Романівський районний суд Житомирської області
В И Р О К

Іменем України

22 червня 2023 року смт. Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні на підготовчому провадженні в залі суду в смт. Романів кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коростки Любарського району Житомирської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, студента Житомирського державного університету ім. І.Франка, непрацюючого, документ що посвідчує особу ID картка НОМЕР_1 видана органом 1834 - 23 липня 2022 року, не одруженого, раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190 Кримінального кодексу України (далі КК України),-

В С Т А Н О В И В :

30 березня 2023 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості, в якій сформульовано обвинувачення та зазначено кримінальне правопорушення у вчинені якого обвинувачується особа, зокрема зазначено, що ОСОБА_4 маючи на меті незаконне збагачення, шляхом вчинення протиправних дій, керуючись корисливим мотивом, знаходячись за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, а саме державними коштами, які нараховуються у вигляді державної допомоги внутрішньо переміщеним особам, шляхом обману, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди державі в особі Міністерства соціальної політики України, з метою незаконного отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, механізм призначення та виплати, якої передбачений «Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», який затверджено постановою Кабінету Міністрів України №332 від 20 березня 2022 року, з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме власного мобільного телефону, марки «Xiaomi Redmi» IMEIL1: НОМЕР_2 , IMEIL 2: НОМЕР_3 , з сім картою НОМЕР_4 , у якому було установлено мобільний додаток Єдиного державного веб-порталу електронних послуг («Портал Дія») вирішив незаконно отримати статус внутрішньо переміщеної особи, для призначення та отримання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання.

Реалізуючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, а саме державними коштами, які нараховуються у вигляді державної допомоги внутрішньо переміщеним особам, шляхом обману (шахрайство) з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме власного мобільного телефону, власного мобільного телефону, марки «Xiaomi Redmi» IMEIL1: НОМЕР_2 , IMEIL 2: НОМЕР_3 , з сім картою НОМЕР_4 , у якому було установлено мобільний додаток Єдиного державного веб-порталу електронних послуг («Портал Дія»), 23 квітня 2022 року о 7 годині 53 хвилини, перебуваючи за постійним місцем проживання по АДРЕСА_2 , на території, де не виникали обставини, визначені ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» № 1706-VII від 20 жовтня 2014 року, не змінюючи адресу місця своєї реєстрації та фактичного проживання, за межі Житомирської області на постійне місце проживання не виїжджав, та в період з 24 лютого 2022 року по 23 квітня 2022 року не переміщувався з територій адміністративно-територіальних одиниць де проводилися активні бойові дії, достовірно знаючи, що він не має права на отримання статусу внутрішньо переміщеної особи, з метою незаконного отримання такого статусу, особисто в електронній формі за допомогою засобу мобільного додатка «Порталу Дія», подав заяву про взяття його на облік, як внутрішньо переміщену особу, та заяву на призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Під час заповнення у електронній формі даних заяв, ОСОБА_4 вніс дані щодо адреси місця своєї реєстрації та фактичного проживання в АДРЕСА_2 у період до 23 квітня 2022 року, а також зазначив 23 квітня 2022 року, як дату свого переміщення із місця проживання з АДРЕСА_2 до місця проживання АДРЕСА_3 .

Дані дії ОСОБА_4 проводив з використанням інтегрованої системи електронної ідентифікації за допомогою мобільного додатку «Порталу Дія».

Того ж дня, ОСОБА_4 , а саме 23 квітня 2022 року о 7 годині 53 хвилини перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , засобами «Порталу Дія» сформував електронну довідку, яка підтверджує факт внутрішнього переміщення та взяття на облік такої особи, після включення відомостей про особу до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, й на підтвердження його статусу незаконно отримав відповідну довідку переселенця №1811- та статус внутрішньо переміщеної особи 26 квітня 2022 року, у зв`язку з чим йому було безпідставно призначено та нараховано щомісячну допомогу внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання та в подальшому в період з 01 березня 2022 року по 31 жовтня 2022 року виплачено бюджетні кошти у вигляді державної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам в сумі 16 (шістнадцять) тисяч гривень шляхом перерахування на картку АТ «Універсал Банку» на рахунок НОМЕР_5 , згідно з Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №332 від 20 березня 2022 року, якими останній розпорядився на власний розсуд, в результаті чого державі в особі Міністерства соціальної політики України завдано майнової шкоди на вищевказану суму.

В подальшому, 23 квітня 2022 року о 9 годині 08 хвилин, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію єдиного злочинного умислу направленого на заволодіння чужим майном, а саме державними коштами, які нараховуються у вигляді державної допомоги внутрішньо переміщеним особам, шляхом обману (шахрайство), усвідомлюючи, що його матір ОСОБА_6 не має права на отримання статусу внутрішньо переміщеної особи, яка не була обізнаною з його злочинними діями, достовірно знаючи, що вона постійно проживає по АДРЕСА_2 , адресу місця своєї реєстрації та фактичного проживання не змінювала, за межі Житомирської області на постійне місце проживання не виїжджала, та в період з 24 лютого 2022 року по 23 квітня 2022 року не переміщувалася з територій адміністративно-територіальних одиниць де проводилися активні бойові дії, усвідомлюючи, що ОСОБА_6 не має права на отримання статусу внутрішньо переміщеної особи, з метою незаконного отримання такого статусу, засобами «Порталу Дія», з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме мобільного телефону ОСОБА_6 марки «Xiaomi Redmi» IMEIL1: НОМЕР_6 , IMEIL 2: НОМЕР_7 , з сім картою НОМЕР_8 , у якому було установлено мобільний додаток Єдиного державного веб-порталу електронних послуг («Портал Дія») подав від ОСОБА_6 , без її відома, заяву про взяття її на облік, як внутрішньо переміщену особу, та заяву на призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, зазначивши дані про зміну місця проживання матері ОСОБА_6 з АДРЕСА_2 в АДРЕСА_4 , а саме переміщення його матері ОСОБА_6 із місця проживання з АДРЕСА_2 до АДРЕСА_4 . Дані дії ОСОБА_4 проводив з використанням інтегрованої системи електронної ідентифікації за допомогою мобільного додатку «Порталу Дія», сформував та отримав електронну довідку, яка підтверджує факт її внутрішнього переміщення та взяття на облік такої особи після включення відомостей про особу до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, внаслідок чого ОСОБА_6 , без її відома, отримала довідку переселенця №1811- та статус внутрішньо переміщеної особи 23.04.2022, у зв`язку з чим ОСОБА_6 , без її відома, безпідставно призначено та нараховано щомісячну допомогу як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання та в подальшому в період з 01 квітня 2022 року по 30 квітня 2022 року виплачено бюджетні кошти у вигляді державної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам на загальну суму 4 (чотири) тисячі гривень шляхом перерахування на картку АТ КБ «Приватбанк» на рахунок НОМЕР_9 , згідно з Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №332 від 20 березня 2022 року, якими останній розпорядився на власний розсуд маючи до них доступ, в результаті чого державі в особі Міністерства соціальної політики України завдано майнової шкоди на вищевказану суму.

В подальшому, 23 квітня 2022 року о 13 годині 57 хвилин, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію єдиного злочинного умислу направленого на заволодіння чужим майном, а саме державними коштами, які нараховуються у вигляді державної допомоги внутрішньо переміщеним особам, шляхом обману (шахрайство), усвідомлюючи, що його батько ОСОБА_4 , не має права на отримання статусу внутрішньо переміщеної особи, який не був обізнаним з його злочинними діями, достовірно знаючи, що батько ОСОБА_4 постійно проживає по АДРЕСА_2 , адресу місця своєї реєстрації та фактичного проживання не змінював, за межі Житомирської області на постійне місце проживання не виїжджав, та в період з 24 лютого 2022 року по 23 квітня 2022 року не переміщувався з територій адміністративно-територіальних одиниць де проводилися активні бойові дії, усвідомлюючи, що його батько ОСОБА_4 не має права на отримання статусу внутрішньо переміщеної особи, з метою незаконного отримання такого статусу, засобами «Порталу «Дія», з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме мобільного телефону належного його батькові ОСОБА_4 , марки «HUAWEI» IMEIL1: НОМЕР_10 , IMEIL 2: НОМЕР_11 , з сім картою НОМЕР_12 , у якому було установлено мобільний додаток Єдиного державного веб-порталу електронних послуг («Портал Дія») подав від імені батька ОСОБА_4 , без його відома, заяву про взяття його на облік, як внутрішньо переміщену особу, та на призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, зазначивши дані про зміну місця проживання батька ОСОБА_4 з АДРЕСА_2 в АДРЕСА_3 , а саме переміщення його батька ОСОБА_4 із місця проживання з АДРЕСА_2 в АДРЕСА_3 . Дані дії ОСОБА_4 проводив з використанням інтегрованої системи електронної ідентифікації за допомогою мобільного додатку «Порталу Дія», сформував та отримав електронну довідку, яка підтверджує факт внутрішнього переміщення ОСОБА_4 та взяття на облік такої особи після включення відомостей про особу до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, внаслідок чого ОСОБА_4 , без його відома, отримав довідку переселенця №1811- та статус внутрішньо переміщеної особи 23 квітня 2022 року, у зв`язку з чим ОСОБА_4 , без його відома, безпідставно призначено та нараховано щомісячну допомогу внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання та в подальшому в період з 01 березня 2022 року по 30 квітня 2022 року виплачено бюджетні кошти у вигляді державної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам на загальну суму 4 (чотири) тисячі гривень шляхом перерахування на картку АТ КБ «Приватбанк» на рахунок НОМЕР_13 , згідно з Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №332 від 20 березня 2022 року, якими останній розпорядився на власний розсуд маючи до них доступ, в результаті чого державі в особі Міністерства соціальної політики України завдано майнової шкоди на вищевказану суму.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , реалізуючи єдиний злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, а саме державними коштами, які нараховуються у вигляді державної допомоги внутрішньо переміщеним особам, шляхом обману (шахрайство), усвідомлюючи, що його сестра ОСОБА_7 , не має права на отримання статусу внутрішньо переміщеної особи, яка не була обізнанам з його злочинними діями, достовірно знаючи що вона постійно проживає по АДРЕСА_2 , адресу місця своєї реєстрації та фактичного проживання не змінювала, за межі Житомирської області на постійне місце проживання не виїжджала, та в період з 24 лютого 2022 року по 23 квітня 2022 року не переміщувалася з територій адміністративно-територіальних одиниць де проводилися активні бойові дії, усвідомлюючи, що ОСОБА_7 не має права на отримання статусу внутрішньо переміщеної особи, з метою незаконного отримання такого статусу, засобами «Порталу Дія», з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме мобільного телефону ОСОБА_7 марки «Xiaomi Redmi» IMEIL1: НОМЕР_14 , IMEIL 2: НОМЕР_15 , з сім картою НОМЕР_16 , у якому було установлено мобільний додаток Єдиного державного веб-порталу електронних послуг («Портал Дія») подав від ОСОБА_7 , без її відома, заяву про взяття ОСОБА_7 на облік, як внутрішньо переміщену особу, та на призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, зазначивши дані про зміну місця її проживання з АДРЕСА_2 в АДРЕСА_3 , а саме переміщення його сестри ОСОБА_7 із місця проживання з АДРЕСА_2 до АДРЕСА_3 . Дані дії ОСОБА_4 проводив з використанням інтегрованої системи електронної ідентифікації за допомогою мобільного додатку «Порталу Дія», сформував та отримав електронну довідку, яка підтверджує факт її внутрішнього переміщення та взяття на облік такої особи після включення відомостей про особу до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, внаслідок чого ОСОБА_7 , без її відома, отримала довідку переселенця №1811- та статус внутрішньо переміщеної особи 26 квітня 2022 року, у зв`язку з чим ОСОБА_7 , без її відома, безпідставно призначено та нараховано щомісячну допомогу як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання та в подальшому в період з 01 березня 2022 року по 30 квітня 2022 року виплачено бюджетні кошти у вигляді державної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам на загальну суму 6 (шість) тисяч гривень шляхом перерахування на карту АТ КБ «ПриватБанк» на рахунок НОМЕР_17 , згідно з Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №332 від 20 березня 2022 року, якими останній розпорядився на власний розсуд маючи до них доступ, в результаті чого державі в особі Міністерства соціальної політики України завдано майнової шкоди на вищевказану суму.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 заподіяв державі в особі Міністерства соціальної політики України матеріальну шкоду на загальну суму 30 (тридцять) тисяч гривень.

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за частиною 3 статті 190 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді 3 років позбавлення волі. При цьому, з урахуванням наявності обставин, що пом`якшують покарання (щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину), та відсутності обтяжуючих покарання обставин сторони угоди вважають за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі положень статей 75,76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку, визначеному пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про винуватість суд виходить з наступного.

Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 2 статті 75 КК України визначено, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні також просили вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

У своїй заяві представник потерпілого проти затвердження угоди, призначення узгодженого покарання та застосування до обвинуваченого положень статті 75 КК України не заперечив. При цьому повідомив що станом на 14 червня 2023 року завдана державі шкода в повному обсязі відшкодована ОСОБА_4 .

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із статтею 12 КК України є тяжким злочином.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим обвинувачений, цілком розуміє права обвинуваченого, визначені статтею 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені статтею 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчинене з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 190 КК України, за якою належить призначити йому узгоджену сторонами угоди визнання винуватості міру покарання.

При цьому, враховуючи дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання (щире каяття, сприяння розкриттю злочину та відшкодування завданої шкоди), відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до переконання про можливість виправлення та перевиховання останнього без відбування покарання, і вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, відповідно до статті 75 КК України, визначивши іспитовий строк в 1 рік та поклавши на нього обов`язки, передбачені частиною 1 статті 76 КК України.

При цьому судом враховується, що на даний час обвинувачений ОСОБА_4 є військовослужбовцем солдатом військової частини НОМЕР_18 .

Відповідно до вимог частини 2 статті 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів кошти в сумі 9061,44 грн.

Долю речових доказів після набрання вироком законної сили слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 100, 124, 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 березня 2023 року, укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до положень статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи (служби) або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 9061 (дев`ять тисяч шістдесят одна) грн. 44 коп.

Речові докази; мобільний телефон марки Xiaomi Redmi, з сім картою НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки HUAWEI, з сім картою НОМЕР_12 ; мобільний телефон марки Xiaomi Redmi, з сім картою НОМЕР_8 ; мобільний телефон марки Xiaomi Redmi, з сім картою НОМЕР_16 , які передано на зберігання до кімнати речових доказів Відділення поліції № 1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області, після набрання вироком законної сили повернути законним володільцям.

Скасувати арешт, накладений на зазначені речові докази, відповідно до ухвал слідчого судді Любарського районного суду Житомирської області

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Романівський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1