КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

27 липня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретарів судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2023 року, у кримінальному провадженні щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борисполя Київської області, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 304 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_7 , який брав участь в судовому засіданні в режимі відео конференції з використанням програми «EasyCon»

та захисника - ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою від 13 липня 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області задовольнив клопотання прокурора та продовжив обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 10 вересня 2023 року.

Цією ж ухвалою суд також продовжив до 10 вересня 2023 року строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак судове рішення в цій частині ніким не оскаржується.

Приймаючи рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , суд першої інстанції, як зазначено в оскаржуваній ухвалі, виходив з наявності існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які свідчать про те, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні судового провадження, в тому числі щодо належного виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

На думку суду першої інстанції, застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні обвинуваченому цілодобово залишати житло, не зможе унеможливити спробам переховуватись від органів досудового розслідування або суду, продовжити свою злочинну діяльність.

З огляду на ці та інші обставини, наявність позитивних характеристик, як зазначається в оскаржуваній ухвалі, не свідчить про наявність підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а тому суд першої інстанції не знайшов підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, в якій з урахуванням доповнень, внесених під час апеляційного розгляду, просить ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2023 року про продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою скасувати та ухвалити нове рішення про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник ОСОБА_6 посилається на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом не в повній мірі з`ясовані усі обставини справи обвинуваченого, які в сукупності стали наслідком порушення кримінального процесуального закону, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Як стверджує сторона захисту, на даний час відсутні будь-які ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Докази існування таких ризиків прокурором, під розгляду заявленого ним клопотання, не надані а в матеріалах кримінального провадження такі докази відсутні.

При цьому, посилаючись на висновки Європейського суду з прав людини та положення ст. 178 КПК України, захисник звертає увагу на те, що при обранні запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, судом першої інстанції не вивчені в повній мірі та враховані дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що останній проживає в багатодітній сім`ї, має стійкі сімейні та соціальні зв`язки, згідно характеристик, наданих Бориспільським професійним ліцеєм, Бориспільською автошколою ТСО України, Гаражним кооперативом «Військовий», ФОП « ОСОБА_9 », ТОВ «Новус Україна» та іншими ОСОБА_5 характеризується тільки позитивно.

Наведені дані, як вважає захисник обвинуваченого, свідчать не тільки про його стійкі соціальні зв`язки, а й про те, що ОСОБА_5 до вчинення злочину вів активне соціальне життя та був гідним і корисним членом суспільства.

Окрім цього, апелянт звертає увагу на те, що ОСОБА_5 та потерпілий примирилися, всі збитки завдані злочином зі сторони ОСОБА_5 відшкодовані повністю. Під час розгляду клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 , представник потерпілого ОСОБА_10 - ОСОБА_11 підтримав його та зазначив про необхідність зміни запобіжного заходу.

У зв`язку з цим, захисник робить висновок про те, що є правові підстави вважати, що на даний час відсутня потреба у застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та є підстави для обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою для забезпечення його належної процесуальної поведінки та забезпечення потреб і мети кримінального судочинства.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення скарги захисника та просив залишити ухвала суду без змін; перевіривши надані суду апеляційної інстанції матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для продовження запобіжного заходу, так само як і для його застосування, є зокрема наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Розглядаючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу, як це передбачено ч. 2 ст. 331 КПК України, відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2023 року про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання щодо продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, а тому, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, обставини з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в тому числі наявність ризиків, які давали суду достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

З огляду на це, посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що стороною обвинувачення, не було надано доказів на підтвердження існування заявлених ризиків, а тому оскаржувана ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, не можуть бути визнані безумовними підставами для скасування ухвали ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2023 року, оскільки встановлені судом апеляційної інстанції обставини даного кримінального провадження та дані про особу обвинуваченого, не дозволяють зробити висновок про те, що зазначена ухвала є незаконною або необґрунтованою.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що, з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Продовження тримання особи під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають право поваги до особистої свободи (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).

Що ж стосується доводів апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції, при продовженні, а не при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не були в повній мірі вивчені та враховані дані про особу обвинуваченого, зокрема про міцність його соціальних зв`язків, наявність численних характеристик, які свідчать про позитивну репутацію обвинуваченого, те, що ОСОБА_5 та потерпілий примирилися, всі збитки завдані злочином зі сторони ОСОБА_5 відшкодовані повністю, а також те, що під час розгляду клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 , представник потерпілого ОСОБА_10 - ОСОБА_11 не заперечував проти зміни запобіжного заходу, то вони не можуть служити підставами для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки не спростовують обґрунтованості висновку суду про те, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, може негативно відобразитися на здійсненні судового провадження, в тому числі щодо належного виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

Отже, за висновком колегії суддів, приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження цього запобіжного заходу, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, дані про його особу, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та прийняв відповідне судове рішення, яке не суперечить вимогам закону та загальним засадам кримінального провадження.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги відсутність будь-яких порушень норм КПК України з боку суду першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає необхідним, за наслідками апеляційного розгляду, прийняти рішення, яким ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2023 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 до 10 вересня 2023 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника останнього - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418, 419 та 422-1 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2023 року, відповідно до якої суд продовживобвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 10 вересня 2023 року, - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________

( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Номер справи: 359/4709/23

Номер провадження: 11-кп/824/4471/2023

Категорія: ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 304 КК України

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_12

Доповідач - суддя ОСОБА_1