Провадження № 1-кп/582/39/23
Справа № 582/108/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" серпня 2023 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Недригайлів Сумської області матеріали кримінального провадження № 0000006 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Сміле, Роменського району Сумської області, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, не працюючий, освіта середня,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що на виконання виконавчого листа Недригайлівського районного суду Сумської області №582/1092/18 від 27.12.2018 року, зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 05.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

В зв`язку з ухиленням від сплати аліментів, 03.04.2020 державним виконавцем відносно боржника ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, який 14.05.2020 розглянуто Недригайлівським районним судом Сумської області та накладено на ОСОБА_4 стягнення у виді суспільно-корисних робіт строком 120 годин.

В подальшому ОСОБА_4 , знову продовжував ухилятися від сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

02.06.2023 Недригайлівським районним судом Сумської області боржника ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1ст.164 КК України, злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), та призначено покарання у виді громадських робіт строком на 100 (сто) годин.

Однак, у період часу з 01.05.2022 по 31.12.2022, грубо порушуючи вимоги чинного законодавства України та обов`язок утримання своїх дітей до їхнього повноліття, що покладається на батьків відповідно до ст. 21. ч. З ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень яких усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними та що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, будучи батьком неповнолітньої доньки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не виконуючи рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 09.04.2010, про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , будучи фізично здоровим, не маючи обмежень до фізичної праці та протипоказань за станом здоров`я, в центрі зайнятості, як шукаючий роботу не реєструвався, офіційно працевлаштований не був, аліментні зобов`язання сплатив частково, чим посягнув на нормальний розвиток і здоров`я та майнові інтереси своєї доньки.

Внаслідок таких дій ОСОБА_4 , а саме злісного та систематичного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої доньки, за період з 1 травня 2022 року по 31 грудня 2022 року, утворилась заборгованість із виплати аліментів, яка відповідно до розрахунків заборгованості зі сплати аліментів, які складені Недригайлівським відділом державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) становить 105038 гривень 16 коп.

У зв`язку з вчиненням умисних дій, які виразилися у злісному ухиленні від сплати аліментів на користь ОСОБА_6 , для утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/ 4 заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 03.03.2010 року, і до досягнення дитиною повноліття, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України, тобто злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), що сукупно складає суму виплат більше ніж за 3 місяці відповідних платежів, будучи особою раніше судимою за злочин передбачений цією статтею.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість щодо несплати аліментів визнав частково, пояснив, що не заперечує, що зобов`язаний сплачувати аліменти на користь доньки, але на даний час не має роботи, тому не має можливості сплачувати аліменти.

Захисник ОСОБА_5 зазначив, що оскільки в діях ОСОБА_4 не було умислу на несплату аліментів, він бажав їх сплачувати, але не міг через відсутність роботи, його слід виправдати.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не прибула, подала до суду заяву, в якій просила розглянути кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 без її участі, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Судом під час судового розгляду встановлено наступне.

Обвинувачений ОСОБА_4 є батьком неповнолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.58).

Рішенням Недригайлівського районного суду від 09 квітня 2010 року №2-99/10 стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн щомісячно, починаючи стягнення з 03 березня 2010 року до її повноліття (а.с.61).

Заочним рішенням Недригайлівського районного суду від 21 листопада 2018 року, у справі №582/1091/18 змінено розмір аліментів та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти у розмірі 1/ 4 від усіх видів його заробітку(доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття з дня набрання рішенням законної сили ( а.с.62-63). 27.12.2018 року за вказаним рішенням було видано виконавчий лист (а.с.75).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , начальник Недригайлівського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції пояснила, що на виконанні у відділі тривалий час перебуває виконавче провадження про стягнення аліментів із ОСОБА_4 на утримання його дочки ОСОБА_7 . На даний час аліменти стягуються за рішенням Недригайлівського районного суду у розмірі 1/ 4 усіх видів заробітку чи доходу. ОСОБА_4 не сплачував аліменти регулярно та в повному обсязі, у зв`язку з чим утворилася значна заборгованість, яка більша 100 000 грн. На ОСОБА_4 за несплату аліментів нею, як державним виконавцем, складався протокол за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та його було піддано адміністративному стягненню.

Постановою Недригайлівського районного суду Сумської області від 14.05.2020 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-3 КУпАП, та на нього накладено на стягнення у виді суспільно корисних робіт строком 120 годин (а.с.65-66).

Вироком Недригайлівського районного суду Сумської області від 02.06.2022 (а.с.73-75) ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1ст.164 КК України за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), та призначено йому покарання у вигляді громадських робіт строком на 100 (сто) годин, яке ОСОБА_4 відбув (а.с.82-83).

Станом на 31.12.2022 заборгованість по сплаті аліментів у ОСОБА_4 становить 105038,16 грн (а.с.72), з якої заборгованість за вказаний в обвинуваченні період з 1 травня 2022 року по 31 грудня 2022 року складає 23 780 грн.

З інформації, що надана на запит начальника Роменського РВП ГУНП в Сумській області від 10.01.2023 за №01-05/5 (а.с.80), вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на обліку в центрі зайнятості не перебував.

Як вбачається зі змісту обвинувачення, ОСОБА_4 ставиться в вину несплата аліментів в період часу з 01.05.2022 по 31.12.2022, що потягнуло утворення заборгованості на загальну суму 105038 гривень 16 коп., що не відповідає встановленим під час судового розгляду обставинам справи. З розрахунку заборгованості по аліментах вбачається, що зазначена у обвинувальному акті заборгованість стосується всього періоду стягнення аліментів, зокрема і за той період, за який ОСОБА_4 було засуджено вироком суду від 02.06.2022.

За період часу з 01.05.2022 по 31.12.2022 у ОСОБА_4 , виникла заборгованість у розмірі 23 780 грн, яку суд вважає доведеною.

Інші недоліки обвинувального акту є несуттєвими та не впливають на зміст та обсяг обвинувачення.

Також ОСОБА_4 ставиться в вину вчинення злочину особою, раніше судимою за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 164 КК України та за цією ознакою та його дії кваліфіковано за ч. 2 ст. 164 КК України.

З такою позицією обвинувачення, суд не може погодитися та приходить до висновку про необхідність перекваліфікації його дій з огляду на таке.

У відповідності до ч.ч.1, 3 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації злочину, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

У п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду № 5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» роз`яснено, що мотивування у вироку висновків щодо кваліфікації злочину полягає у зіставленні ознак установленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом, і формулюванні висновку про їх відповідність. Додержуючись вимог КПК України, суд повинен навести у вироку мотиви зміни в суді пред`явленого підсудному обвинувачення. При наявності підстав для застосування закону про менш тяжкий злочин ніж той, за яким було пред`явлено обвинувачення, суду належить обгрунтувати у вироку висновок про перекваліфікацію дій підсудного на закон, що передбачає відповідальність за менш тяжкий злочин, не виправдовуючи підсудного за тим обвинуваченням, яке йому було пред`явлено.

Стаття 32 КК України визначає, що повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу. Вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями цього Кодексу, визнається повторним лише у випадках, передбачених в Особливій частині цього Кодексу. Повторність відсутня, якщо за раніше вчинене кримінальне правопорушення особу було звільнено від кримінальної відповідальності на підставах, установлених законом, або якщо судимість за це кримінальне правопорушення було погашено або знято, а також після відбуття покарання за вчинення кримінального проступку.

Відповідно до ст. 88 КК України особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості. Судимість має правове значення у разі вчинення нового кримінального правопорушення, а також в інших випадках, передбачених законами України.

За змістом ст. 89 такими, що не мають судимості, визнаються серед іншого : особи, засуджені за вчинення кримінального проступку, після відбуття покарання.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі, отже кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України відноситься до кримінальних проступків, оскільки її санкція не передбачає позбавлення волі.

З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що ОСОБА_4 відбув покарання, призначене вироком Недригайлівського районного суду, отже на час пред`явлення обвинувачення за ч. 2 ст. 164 КК України не мав судимості за ч. 1 ст. 164 КК України, оскільки вирок суду від 02.06.2022 набрав законної сили 05.07.2022, а покарання ОСОБА_4 відбув 28.09.2022, тобто до спливу трьох місячного строку, з яким пов`язується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 КК України.

Тому суд дії ОСОБА_4 , які виразилися у злісному ухиленні від сплати аліментів на користь ОСОБА_6 , для утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі ? заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, за період з 01.05.2022 по 31.12.2022, які призвели до утворення заборгованості що сукупно перевищує суму виплат за три місяці суд кваліфікує за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Аргументи захисту суд відхиляє, оскільки під злісним ухиленням від сплати аліментів в ст. 164 КК України розуміється, будь які (а не лише ті, які зазначені в примітці до ст. 164 КК України) дії, які призвели до виникнення заборгованості з їх сплати у розмірі, що сукупно складає три місяці. Неможливість обвинуваченого працевлаштуватися сама по собі не є обставиною, яка виключає відповідальність за ст. 164 КК України. Сторона захисту не довела, що причиною невиплати аліментів були непереборні обставини, які зумовили неможливість для обвинуваченого працювати та отримувати дохід тяжка хвороба, тощо.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд вважає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 25.05.2010, тимчасово не працюючий, а тому вважає, що для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень необхідним і достатнім покаранням буде покарання, призначене в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 164 КК України, у виді громадських робіт.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні, цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався, клопотань щодо цього під час розгляду кримінального провадження суду не надходило, тому підстав обирати чи змінювати запобіжний захід обвинуваченому суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто) годин.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1