Номер провадження № 1-кп/756/1504/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2023 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 Оболонського районного суду міста Києва судове провадження у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

- 07.02.2005 вироком Святошинського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

-23.12.2008 вироком Деснянського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

-03.12.2012 вироком Деснянського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 3 місяці;

-14.12.2016 вироком Деснянського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців;

-12.02.2021 вироком Деснянського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком на 4 місяці;

-27.08.2021 вироком Деснянського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік;

-14.07.2022 вироком Оболонського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 1 місяць, звільнений з установи виконання покарання 19.08.2022 по відбуттю строку покарання,

за обвинуваченням у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

1.1. 19.07.2023, у період часу з 18:10 год. до 18:20 хв., ОСОБА_4 зайшов до приміщення гіпермаркету «Ашан», що розташований за адресою: м. Київ, просп. С. Бандери, буд. 15-а, де в нього виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_4 діючи таємно, з корисливих мотивів, підійшов до торгової полиці, звідки взяв товар, а саме: дезодорант «Old Spice Wolfthorn», арт. 697, 5 одиниць, вартістю 170 грн. 25 коп. (без урахування ПДВ), за 1 одиницю товару, загальною вартістю 851 грн. 25 коп. (без урахування ПДВ), за 5 одиниць товару; дезодорант «Old Spice Captain», арт. 574, 5 одиниць, вартістю 146 грн. 58 коп. (без урахування ПДВ), за 1 одиницю товару, загальною вартістю 732 грн. 90 коп. (без урахування ПДВ), за 5 одиниць товару; дезодорант «Old Spice Whitewoter», арт. 118, 5 шт., вартістю 146 грн. 58 коп. (без урахування ПДВ), за 1 одиницю товару, загальною вартістю 732 грн. 90 коп. (без урахування ПДВ), за 5 одиниць товару, на загальну вартість за весь товар - 2 317 грн. 05 коп. (без урахування ПДВ). Зазначений товар, ОСОБА_4 , заховав до своєї сумки, з якою він прийшов до гіпермаркету «Ашан» в той день.

Виконавши усі дії, які ОСОБА_4 вважав необхідними для таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану останній попрямував до виходу із гіпермаркету, де перетнув межі ліній кас гіпермаркету «Ашан», не розрахувавшись при цьому за зазначений товар. Однак свій умисел до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками охорони гіпермаркету «Ашан».

Унаслідок учинення злочину, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_4 міг спричинити майнову шкоду ТОВ «АШАН Україна ГІПЕРМАРКЕТ» () на загальну суму 2317 гривень 05 коп. без урахування ПДВ.

1.2. Отже, ОСОБА_4 учинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, яке не було закінчено з причини, що не залежали від його волі.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. Позиція сторони захисту та сторони обвинувачення.

2.1.1. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердив обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого органом досудового розслідування злочині, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, він їх у повному обсязі підтверджує та пояснив, що 19.07.2023 о 18:15 год. перебував у приміщенні гіпермаркету «Ашан», який розташований за адресою: м. Київ, проспект Степана Бандери, буд. 15-а, де вирішив вчинити крадіжку, зокрема узяв з полиць товар - дезодоранти, після чого, намагався покинути приміщення гіпермаркету, бо не мав із собою коштів аби розрахуватися за вказаний товар. Свою поведінку засуджує, просить надати шанс виправитися, бо зрозумів помилковість свого поступку.

2.1.2. Представник потерпілого в судові засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду судового провадження був повідомлений належним чином, однак надіслав на адресу суду заяву в якій просить розглянути обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 без його участі. Сторони судового провадження щодо розгляду провадження за відсутності представника потерпілого не заперечували.

2.1.3. Прокурор у судовому засіданні зазначив, що у судовому засіданні достеменно було встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинено обвинуваченим, тому просить суд визнати ОСОБА_4 винуватим та призначити покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, а також урахувати наявність обставин, що пом`якшує покарання - щире каяття, та обтяжує покарання - рецидив злочинів.

2.2. Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також уважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.

2.2.1. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Тож, беручи до уваги, що прокурор не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, у тому числі обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні сумніви і в суду щодо добровільності позиції обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що він себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості поза розумним сумнівом ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, якн не було закінчено з причини, що не залежали від його волі.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

3.1. У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, у вчиненому кається, засудив свою протиправну поведінку. На думку суду, визнання винуватості обвинуваченим та його щире каяття не пов`язане саме з бажанням отримати мінімальне покарання, а також наявності беззаперечних доказів учинення злочину в справі. Бо саме обвинувачений просив суд не досліджувати докази через повне та беззаперечне визнання винуватості. Аналогічну позицію було висловлено прокурором та захисником у судовому засіданні.

3.2. У зв`язку з чим, на думку суду, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття. При цьому судом було встановлено обставину, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України - рецидив злочинів.

4. Мотиви призначення покарання.

4.1. Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину. Індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром якої є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

4.2. Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорій тяжких злочинів відповідно до ст. 12 КК України, його вид та суспільна небезпечність. Вид та вартість майна, яким намагався заволодіти обвинувачений, а саме засобами гігієни, на загальну суму на вартістю 2317 грн 05 коп. Наслідки вчинення злочину, зокрема, що заподіяна майнова шкода фактично відшкодована шляхом повернення майна, у зв`язку з чим представник потерпілого не заявляв претензій матеріального характеру, як і не заявляв цивільний позов. Також суд бере до уваги вже наведені відомості про особистість обвинуваченого, який раніше неодноразово засуджений за аналогічні злочини проти власності.

При цьому в судовому засіданні при дослідженні особистості обвинуваченого відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання в порядку передбаченому статей 69, 69-1 КК України, не встановлено.

4.3. Ураховуючи наявність обставини, яка обтяжує покарання, відомості що характеризують особистість обвинуваченого, зокрема раніше засудженого за майнові злочини, а також обставини, що пом`якшує покарання відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, на думку суду, виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити йому покарання в виді позбавлення строком на 5 років.

4.4. Указані судом обставини свідчать, що підстави для звільнення від відбуття покарання з іспитовим строком, тобто на підставі ст. 75 КК України - відсутні, бо суд не вбачає особистісних якостей та інших притаманних особі обвинуваченого внутрішніх свідомих переконань, за яких обвинувачений може бути перевихований при проходженні пробаційної програми.

4.5. Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому, покарання у виді позбавлення чи обмеження волі є винятковими покараннями, які застосовуються щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій, передбачений законом спосіб.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

5.1. Вирішуючи питання щодо заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу, суд наголошує, що до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому, ОСОБА_4 було затримано 19.07.2023 у порядку ст. 208 КПК України, та останній до цього часу перебуває під вартою (попередньо ув`язнений).

Указане свідчить, що слід зарахувати в якості відбутого покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 починаючи з 19.07.2023 до набуття вироком законної сили виходячи з того, що відповідно до ст. 72 КК України одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

5.2. Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено. Процесуальні витрати в провадженні відсутні.

5.3. Речові докази відповідно до ст. 100 КПК України (дезодорант «Old Spice Wolfthorn», арт. 697, 5 одиниць, дезодорант «Old Spice Captain», арт. 574, 5 одиниць, дезодорант «Old Spice Whitewoter», арт. 118, 5 одиниць), які передано на відповідальне зберігання ТОВ «Ашан Україна гіпермаркет», слід залишити у володінні останнього.

Керуючись статтями 7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 392-395, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Зарахувати в якості відбутого покарання за цим вироком, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 починаючи з 19.07.2023 до дня набрання цим вироком законної сили, виходячи з того, що відповідно до ст. 72 КК України одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Речові докази: дезодорант «Old Spice Wolfthorn», арт. 697, 5 одиниць, дезодорант «Old Spice Captain», арт. 574, 5 одиниць, дезодорант «Old Spice Whitewoter», арт. 118, 5 одиниць, які передано на відповідальне зберігання ТОВ «Ашан Україна ГІПЕРМАРКЕТ» - залишити в володінні останнього.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному статтями 376, 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1