинені відповідно до цього Закону; заборона жорстоких методів умертвіння тварин; відповідальність за жорстоке поводження з тваринами; утримання і поводження з домашніми тваринами без мети заподіяння шкоди як оточуючим, так і самій тварині.

При проведенні больових процедур обов`язкове застосування знеболюючих препаратів (ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження»).

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин вчиненого, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи викладене, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушенні за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена поза розумним сумнівом та кваліфікує дії останнього за ч. 1 ст. 299 КК України жорстоке поводження з тваринами, що належать до хребетних, що призвело до загибелі тварини.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину, а саме нетяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який відповідно до інформації представника органу пробації у досудовій доповіді характеризується позитивно, згідно з посвідченням Серія НОМЕР_1 від 20.06.2015 є учасником бойових дій, за місцем проживання характеризується задовільно, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не одружений, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст. 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, із урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, а також його ставлення до вчиненого, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті, що йому інкримінують.

При цьому, із урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, а також його ставлення до вчиненого, суд дійшов висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, тому вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 положення ст. 75 КК України й звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. 65-73 КК України та буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім для досягнення мети покарання відповідно до ст. 50 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню проведено судові експертизи, тому відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати, у зв`язку з проведенням експертиз на загальну суму 2 700 грн 00 коп підлягають стягненню із ОСОБА_4 в дохід держави.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 331, 349, 369, 370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі п. 1, 2 ч. 1, п. 2, 5 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- пройти курс лікування від розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази:

диск формату СD-R №07041814, на якому містяться два файли з відеозаписами щодо вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 299 КК України, який приєднано до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 2 700 (дві тисячі сімсот) грн 00 коп.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_5