ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/233/23 Справа № 711/2868/22 Категорія: ч. ч. 3, 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретарки - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури Черкаської обл. ОСОБА_9 на вирок Придніпровського райсуду м. Черкаси від 27.12.2022 р., -

В С Т А Н О В И В:

Зазначеним вироком ОСОБА_8 , який народився

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Нехворощ Корсунь-

Шевченківського р-ну Черкаської обл.,

громадянин України, українець, має

загальну повну середню освіту,

розлучений, має чотирьох неповноліт-

ніх дітей - ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2.,

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3., ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4. та ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_5., раніше

судимий 17.01.2012 р. Соснівським

райсудом м. Черкаси за ч. 2 ст. 15, ч. 1

ст. 190, ч. 1, ч. 3 ст. 358, ч. 3, ч. 5 ст. 185,

ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 3

ст. 28, ч. 1 ст. 357, ст. ст. 70, 71 КК

України до дев`яти років позбавлення

волі з конфіскацією майна, звільнений

22.07.2016 р. по відбуттю строку

покарання, працює інспектором газопо-

пожежної безпеки у ФОП ОСОБА_13 (м.

Київ), зареєстрований

АДРЕСА_1 , проживає

АДРЕСА_2 ,

визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3 та 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України, та йому призначено покарання за:

- ч. 3 ст. 185 КК України - у вигляді 4 років позбавлення волі;

- ч. 4 ст. 185 КК України - у вигляді 5 років позбавлення волі;

- ч. 1 ст. 361 КК України - у вигляді 2 років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, покладено на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою змінено на цілодобовий домашній арешт без застосування засобу електронного контролю до вступу вироку в законну силу.

Роз`яснено ОСОБА_8 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

До вступу вироку в законну силу покладено на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, та зобов`язано:

- не залишати цілодобово місце постійного проживання за адресом: АДРЕСА_2 (крім випадків необхідності прибуття в укриття, в разі оголошення повітряної тривоги на час воєнного стану);

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

Вирок в частині застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направлений для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_8 .

Засуджений ОСОБА_8 відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України підлягає негайному доставленню до місця проживання та звільненню з під варти.

Питання про судові витрати та речові докази судом вирішені відповідно до КПК України.

Вироком суду встановлено, що на початку вересня 2021 р., точної дати в ході судового розгляду не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи за адресом: Черкаська обл., Черкаський р-он, с. Драбівка, вул. Центральна, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом підбору ключа проник до будинку АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung E1080T (GT-E1080W)» із сім-карткою ПрАТ «Київстар» НОМЕР_1 , гаманець із грошовими коштами в сумі 400 грн. та пенсійним посвідченням на ім`я ОСОБА_14 , чим спричинив потерпілій ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 623,33 грн.

Він же, у період часу із 24.09.2021 р. по 20.02.2022 р., більш точний час та місце в ході судового розгляду не встановлено, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом вчинення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, умисно, використовуючи незаконно здобуті речі, що належать потерпілій ОСОБА_14 , а саме мобільним телефоном марки «Samsung E1080T (GT-E1080W)» із сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_1 , який є фінансовим номером клієнта банку АТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_14 , без відома останньої, розраховуючи, що його злочинні дії не будуть виявлені, усвідомлюючи настання наслідків за вчинювані ним протиправні дії, використовуючи свій мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9» вставив в нього сім-картку мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_14 , розуміючись на тонкощах банківської системи, зокрема щодо надання послуг клієнтам АТ КБ «ПриватБанку», без дозволу власника, поновив обліковий запис для доступу до мобільного додатку «Приват 24», авторські права на який належать АТ КБ «ПриватБанк», після чого у вказаному додатку здійснив несанкціоновану реєстрацію в особистому кабінеті від імені ОСОБА_14 шляхом зміни фінансового номеру мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_14 на номер мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 та інші номери, якими він користувався, видаючи себе за клієнта банку ОСОБА_14 , підтвердив реєстрацію та вхід у мобільний додаток «Приват 24», в результаті чого отримав повний доступ до банківських рахунків потерпілої ОСОБА_14 , що призвело до несанкціонованого витоку інформації та спотворення процесу обробки інформації, що належить потерпілій ОСОБА_14 , яка відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність» є банківською таємницею.

Він же, 1.03.2022 р. в 9:55 год., перебуваючи у м. Черкаси по вулиці Смілянська, 40, в умовах воєнного стану, який 24.02.2022 р. по всій території України запроваджений Указом Президента України за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Верховною Радою України, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, повторно, використовуючи свій мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9» вставив в нього сім-картку мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_1 , що належить потерпілій ОСОБА_14 та не санкціоновано втрутився до автоматизованої системи мобільного додатку «Приват 24» шляхом отримання повного доступу до всіх рахунків потерпілої ОСОБА_15 , після чого здійснив оплату товару в «Аптеці № 7» у м. Черкаси по вул. Смілянська, 40 із карткового рахунку НОМЕР_3 , відкритого на ім`я ОСОБА_14 в АТ КБ «ПриватБанк» за допомогою мобільного додатку «Приват 24», викравши таким чином кошти потерпілої ОСОБА_15 на суму 350,70 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 350,70 грн.

Він же, 6.03.2022 р. в період часу із 14:12 год. до 17:20 год., перебуваючи у м. Черкаси, в умовах воєнного стану, який 24.02.2022 р. по всій території України запроваджений Указом Президента України за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Верховною Радою України, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, повторно, здійснив ряд операцій без картки із зняття грошових коштів з карткового рахунку НОМЕР_3 , відкритого на ім`я ОСОБА_14 в АТ КБ «ПриватБанк», та викрав кошти потерпілої ОСОБА_14 , а саме:

- 6.03.2022 р. о 14:12 год. коштів на суму 1002,00 грн. у банкоматі «CASH 8721» за адресом: м. Черкаси, вул. 30-річчя Перемоги, 6;

- 6.03.2022 р. о 14:14 год. коштів на суму 4002,00 грн. у банкоматі «CASH 8721» за адресом: м. Черкаси, вул. 30-річчя Перемоги, 6;

- 6.03.2022 р. о 14:43 год. коштів на суму 4002,00 грн. у банкоматі «CASH 8721» за адресом: м. Черкаси, вул. 30-річчя Перемоги, 6;

- 6.03.2022 р. о 16:38 год. коштів на суму 4002,00 грн. у банкоматі «CASH 7399» за адресом: м. Черкаси, вул. Остафія Дашкевича, 26 («Сіті Маркет»);

- 6.03.2022 р. о 16:41 год. коштів на суму 4002,00 грн. у банкоматі «CASH 7399» за адресом: м. Черкаси, вул. Остафія Дашкевича, 26 («Сіті Маркет»);

- 6.03.2022 р. о 17:05 год. коштів на суму 4002,00 грн. у банкоматі «CASH 7399» за адресом: м. Черкаси, вул. Остафія Дашкевича, 26 («Сіті Маркет»);

- 6.03.2022 р. о 17:06 год. коштів на суму 4002,00 грн. у банкоматі «CASH 7399» за адресом: м. Черкаси, вул. Остафія Дашкевича, 26 («Сіті Маркет»);

- 6.03.2022 р. о 17:08 год. коштів на суму 4002,00 грн. у банкоматі «CASH 7399» за адресом: м. Черкаси, вул. Остафія Дашкевича, 26 («Сіті Маркет»);

- 6.03.2022 р. о 17:09 год. коштів на суму 4002,00 грн. у банкоматі «CASH 7399» за адресом: м. Черкаси, вул. Остафія Дашкевича, 26 («Сіті Маркет»);

- 6.03.2022 р. о 17:10 год. коштів на суму 4002,00 грн. у банкоматі «CASH 7399» за адресом: м. Черкаси, вул. Остафія Дашкевича, 26 («Сіті Маркет»);

- 6.03.2022 р. о 17:12 год. коштів на суму 802,00 грн. у банкоматі «CASH 7399» за адресом: м. Черкаси, вул. Остафія Дашкевича, 26 («Сіті Маркет»), спричинивши останній матеріальну шкоду на загальну суму 37822,00 грн.

Він же, 14.03.2022 р. в період часу з 8:44 год. до 9:32 год., перебуваючи у м. Черкаси, точної адреси не встановлено, в умовах воєнного стану, який 24.02.2022 р. по всій території України запроваджений Указом Президента України за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Верховною Радою України, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, повторно здійснив ряд операцій з переказу грошових коштів з карткового рахунку НОМЕР_3 , відкритого на ім`я ОСОБА_14 в АТ КБ «ПриватБанк» на картковий рахунок НОМЕР_4 , відкритий на ім`я ОСОБА_16 в АТ КБ «ПриватБанк», викравши таким чином кошти потерпілої ОСОБА_14 , а саме:

- 14.03.2022 р. о 8:44 год. коштів на суму 502,00 грн.;

- 14.03.2022 р. о 9:01 год. коштів на суму 1002,00 грн.;

- 14.03.2022 р. о 9.32 год. коштів на суму 1302,00 грн., якими цього ж дня розпорядився на власний розсуд, шляхом зняття готівки у банкоматі 9128 за адресом: м. Черкаси, вул. Припортова, 38, спричинивши останній матеріальної шкоди на загальну суму 2806,00 грн..

Він, же 14.02.2022 р. приблизно о 2:45 год., разом із невстановленою слідством особою, перебуваючи за адресом: АДРЕСА_4 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, повторно, шляхом пошкодження скла вікна, проник до будинку за вказаним адресом, звідки таємно викрав реноватор марки «Dnipro-M MF-42SE» вартістю 1476,67 грн., фрезер марки «Dnipro-M ER-148S» вартістю 1315,00 грн., кутову шліфувальну машинку марки «Dnipro-M GL-145S» вартістю 906,67 грн., ексцентрикову шліфувальну машинку марки «Dnipro-M PE-50S» вартістю 820,00 грн., міксер будівельний марки «Dnipro-M BM-162S» вартістю 1728,00 грн., мінімийку марки «OLEO-MAC PW 115 С» вартістю 2681,76 грн., що належать ОСОБА_17 , чим спричинив потерпілому ОСОБА_17 матеріальну шкоду на загальну суму 8928,10 грн.

Вказаними діями ОСОБА_8 , вчинив кримінальні правопорушення (злочини) передбачені: ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане із проникненням у житло; ч. 1 ст. 361 КК України - несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем, що призвело до витоку інформації та спотворення процесу обробки інформації; ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Не погоджуючись з вироком суду прокурор ОСОБА_9 , яка брала участь у розгляді провадження в суді першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій не заперечуючи доведеність вини обвинуваченого у вчиненні ним інкримінованих йому кримінальних правопорушень та не оспорюючи кваліфікацію дій обвинуваченого, просила скасувати вирок у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного покарання тяжкості правопорушення та особі обвинуваченого.

Також, прокурор просила дослідити характеризуючи дані на обвинуваченого ОСОБА_8 та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України 3 роки 6 місяців позбавлення волі, за ч. 4 ст. 185 КК України 5 років 2 місяці позбавлення волі, за ч. 1 ст. 361 КК України 2 роки обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у вигляді 5 років 2 місяців позбавлення волі, у решті вирок суду залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурор обґрунтовує тим, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив 6 епізодів кримінальних правопорушень, якими завдано збитків 2 потерпілим на загальну суму 50 530,13 грн., однак відшкодовано лише 20% від загальної суми збитків і лише одній потерпілій ОСОБА_15 , офіційно він не працює; має непогашену судимість. Крім того, відмітка про народження 4 неповнолітніх дітей не підтверджує їх утримання і цей факт жодним чином не зменшує суспільну небезпечність як його самого, так і скоєних ним злочинів. Питання утримання ОСОБА_8 дітей судом не досліджувалося. Вважає, що призначаючи покарання ОСОБА_8 із застосуванням ст. 75 КК України суд не навів переконливих підстав та переконливих мотивів свого рішення. Судом не встановлено достатніх обставин, які пом`якшують відповідальність обвинуваченого. Визнання обвинуваченим своєї вини під час досудового розслідування (лише щодо вчинення кримінальних правопорушень відносно потерпілої ОСОБА_14 ) та судового розгляду під тиском зібраних доказів не вказують на щире каяття, а лише свідчать про невідворотність наслідків у вигляді понесення покарання за скоєне. Окрім того, судом не враховано, що щире каяття є відвертою негативною оцінкою винуватою особою своєї злочинної поведінки, має характеризувати її поведінку після вчинення злочину суто з позицій психологічної внутрішньої переорієнтації суб`єкта, справжнє засудження свого діяння. Судом не встановлено будь-яких пом`якшуючих обставин. Щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину як пом`якшуючі обставини не можуть бути враховані судом, оскільки вчинення ним злочину було очевидним та припинено завдяки втручанню працівників поліції. Крім того, вважає, що є обтяжуючі вину обставини, а саме такі як рецидив та скоєння злочину щодо особи похилого віку. Вважає призначене ОСОБА_8 покарання надмірно м`яким, що може викликати впевненість в безкарності, що суперечить вимогам ст. 50 КК України.

Потерпілі ОСОБА_14 та ОСОБА_17 були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, заяв про відкладення розгляду справи від них не надходило.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_6 , яка просила задовольнити апеляційну скаргу із вказаних у ній мотивів, скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання без застосування ст. 75 КК України, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили залишити вирок без змін, а апеляцію без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, провівши часткове судове слідство в частині дослідження характеризуючих даних обвинуваченого, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Так, висновок суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, ніким не оскаржується. У зв`язку з цим апеляційним судом вказаний вирок переглядається лише в частині законності та правильності призначеного покарання.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, суд першої інстанції, мотивуючи свій висновок про наявність підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України послався на наявність пом`якшуючих обставин, таких як щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Апеляційний суд вважає, що при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції не в достатній мірі виконав вимоги ст. ст. 50, 65, 66 та 67 КК України.

На думку апеляційного суду, призначаючи покарання ОСОБА_8 із застосуванням ст. 75 КК України місцевий суд не навів переконливих підстав та переконливих мотивів свого рішення. Судом не наведено у вироку достатніх обставин, які пом`якшують відповідальність обвинуваченого. Суд першої інстанції фактично, при призначенні покарання обвинуваченому не врахував та не вмотивував, яким чином обставини, що пом`якшують покарання, істотно знижують ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень та свідчать про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 без реального відбування покарання.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що призначене судом першої інстанції покарання обвинуваченому ОСОБА_8 із застосуванням положень ст. ст. 75 та 76 КК України не відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Апеляційний суд вважає, що аргументи апеляційної скарги прокурора в цій частині є обґрунтованими, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням судом апеляційної інстанції свого вироку на підставі п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України у зв`язку з необхідністю застосування більш суворого покарання обвинуваченому ОСОБА_8 .

Виходячи з вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, апеляційний суд враховує ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, два з яких відповідно до вимог ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, а одне до кримінального проступку, особу обвинуваченого, який є батьком 4 неповнолітніх дітей, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, частково відшкодував шкоду потерпілій ОСОБА_14 , працевлаштувався після винесення вироку судом першої інстанції.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, відповідно до вимог ст.66 КК України, апеляційний суд визнає щире каяття. Обставиною, яка обтяжує покарання, згідно до вимог ст. 67 КК України, апеляційний суд визнає рецидив злочину. Також, апеляційний суд погоджується з доводами апеляції прокурора та визнає обставиною, яка обтяжує покарання вчинення злочину щодо особи похилого віку, тому що ОСОБА_8 достеменно було відомо, що потерпіла ОСОБА_14 є пенсіонеркою за віком, тому що він заволодів під час крадіжки і її пенсійним посвідченням.

Апеляційний суд погоджується з доводами апеляції прокурора, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив 6 епізодів кримінальних правопорушень, якими завдано збитків двом потерпілим на загальну суму 50 530,13 грн., однак відшкодовано незначна частина від загальної суми збитків і лише одній потерпілій ОСОБА_15 .

На час ухвалення вироку судом першої інстанції ОСОБА_8 офіційно не працював. Під час апеляційного розгляду обвинувачений стверджував, що він працевлаштувався і протягом місяця працює у ФОП ОСОБА_13 (м. Київ), проте не надав суду доказів на підтвердження цих обставин та сторона захисту не заявляла клопотань про їх витребування судом, а тому немає підстав стверджувати, що він намагатиметься в подальшому відшкодувати шкоду потерпілим. Обвинувачений ОСОБА_8 має непогашену судимість, що свідчить про його стійку злочинну поведінку та відсутність належних висновків з даного приводу.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що призначене обвинуваченому судом першої інстанції покарання із застосуванням ст. ст. 75 та 76 КК України не відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, не є достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, внаслідок м`якості, а тому вважає, що покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкцій статей КК України у виді позбавлення волі з відбуванням покарання в умовах ізоляції від суспільства, але в меншому розмірі, чим заявлені апеляційні вимоги прокурора.

Законних підстав для застосування до ОСОБА_8 положень ст. ст. 75 та 76 КК України або ст. 69 КК України апеляційний суд не вбачає.

На переконання апеляційного суду, таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Також, необхідно зарахувати в строк відбутого покарання попереднє ув`язнення з 01.06.2022 р. по 27.12.2022 р.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що вимоги апеляційної скарги прокурора підлягають частковому задоволенню, а вирок Придніпровського райсуду м. Черкаси від 27.12.2022 р. - скасуванню в частині призначеного покарання з ухваленням судом апеляційної інстанції свого вироку.

Керуючись ст. ст. 404, 405, п. 3 ч. 1 ст. 407, 409, 414, та 420 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Вирок Придніпровського райсуду м. Черкаси від 27.12.2022 р. стосовно ОСОБА_8 скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3 та 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України, та призначити йому покарання за:

- ч. 3 ст. 185 КК України - у вигляді 4 років позбавлення волі;

- ч. 4 ст. 185 КК України - у вигляді 5 років позбавлення волі;

- ч. 1 ст. 361 КК України - у вигляді 2 років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з 06.06.2023 р.

Взяти ОСОБА_8 під варту в залі суду негайно.

Зарахувати в строк відбутого покарання строк попереднього ув`язнення з 01.06.2022 р. по 27.12.2022 р.

В решті вирок залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури Черкаської обл. ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Вирок суду може бути оскаржений в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який утримується під вартою - в той самий строк з моменту вручення йому копії вироку суду.

Головуючий

Судді