Провадження №11-кп/801/815/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 в режимі

відеоконференції,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22.05.2023, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в :

Оскаржуваною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення за вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 12.03.2020 за ч. 3 ст. 185, з застосуванням ст. 71, ч. 5 ст. 72 КК України, з тих підстав, що матеріали справи не мають достатніх даних про те, що засуджений ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22.05.2023 скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання про звільнення від відбування покарання, застосувавши ст. 81 КК України.

Апелянт вважає, що ухвала суду винесена з порушенням вимог процесуального закону. Вказує, що він відбув частини строку призначеного покарання, а тому підпадає під вимоги ст. 81 КК України і суд вправі був застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання. Адміністрація колонії характеризує його з позитивної сторони, десять разів заохочувався, був працевлаштований днювальним та в подальшому різноробочим на ТОВ «Вінницька птахофабрика». Всі обов`язки та доручення адміністрації виконує добросовісно.

Заслухавши доповідь судді, виступ засудженого на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.

Тобто головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 12.03.2020 за ч. 3 ст. 185, з застосуванням ст. 71, ч. 5 ст. 72 КК України на 4 роки позбавлення волі. Вимоги ст. 71 КК України застосовані до ОСОБА_7 з підстав вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України під час умовно-дострокового звільнення. ОСОБА_7 наразі утримується в державній установі «Вінницька виправна колонія (№ 86)». Станом на 22.05.2023 відбув частини призначеного покарання, а тому може порушувати питання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Приймаючи рішення про можливість звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання, суд першої інстанції дослідив дані, надані установою виконання покарань, з яких вбачається, що останній відбуває покарання в місцях позбавлення волі з 12.03.2020, а заохочення до нього почали застосовувати лише у другій половині 2021 року, за період відбування покарання має посередню характеристику, працевлаштувався лише 14.12.2022, що свідчить про те, що засуджений лише стає на шлях виправлення. Крім того, суд врахував, що ОСОБА_7 раніше неодноразово засуджувався за вчинення умисних кримінальних правопорушень та звільнявся умовно-достроково, після чого продовжував вчиняти нові кримінальні правопорушення, що може вказувати на повторність вчинення ним нового кримінального правопорушення після звільнення.

Ґрунтовних даних про поведінку засудженого, які б свідчили, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і свідчить про можливість звільнення від подальшого відбування покарання умовно-достроково, судом не встановлено.

Апеляційний суд погоджується з рішенням місцевого суду, вважає висновки, викладені в оскаржуваній ухвалі, обґрунтованими та належним чином вмотивованими та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування судового рішення, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 20.06.2023, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4