Справа № 169/529/23
Провадження № 1-кп/169/28/23
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2023 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі міського типу Турійськ Волинської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює тваринником в Фермерському господарстві «Перлина Турії», має професійно-технічну освіту, одружений, є громадянином України, раніше несудимий,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 369 Кримінального кодексу України, та угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Ковельської окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

01 лютого 2023 року близько 13 години 33 хвилин на вулиці Шкільній навпроти будинку № 2 в селищі міського типу Турійськ Ковельського району Волинської області поліцейськими сектору з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності № 1 (сел. Турійськ) Ковельського районного управління поліції Головного управління Нацональної поліції у Волинській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 та старшим сержантом поліції ОСОБА_7 під час патрулювання територією обслуговування на службовому автомобілі було зупинено транспортний засіб «ВАЗ-2105», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 .

У ході спілкування поліцейськими було виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_5 , а саме: виражене тремтіння рук, у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Драгер» на місці зупинки або в найближчому закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_5 відмовився, що стало підставою для складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Під час оформлення матеріалів про порушення Правил дорожнього руху 01 лютого 2023 року близько 13 години 47 хвилин на АДРЕСА_2 ОСОБА_5 , діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою ухилення від притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не зважаючи на попередження про кримінальну відповідальність, надав поліцейському сектору з реагування патрульної поліції СПД № 1 (сел. Турійськ) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 , який відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є службовою особою правоохоронного органу у зв`язку з постійним виконанням функцій представників влади із правоохоронними і правозастосовними повноваженнями, неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 3000 (три тисячі) гривень шляхом їх поміщення до нижньої ніші (бардачка) службового транспортного засобу марки «ISUZU», номерний знак НОМЕР_2 , за нескладання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказані злочинні дії ОСОБА_5 були негайно припинені працівником поліції. Зокрема, поліцейський сектору з реагування патрульної поліції СПД № 1 (сел. Турійськ) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 у межах своїх повноважень відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» та Закону України «Про запобігання корупції» вжив невідкладних заходів щодо попередження, своєчасного виявлення і припинення злочину шляхом повідомлення по телефону про цей факт на лінію «102». На місце події терміново прибули працівники слідчо-оперативної групи Ковельського районного управління поліції, які у встановленому законом порядку провели огляд місця події.

Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною першою статті 369 Кримінального кодексу України, як надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

14 лютого 2023 року між прокурором та обвинуваченим укладено угоду про визнання винуватості, за змістом якої обвинувачений взяв на себе зобов`язання беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 369 Кримінального кодексу України, сторони узгодили, що покарання обвинуваченому за вчинення вказаного злочину призначається у виді штрафу в розмірі однієї тисячі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; обвинувачений погоджується з такими видом і мірою покарання. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 Кримінального процесуального кодексу України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 Кримінального процесуального кодексу України.

Заслухавши учасників судового провадження, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, суд дійшов до такого висновку.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 314 Кримінального процесуального кодексу України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до положень частин другої, четвертої статті 469 Кримінального процесуального кодексу України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Частиною п`ятою статті 469 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до положень статті 12 Кримінального кодексу України є нетяжким злочином, правову кваліфікацію кримінального правопорушення органом досудового розслідування здійснено правильно, угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_5 про підозру, потерпілих у кримінальному провадженні немає, узгоджена сторонами міра покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян передбачена санкцією частини першої статті 369 Кримінального кодексу України, відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим Кримінальним кодексом України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам статті 472 Кримінального процесуального кодексу України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Вимоги пункту 9 частини другої статті 52 Кримінального процесуального кодексу України щодо обов`язкової участі захисника у разі укладення угоди про визнання винуватості дотримані.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені пунктом 1 частини четвертої статті 474 Кримінального процесуального кодексу України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені частиною другою статті 473 Кримінального процесуального кодексу України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, яке буде йому призначено у разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим відсутні чи останній не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було, що не заперечував у підготовчому судовому засіданні і сам обвинувачений.

Умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інкримінований обвинуваченому злочин підпадає під категорію злочинів, щодо яких передбачена можливість укладення угоди про визнання винуватості.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , та про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статей 96-1, 96-2 Кримінального кодексу України та статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 08 лютого 2023 року на грошові кошти в сумі 3000 гривень відповідно до вимог частини четвертої статті 174 Кримінального процесуального кодексу України слід скасувати.

Керуючись статтями 314, 370, 374, 472-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 14 лютого 2023 року між прокурором Ковельської окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 369 Кримінального кодексу України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 18700 (вісімнадцять тисяч сімсот) гривень.

Речові докази: грошові кошти в сумі 3000 (три тисячі) гривень (6 (шість) купюр номіналом по 500 (п`ятсот) гривень: ЄБ0228502, АЖ4309522, ББ6818294, ЄГ0019769, ЄВ6624818, ХА8553743), що знаходяться на зберіганні у відділенні Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» за адресою: Волинська область, місто Луцьк, Градний узвіз, 4, конфіскувати в дохід держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08 лютого 2023 року на грошові кошти в сумі 3000 (три тисячі) гривень (6 (шість) купюр номіналом по 500 (п`ятсот) гривень: ЄБ0228502, АЖ4309522, ББ6818294, ЄГ0019769, ЄВ6624818, ХА8553743), скасувати.

Виро к набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Головуючий