Справа № 299/552/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

04.05.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового провадження : захисниці підозрюваного ОСОБА_5 ,

адвокатки ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку з Виноградівським районним судом Закарпатської області матеріали судового провадження № 11-сс/4806/41/23, за апеляційною скаргою, яку подала адвокатка ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 27 січня 2023 року, задоволено клопотання заступника начальника СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні №0000061, відомості про кримінальне правопорушення в якому 26 січня 2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, та застосовано відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крива, Хустського району, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26 березня 2023 року включно з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 гривень (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) грн.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_5 покладені такі процесуальні обов`язки: прибувати до слідчого із встановленою ним періодичністю; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими у кримінальному провадженні.

З матеріалів клопотання убачається, що 27 січня 2023 року, до слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області звернувся заступник начальника СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 з погодженим із прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України ОСОБА_5 . Клопотання мотивовано тим, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 332 КК України, у сприянні незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом надання засобів та усунення перешкод, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, що відповідно до ст. 12 КК України, вчинені діяння віднесені до тяжких злочинів, і за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років. Слідчий у клопотанні зазначає, що необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 викликана метою забезпечення дотримання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, на переконання слідчого, існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки злочин, який інкримінується ОСОБА_5 є тяжким і передбачає призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років, із конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім цього, враховуючи той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина) є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину може переховуватись від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України, а також переховуватись на території України. Окрім того, слідчий зазначає, що існує ризик незаконного впливу на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання. З огляду на наведене, слідчий вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, та не досягне мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні. Враховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам, слідчий просить обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 враховано наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання винуватим у його вчиненні, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до тяжких злочинів, у разі доведення вини ОСОБА_5 йому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 9 років, із позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років із конфіскацією майна. Разом з тим, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього докази також дійшов висновку про доведеність передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: імовірність переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, також підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може впливати на свідків з метою зміни даних ними показань, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вищезазначені обставини у їх сукупності дають слідчому судді підстави вважати, що слідчим доведено належними та допустимими доказами недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. З огляду на вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновку, що для убезпечення вищезазначених ризиків щодо підозрюваного ОСОБА_5 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити заставу.

В апеляційній скарзі адвокатка ОСОБА_6 вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання залишив поза увагою наявність доказів, які свідчать про те, що вказані слідчим ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не існують. Так, підозрюваний ОСОБА_5 є інвалідом другої групи загального захворювання (інвалідність встановлена на строк до листопада 2023 року) перебуває на диспансерному обліку та йому призначено лікування у невропатолога. Стверджує, що слідчим суддею, у порушення вимог КПК України та практики ЄСПЛ не було розглянуто можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрати запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, а саме особисте зобов`язання.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду: захисниці підозрюваного ОСОБА_5 - адвокатки ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності підозрюваного ОСОБА_5 та прокурора, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги, що: підозрюваний та прокурор належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; не подавали заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день; стороною захисту не заявлялось клопотання про бажання підозрюваного брати участь у розгляді апеляційної скарги і його явка у судове засідання не визнавалась обов`язковою; захисниця ОСОБА_6 , яка подала апеляційну скаргу в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , не заперечувала щодо розгляду апеляційної скарги без участі як підозрюваного, так і прокурора.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає приписам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні заступника начальника СВ ВП № 1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 знаходиться кримінальне провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснює прокурор Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_9 .

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу брали участь підозрюваний ОСОБА_5 та його захисниця - адвокатка ОСОБА_6 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог, передбачених ст. 193 КПК України.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , підозрюваного ОСОБА_5 , затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, на підставі яких 27.01.2023 винесено повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про вчинені ОСОБА_5 діяння, які підпадають під ознаки передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують на даному етапі досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний має відношення до вчинення кримінального правопорушення.

Також апеляційний суд бере до уваги те, що як убачається зі змісту апеляційної скарги та позиції сторони захисту обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення не оспорюється.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що на цій стадії процесу, як слідчий суддя, так і суд апеляційної інстанції, не вправі давати доказам оцінку з точки зору достовірності, достатності та взаємозв`язку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини та кваліфікації дій підозрюваного, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого по суті.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, зокрема можливого переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення та фактичні обставини його вчинення, у своїй сукупності з його тяжкістю (передбачене ч. 3 ст. 332 КК України кримінальне правопорушення відноситься до тяжких злочинів, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років із позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна) та даними про особу підозрюваного (офіційно не працює та не має постійного джерела доходів) повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж тримання під вартою, можуть бути недостатніми для запобігання вищенаведеним ризикам.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що органом досудового розслідування не доведено і існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які вказані у клопотанні, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знаходять свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

Як безпідставні та необґрунтовані, із урахуванням наведеного вище, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що слідчим суддею, у порушення вимог КПК України та практики ЄСПЛ не було розглянуто можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

При цьому, відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення береться до уваги і те, що стороною захисту не вказується на наявність у ОСОБА_5 таких захворювань, які перешкоджають триманню його під вартою; що підозрюваний із урахуванням захворювань не може триматися під вартою; що тримання ОСОБА_5 під вартою може негативно відобразитись на стані його здоров`я. Будь-яких доказів, зокрема висновків лікарів тощо, у підтвердження таких фактів стороною захисту не надано.

У зв`язку з цим, доводи апеляційної скарги про те, що підозрюваний ОСОБА_5 є інвалідом другої групи загального захворювання (інвалідність встановлена на строк до листопада 2023 року), перебуває на диспансерному обліку та йому призначено лікування у невропатолога, - апеляційний суд не бере до уваги, визнаючи їх такими, що не свідчать про неможливість тримання ОСОБА_5 під вартою і не дають підстав для зміни йому запобіжного заходу.

Тому, доводи апеляційної скарги про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, - апеляційний суд також відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження і не спростовують висновків слідчого судді, вважаючи, що наведені в клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді факти, які знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, не дають підстав як для відмови в задоволенні клопотання, так і для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, врахував і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, тяжкість та обставини кримінального правопорушення, характер та спосіб його вчинення, негативні наслідки від кримінальних правопорушень у сфері охорони державної таємниці, недоторканності державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації, наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, і дійшов належного висновку про визначення йому розміру застави, який, у разі його внесення, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 як підозрюваного у кримінальному провадженні.

Тому, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що визначений розмір застави, передбачений ст. 182 КПК України, гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, і у свою чергу обґрунтовано визначив розмір застави - 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який, на переконання колегії суддів, у разі його внесення, буде достатнім для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

При цьому, апеляційний суд, окрім наведеного вище, бере до уваги й те, що стороною захисту не надано будь-яких доказів, у тому числі і про майновий стан підозрюваного ОСОБА_5 , які б свідчили про те, що визначений слідчим суддею розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного, що в свою чергу свідчить про те, що підстав вважати такий розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_5 апеляційним судом не встановлено. Також, апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, і, оцінивши в сукупності тяжкість кримінального правопорушення та покарання, яке може бути призначено за його вчинення, обставини його скоєння, наявні в матеріалах судового провадженні відомості про особу підозрюваного, кількість та ступінь передбачених ст. 177 КПК України ризиків, - апеляційний суд вважає, що встановлений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави - 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є необхідним і достатнім, у разі його внесення, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_5 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави - 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, так як існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, а інший, менш суворий, запобіжний захід чи застава в меншому розмірі, не зможуть запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.

Колегія суддів також вважає, що строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою слідчий суддя встановив відповідно до приписів ч. 1 ст. 197 КПК України.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі не вказується як в апеляційній скарзі, так і не вказувалось під час її розгляду.

Керуючись ст. ст. 176-181, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подала адвокатка ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 27 січня 2023 року, якою задоволено погоджене прокурором клопотання заступника начальника СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000061, внесеному 26 січня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26 березня 2023 року включно з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 гривень (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) грн, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: