Провадження № 1-кс/463/5583/23
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяви

про відвід судді

08 серпня 2023 р. Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

захисника - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові заяву потерпілої ОСОБА_4 про відвід судді Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_5 від розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні за № 0000003 від 20.07.2021 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

в с т а н о в и в :

у провадженні судді Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_5 перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000003 від 20.07.2021 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

07 серпня 2023 року потерпіла ОСОБА_4 заявила відвід судді ОСОБА_5 від розгляду зазначеного кримінального провадження.

Заяву мотивує тим, що суддя ОСОБА_5 не може брати участь у справі, оскільки порушує принципи верховенства права. Так, суддя три рази відмовив у відведенні від справи прокурора ОСОБА_7 , який не перевіривши подані матеріали по справі підписав обвинувальний акт, не забезпечив явку в суд заявлених свідків - поліцейських, які ігнорували виклики в суд чотири рази та не були покарані. Прокурор ОСОБА_7 у присутності всіх учасників процесу кричав на неї. Суддя ОСОБА_5 відвід прокурора не задовольнив. Так, судові засідання проходять 24 місяці, а суддя ОСОБА_5 на усіх засіданнях матеріали справи зачитував тихо, мікрофони не працювали, на її неодноразові прохання говорити голосніше або включити мікрофон не реагував, не робив спробу покращити ситуацію, чим створював напругу та проявляв неповагу, погрожував видалити її із залу судового засідання. Крім того, суддя принизив її честь та гідність зазначивши, що вона нічого не розуміє, оскільки у неї не має юридичної освіти. Зазначає, що після неодноразових криків судді ОСОБА_5 в її бік, у неї почався нервовий тік правої сторони обличчя, особливо це проявляється під час судових засідань, вона проходить лікування у невропатолога, однак на даний час результату від лікування не має. Дані обставини на її переконання викликають сумніви у неупередженості судді. У зв`язку з наведеними обставинами, просить заяву про відвід судді задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засідання підтримала заяву про відвід судді з підстав викладених у заяві.

Захисники ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала заяву потерпілої ОСОБА_4 .

Прокурор ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилися, належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

З врахуванням наведеного, суд вважає за можливим розглянути заяву про відвід судді у їх відсутності.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.2 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчому судді, судді, присяжному, прокурору, слідчому, дізнавачу, захиснику, представнику, експерту, представнику персоналу органу пробації, спеціалісту, перекладачу, секретарю судового засідання може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Статтею 75 КПК України, закріплено обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні. Так, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість, навести відповідні аргументи, докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

За результатами проведеного судового розгляду, суд, перевіривши викладені у заяві доводи, приходить до висновку, що заява про відвід судді ОСОБА_5 не підлягає до задоволення, у зв`язку з відсутністю законних підстав (обставин), передбачених ст.75 КПК України, які б виключали можливість участі судді ОСОБА_5 у розгляді кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці виділяє наступні критерії оцінки неупередженості: 1) суб`єктивний - беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі; 2) об`єктивний - визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції. У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справах «П`єрсак проти Бельгії», «Кіпріану проти Кіпру», «Грівз проти Сполученого Королівства»).

Суб`єктивний критерій полягає у з`ясуванні особистих переконань конкретного судді у певній справі. Оскільки доказів протилежного не надано, то по суб`єктивному критерію особиста безсторонність головуючого судді презюмується.

Щодо об`єктивного критерію оцінки неупередженості, то необхідно визначити, поза межами особистої поведінки судді, чи немає підтверджених фактів, які могли б спричинити сумніви щодо неупередженості судді. При вирішенні питання про те, чи існують обґрунтовані причини вважати, що цих вимог не було дотримано, точка зору сторони є важливою, але не є вирішальною. Вирішальним є те, чи таке побоювання може бути об`єктивно виправданим (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клейн та інші проти Нідерландів»).

Таким чином, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа № 800/592/17) та від 1 жовтня 2018 року (справа № 9901/673/18).

Як вбачається із доводів потерпілої про відвід судді ОСОБА_5 , у ній не вказано жодної із вищезазначених обставин для відводу судді, обставини, які зазначені потерпілою не свідчать про упередженість або зацікавленість судді у розгляді кримінального провадження та не підтверджені жодними доказами.

Під час розгляду заяви про відвід не знайшли підтвердження факти та підстави заявленого відводу судді, оскільки відвід не вмотивований та не обґрунтований, відсутні аргументи, докази, які підтверджують наявність підстав для відводу, обставини, які були покладені в основу заяви передбачені ст.75 КПК України відсутні.

Враховуючи вищенаведене, оскільки перелік підстав для відводу судді є вичерпним, однак потерпілою не зазначено жодної обставини, яка б свідчила про необ`єктивність чи упередженість судді, мотиви зазначені останньою не передбачені положеннями ст.75 КПК України, а тому у задоволенні заяви про відвід судді слід відмовити.

Керуючись ст.ст.75, 80, 81 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні заяви потерпілої ОСОБА_4 про відвід судді Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_5 від розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні за № 0000003 від 20.07.2021 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1