ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 (приймає участь в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження №0000473 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2023 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця загальної мобілізації, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати як необґрунтовану, та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вимоги апеляційної скарги захисник обґрунтовує тим, що зазначені в клопотанні слідчого ризики, передбачені п. 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України не підтверджуються жодними доказами, при цьому прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2023 року було задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів по 01 жовтня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_6 тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, санкція за яке передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк до трьох років, наявні ризики, передбачені п.1,3,4, ч. 1 ст. 177 КПК України, врахував особу підозрюваного.

Заслухавши суддю-доповідача, думку підозрюваного, який не заперечував щодо розгляду справи за відсутності захисника та підтримав доводи апеляційної скарги, доводи прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника , перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, з наданих матеріалів вбачається, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні прокурора дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, колегія суддів враховує правову позицію, викладену у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якої для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі«Фокс, Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді суду першої інстанції про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, що підтверджується наданими матеріалами, а саме: - протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 02 серпня 2023 року , що також включає в себе: огляд і перевірку технічного стану транспортного засобу, огляд трупа; - протоколом огляду місця події від 03 серпня 2023 року - схемою до протоколу огляду місця ДТП та фототаблицями до неї; лікарськими свідоцтвами про смерть № 71, 72, від 03 серпня 2023 року, відповідно яких причина смерті ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , - є травми при зіткненні легкових автомобілів ; - протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 03 серпня 2023 року, відповідно до якого 02 серпня 2023 року близько о 18:15 годині, він у складі СОГ спільно з ДОП ВнП №1 поїхав на виїзд за повідомленням про ДТП, та на місці події побачив, що на дорозі зіткнулись автомобілі "Шкода Фабіа" та "Мітсубісі Оутлендер", відповідно до їх розташування було зрозуміло, що автомобіль " Мітсубісі Оутлендер" рухався у зустрічному для нього напрямку, за напрямком руху автомобіля "Шкода Фабіа" був осип скла, а перед місцем зіткнення сліди гальмування автомобіля "Шкода Фабіа"; - протоколами допиту свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 03 серпня 2023 року, відповідно до яких 02 серпня 2023 року приблизно о 23.00 годині, приїхавши на місце ДТП, були виявлені автомобілі "Шкода Фабіа" та " Мітсубісі Оутлендер", вся слідова інформація на місці ДТП була з правого краю проїжджої частини відносно напрямку руху автомобіля "Шкода Фабіа", а саме: осип фрагментів скла та сліди гальмування; - висновком експерта №СЕ-19/113-23/2422-ІТ від 03 серпня 2023 року, відповідно до якого місце зіткнення автомобілів "Skoda Fabia", р/н НОМЕР_1 " та "Mitsubushi Outlander", р/н НОМЕР_2 , у поперечному напрямку було розташовано біля правої межі проїжджої частини у напрямку руху автомобіля "Skoda Fabia", р/н НОМЕР_1 ", а саме на правому узбіччі на відстані +0,8-1,7 метрів від правої межі проїжджої частини та на відстані2 км +287 метрів від АЗС "Нефтегаз" . З технічної точки зору дії водія "Mitsubushi Outlander", р/н НОМЕР_2 , не відповідали технічним вимогам п. 11.3 ПДР України.

При цьому на етапі досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вирішувати питання, які підлягають вирішенню судом під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, з`ясовувати наявність складу кримінального правопорушення в діях підозрюваної особи, правильність кваліфікації цих дій, оцінювати докази у справі з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Отже, на початковій стадії розслідування оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як під час формулювання остаточного обвинувачення та обґрунтування засудження.

При цьому колегія суддів враховує, що, згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Отже, обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення є доведеною.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчим суддею правильно встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, є військовослужбовцем, та у зав`язку із проходженням військової служби, може бути позбавлений можливості з`являтись до органів досудового розслідування та, або суду, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia) п. 102 від 08.02.2005 р. тяжкість вчиненого кримінального правопорушення є суттєвим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду.

Також підозрюваний може впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу, та не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. До клопотання долучені покази свідків, а тому зазначене підтверджує наявність ризику за п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики вказані у клопотанні слідчого та встановлені в ухвалі слідчого судді.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, що полягає у порушень правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили загибель кількох осіб, є військовослужбовцем, має міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, у зв`язку з чим обґрунтовано дійшов висновку про застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним, з чим погоджується колегія суддів.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні питання застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, суд апеляційної інстанції виходить з того, що: - особисте зобов`язання не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та встановлені ризики; - заяв про взяття на поруки підозрюваного не надходило; - домашній арешт, з огляду на інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, не є дійовим запобіжним заходом, окрім цього , ОСОБА_6 є військовослужбовцем та зобов`язаним проходити військову службу за місцем розташування військової частини.

Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, а тому, відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя також має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З урахуванням наведеного, на думку колегії суддів, слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимоги апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2023 року- залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2023 року щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ ________________ ____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3