Справа № 308/8221/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ільниця Іршавського району Закарпатської області, українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, пенсіонера, з вищою освітою, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286 та ч.1 ст.135 Кримінального кодексу України, -

в с т а н о в и в:

З клопотання та доданих до нього матеріалів встановлено, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000007 від 08 січня 2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286 та ч.1 ст.135 Кримінального кодексу України (далі КК України).

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07 січня 2022 року о 17 годині 55 хвилин водій ОСОБА_4 , в нічний час доби, керуючи технічно-справним автомобілем марки «Opel Astra» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та рухаючись разом з пасажиркою ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 , діючи всупереч вимогам пп. «б» п. 2.3, п.п.10.1 та 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, маючи можливість об`єктивно оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, що склалася та її зміни, розпочав правосторонній об`їзд стоячого перед ним транспортного засобу, а саме: автомобіля марки «Audi 80» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 , який зупинився побачивши лежачого пішохода, в момент виявлення небезпеки для руху, не застосував своєчасне екстрене гальмування для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, а продовжив рух, унаслідок чого допустив наїзд через тіло лежачого перед ним на проїзній частині дороги громадянина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_3 , який лежав в горизонтальному положенні, на смузі руху вказаних транспортних засобів.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди у гр. ОСОБА_10 виявлено такі тілесні ушкодження: відкритої черепно-мозкової травми у вигляді перелому кісток основи і склепіння черепа, розриву твердої мозкової оболонки на основі черепа з наявністю субдуральної гематоми в ділянці середньої черепної ямки («рідка бура кров»), обширних крововиливів під м`які мозкові оболонки обох півкуль головного мозку, крововиливи у м`які тканини голови з внутрішньої поверхні у потилично- скронево-тім`яній ділянці, рваної рани щічно-підочної ділянки зліва, багато клаптевої «Н-подібної форми» рваної рани в лівій брівно-лобно-скроневій ділянці з обширною ділянкою обсадження, саден щічно-привушної величної ділянок зліва, спинки та крила носа зліва, садно шкірних покривів мочки лівого вуха, лівої бічної поверхні шиї, ділянки осаднення щічно- скронево-лобно-тімяної області справа з суцільною травматичною плішивістю волосистою частини голови та рваною раною по верхньому краю осаднення зліва, садна щічної ділянки справа; закритої травми грудної клітки і живота у вигляді переломів 1, 3, 4, 5, 6, 7 ребер зліва та 5,6 справа, вивихи обох ключиць у акроміальних суглобах справа та зліва з розривом капсули суглоба зліва та крововиливом у навколишні тканини, крововиливів у підшкірно-жирову клітковину грудної клітки,зливних крововиливів у товщу легеневої тканини, інфільтруючи крововиливи у навколо ниркову жирову клітковину,наявність в черевній порожнині близько 200 мл. рідкої крові, переломіви обох гілок лонної кістки справа, переломи та розходження здухвинно-крижових зчленувань справа та зліва, саден передньої черевної стінки зліва та поперекової ділянки справа, синця в ділянці крила тазу та садна зовнішньої поверхні кульшового суглобу зліва; ушкодження верхніх та нижніх кінцівок у вигляді перелому лівої плечової кістки на рівні середньої третини зі зміщенням уламків, саден лівого ліктьового суглобу, саден в ділянках правого передпліччя, саден шкірних покривів тильної поверхні пальців правої кисті, розриву капсули лівого гомілково-ступневого суглобу, крововилив у суглобову сумку зліва, саден та синців в ділянках лівого стегна, лівого колінного суглобу, ранив передній поверхні лівої гомілки, саден верхньої третини правого стегна.

Тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток основи черепа, забою головного мозку,розриву твердої мозкової оболонки, крововиливів під мозкові оболонки та травматичного шоку, згідно п. 2.1.3 б, в, о „Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України, від 17.01.1995 мають ознаки тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент їх спричинення відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться у прямому причинному зв`язку з настання його смерті.

Таким чином, водій ОСОБА_4 , порушив вимоги п.п. 1.3., п. 1.5., п.1.10. п. 2.3., п. 10.1., п. 12.1., п. 12.3, «Правил дорожнього руху

Не виконання водієм ОСОБА_4 вимог п. п. 1.3., п. 1.5., п.1.10. п. 2.3., п. 10.1., п. 12.1., п. 12.3, «Правил дорожнього руху», відповідно до висновку судової авто-технічної експертизи, знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали, зокрема отриманням потерпілим ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень, що потягли за собою його смерть.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, тобто - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого.

Окрім цього, 07 січня 2022 року близько 17 годині 55 хвилин водій ОСОБА_4 , керуючи власним технічно-справним автомобілем марки «Ореї-Astra» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 по вулиці Першотравневій в с. Ільниця, Хустського району, неподалік будинку № 4, допустив наїзд за вказаних обставин на ОСОБА_10 , який отримав тілесні ушкодження від яких помер на місці пригоди.

Водій ОСОБА_4 грубо порушуючи вимоги п.2.10 «Правил дорожнього руху», нехтуючи моральними і правовими нормами, що зобов`язують надати допомогу людині, яка перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через отримані нею небезпечні для її життя травми, не намагався вжити заходи щодо надання потерпілій медичної допомоги та транспортування її до медичного закладу, хоча сам поставив потерпілу в небезпечний для життя стан. Після скоєння даного наїзду з метою уникнення від відповідальності за вчинений ним злочин, не зупинився, і не надавши допомогу потерпілому ОСОБА_10 , хоча мав таку можливість, з метою уникнення від відповідальності продовжив свій рух на своєму автомобілеві до місця свого проживання, де був встановлений працівниками відділення поліції № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області.

Разом з тим ОСОБА_4 , грубо порушуючи вимоги п. 2.10 ПДР України (згідно якого водій у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки), завідомо залишив без допомоги у небезпечному для життя стані травмованого ОСОБА_10 , не надав їй допомогу та не доставив у медичний заклад, хоча сам поставив потерпілу в небезпечний для життя стан.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 Кримінального кодексу України, тобто завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані, і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через отримані нею небезпечні для її життя травми, коли він сам поставив потерпілу в небезпечний для життя стан.

У своїй сукупності, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, тобто - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого та ч. 1 ст. 135 Кримінального кодексу України, тобто завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані, і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через отримані нею небезпечні для її життя травми, коли він сам поставив потерпілу в небезпечний для життя стан.

Клопотання мотивоване тим, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно потерпілу, свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання у повному обсязі, просив задовольнити.

Підозрюваний підтримав свого захисника, вину у вчиненому визнає, просив суворо не карати.

У судовому засіданні захисник заперечував проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки він буде такий буде достатнім для забезпечення мети застосування запобіжного заходу та забезпечить ризики, передбачені статтею 177 КПК України. Вказав, що слідство триває вже більше 19 місяців та за цей тривалий період часу ОСОБА_4 не ухилявся від явки до органу досудового розслідування, давав покази, протягом строку досудового розслідування здійснював всі дії для його завершення, має сім`ю, на даний час доглядає за онуками, а тому не має наміру виїхати за кордон, хоча є пенсіонером та має таку можливість. Надав розписку потерпілої в даному кримінальному провадженні, якою засвідчено повне відшкодування ОСОБА_4 шкоди, завданої інцидентом.

Вказав, що ОСОБА_4 характеризується позитивно за місцем проживання.

Зазначив, що підозра є необґрунтованою, оскільки наявність в діях ОСОБА_4 складів інкримінованих правопорушень спростовується наявним в матеріалах справи висновком експерта, яким встановлено дійсні обставини смерті ОСОБА_10 , а також обставинами події кримінального правопорушення.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000007 від 08 січня 2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286 та ч.1 ст.135.

27 липня 2023 року ОСОБА_4 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, тобто - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого та ч. 1 ст. 135 Кримінального кодексу України, тобто завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані, і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через отримані нею небезпечні для її життя травми, коли він сам поставив потерпілу в небезпечний для життя стан.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

При дослідженні доданих до клопотання доказів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність гр. ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч.1 ст.135 КК України. Обґрунтованість підозри стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Також при обранні виду запобіжного заходу враховуються й вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно з висновком, викладеним ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року, не арештований, а сторона обвинувачення повинна продемонструвати дані, які свідчать з достатнім ступенем переконливості, що арештованому необхідно знаходитися під вартою.

Перевіряючи доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, зокрема підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста в даному кримінальному провадженні.

Разом з тим, прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід від такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою, не здатний запобігти ризикам у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

За вищевказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, враховуючи, що подія кримінального правопорушення відбувалась більше 19 місяців тому, стороною обвинувачення не надано доказів неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В той же час, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, загальних засад кримінального провадження, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків з урахуванням початкової стадії досудового розслідування, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та покладення обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Відповідно до ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання відмовити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-утримуватись від спілкування з потерпілою, свідками, експертом, спеціалістом у даному кримінальному провадженні;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання;

-здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській областісвій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановити строк дії ухвали та строк дії запобіжного заходу - до 30 вересня 2023 року включно.

Повідомити ОСОБА_4 письмово під розпис покладені на нього обов`язки.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 3 серпня 2023 року о 16 год. 45 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1