Справа № 728/156/21
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

31.07.2023 Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

колегії суддів: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бобровиця кримінальне провадження №0000554 від 02.11.2020 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотоп Сумської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який не працює, одружений, із повною загальною середньою освітою, раніше не судимий, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 345 та ч.2 ст. 345 КК України

за участю:

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_9

У С Т А Н О В И Л А:

До Бобровицького районного суду Чернігівської області в лютому 2021 року з Чернігівського апеляційного суду після визначення підсудності надійшло кримінальне провадження №0000554 від 02.11.2020 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України.

В ході судового розгляду кримінального провадження 24 травня 2023 року прокурор ОСОБА_8 , надав суду погоджений 11 травня 2023 року із першим заступником керівника Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_10 змінений обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 345 та ч. 2 ст. 345 КК України.

Згідно зміненого обвинувачення 02.11.2020 близько 19 години до чергової частини Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області надійшло повідомлення про те, що по АДРЕСА_2 ОСОБА_6 вчиняє конфлікт із своєю дружиною. На виклик за вказаною адресою прибув наряд поліції, які заспокоїли порушника та припинили конфлікт, після чого залишили місце події.

В подальшому, 02.11.2020 близько 20 години 10 хвилин ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, взявши з собою ніж, прибув на парковку поблизу адміністративної будівлі Бахмацького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, розташованої в м.Бахмачі по вул. Шевченка, 44 Ніжинського району Чернігівської області, де, побачивши слідчого Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_11 , який, перебуваючи на чергуванні у складі слідчо-оперативної групи, виконував свої службові обов`язки та був одягнений у формений одяг підрозділу зі знаками розрізнення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, підійшов до нього та, тримаючи ніж у руці, погрожував убивством, махаючи ним в напрямку ОСОБА_11 , а коли той відскочив у сторону - декілька метрів переслідував його.

Після цього ОСОБА_6 02.11.2020 близько 20 години 15 хвилин, побачивши старшого дільничного офіцера поліції Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_12 , який виконував свої службові обов`язки, був одягнений у формений одяг підрозділу зі знаками розрізнення, пішов за ним до автомобільної стоянки, розташованої поблизу господарства за адресою: м. Бахмач, вул. Шевченка, 35, Ніжинського району Чернігівської області, де, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень, тримаючи ніж у правій руці, погрожуючи вбивством, наніс один удар ножем по лівій руці ОСОБА_12 , який намагаючись залишити місце нападу, побіг у напрямку господарства, розташованого за адресою: м. Бахмач, вул. Шевченка, 45. ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел, наздогнав працівника поліції ОСОБА_12 та умисно наніс ногою один удар в область правої ноги, внаслідок чого той, втративши рівновагу, упав на землю, в результаті чого ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді поверхневої різаної рани 2-го пальця лівої кисті, синця правого ліктьового суглобу, синців та садна правого колінного суглобу, а також садна зап`ястка лівої кисті, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 345 та ч.2 ст. 345 КК України визнав повністю та пояснив, що 02.11.2020 він перебував в стані алкогольного сп`яніння і практично нічого не пам`ятає відносно подій, які відбувалися в листопаді 2020 року. Пізніше йому розповіли про вищезазначені події. Він не має жодних претензій до працівників поліції щодо виїзду за місцем його проживання в цей же день о 19 годині, не заперечує, що знаходився 02.11.2020 близько 20 години біля Бахмацького відділу поліції і вчиняв відносно потерпілих неправомірні дії, які зафіксовані на відеозаписі, однак жодного реального наміру вбивати працівників поліціїне мав. Заподіяну шкоду добровільно відшкодував потерпілим. В скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Крім визнання вини ОСОБА_6 , його вина у вчиненні описаних вище кримінальних правопорушеннь підтверджується дослідженими доказами, зокрема:

показами потерпілого ОСОБА_11 , який пояснив, що 02.11.2020 заступив на добове чергування і близько 20 години вийшов на автомобільну парковку поблизу відділу поліції забрати із службового автомобіля документи. Був у форменому одязі та в головному уборі. Через деякий час почув шурхіт і побачив, що з-за автомобіля вийшов невідомий чоловік у камуфляжній куртці, який перебував у нетверезому стані. Коли чоловік розвернувся в його бік - він побачив у його руках ніж. Невідомий чоловік схопив його рукою за одяг, але він вирвався та побіг до райвідділу поліції, «краєм ока» бачив, що невідомий його не переслідує. Зайшовши до адмінбудівлі відділу, повідомив чергового про події. Через деякий час невідомого чоловіка доставили до райвідділу. Заподіяну шкоду йому відшкодовано, претензій до обвинуваченого не має, не бажає щоб покарання було пов`язане з позбавленням волі;

показами потерпілого ОСОБА_12 , який пояснив, що 02.11.2020 близько 20 години вечора йшов від Бахмацького відділу поліції до автомобільної стоянки, яка знаходиться по вул. Шевченка, 35 в м. Бахмачі, неподалік відділу поліції, був одягнутий у формений одяг. На вулиці було темно, йшов дощ. В цей час він почув шурхіт ніг, озирнувшись, побачив невідомого чоловіка в камуфляжі, яким, як потім він дізнався, був ОСОБА_6 . Чоловік тримав у руках ніж, і говорив: «Мєнт, я тебе зараз вб`ю!». Захищаючись, він підставив руку і чоловік порізав ножем його палець. Потім почав втікати, обвинувачений вдарив його у ліву ногу і він впав та почав кликати на допомогу свого напарника, який був неподалік. Почувши крик, прибіг ОСОБА_13 , який став наздоганяти ОСОБА_6 , котрий вже почав втікати. Піднявшись, він пішов до приміщення райвідділу поліції, у нього була кров на пальці та боліла права сторона тіла. Через деякий час привели обвинуваченого, який знаходився у нетверезому стані. ОСОБА_6 добровільно відшкодував йому матеріальну та моральну шкоду. Претензій до нього не має. Просить призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі, так як обвинувачений має на утриманні двох дітей;

показами свідка ОСОБА_14 , який пояснив, що 02.11.2020 близько 20 години вони з ОСОБА_12 пішли до службових автомобілів на автостоянку біля Бахмацького відділу поліції. Потім ОСОБА_12 пішов у напрямку автомобільної стоянки, яка розташована по вул. Шевченка, 35. Перебуваючи біля свого автомобіля він почув як ОСОБА_12 впав та кликав на допомогу. Підбігши ближче, він побачив, що ОСОБА_12 лежав на землі, а над ним стояв невідомий чоловік з ножем у руках та кричав: «Мєнт, я тебе буду різати, убивати !». Він почав кричати на нього. Невідомий чоловік втік. Згодом його було затримано і ним виявився ОСОБА_6 . Він особисто не бачив як обвинувачений заподіював тілесні ушкодження ОСОБА_12 , тільки бачив, що останній лежав на землі, а ОСОБА_6 розмахував ножем;

показами свідка ОСОБА_15 , який пояснив що 02.11.2020 перебував на чергуванні в Бахмацькому відділі поліції. Після 20 години він почув крики та вийшов на вулицю, де побачив ОСОБА_12 , в якого була поранена рука. Останній вказав, що на території автостоянки знаходиться чоловік із ножем. Він побіг до чергової частини повідомити щоб затримали невідомого чоловіка, який побіг на вулицю Першотравневу. Згодом вказаного чоловіка затримали і ним виявився ОСОБА_6 ;

показами свідка ОСОБА_16 , який пояснив, що 02.11.2020 після 20 години вечора було затримано чоловіка, який пошкодив автомобіль біля АЗС та погрожував вбивством працівникам поліції, а одному з них наніс легкі тілесні ушкодження. В подальшому було встановлено, що ним був ОСОБА_6 ;

витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02.11.2020, з якого вбачається, що 02.11.2020 до ЄРДР внесені відомості про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України;

рапортами старшого інспектора-чергового Бахмацького відділу поліції ОСОБА_17 від 02.11.2020, згідно яких зі служби «102» надійшли повідомлення про те, що на співробітника поліції під час виконання ним службових обов`язків напав невідомий чоловік із ножем, який намагався нанести йому тілесні ушкодження. Внаслідок нападу працівник поліції, ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження. Нападник був в камуфляжному одязі (куртка, штани), на голові капюшон. З місця скоєння злочину втік, його в подальшому спіймали;

протоколом огляду місця події, території, яка знаходиться біля АЗС «ТТнафта» в м.Бахмач по вул. Тиницькій 1-Г від 02.11.2020 та фототаблицями, доданими до протоколу, з яких видно, що на вказаній території було затримано невідомого чоловіка, який вказав, що він ОСОБА_6 , житель АДРЕСА_1 . Він був одягнений в камуфляжну куртку, світлий светр, темні штани та взуття коричневого кольору. На момент огляду на траві біля ОСОБА_6 було виявлено ніж;

протоколом огляду місця події, паркувального майданчику службового транспорту Бахмацького ВП по вул. Шевченка, 44 в м.Бахмач Чернігівської області від 02.11.2020 з фототаблицями до нього, в якому зазначено, що на службовому автомобілі марки ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору, який знаходиться на стоянці, маються нашарування речовини бурого кольору, пошкодження у вигляді вм`ятин на багажнику та капоті, в яких проглядається метал сріблястого кольору; на правому передньому та задньому, лівому задньому колесі автомобіля мається пошкодження у вигляді надрізу. На відстані 90 см. від правого заднього колеса автомобіля виявлено сліди низу підошви взуття;

протоколом огляду та протоколом тимчасового доступу до відеозапису від 04.11.2020, який здійснювався 02.11.2020 у період часу з 19:00 год. до 21:00 год. камерами відеоспостереження, встановленими на приміщенні Бахмацького ВП та міститься на диску Backup_3833. На відеозаписі зафіксовано як ОСОБА_6 поблизу Бахмацького відділу поліції 02.11.2020 близько 20 год. 08 хв. пошкоджує транспортний засіб, який знаходиться на стоянці транспортних засобів Бахмацького ВП після цього біжить в бік чоловіка, який знаходиться неподалік від автомобіля та через декілька хвилин виходить з території стоянки;

протоколами проведення слідчих експериментів 13.01.2021 та переглянутими в судовому засіданні відеозаписами, на яких відображено як в ході слідчих експериментів потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_11 розповіли та показали, як саме та за яких обставин обвинувачений ОСОБА_6 02.11.2020, погрожував їм вбивством та заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_12 ;

протоколом проведення слідчого експерименту 13.01.2021 та переглянутим в судовому засіданні відеозаписом, на якому відображено як в ході слідчого експерименту свідок ОСОБА_14 розповів за яких обставин обвинувачений ОСОБА_6 02.11.2020, погрожував вбивством ОСОБА_12 та заподіяв останньому тілесні ушкодження;

висновком експерта №272 від 03.11.2020, у відповідності до якого експертом на підставі наданих медичних документів було встановлено, що у потерпілого ОСОБА_12 були тілесні ушкодження у вигляді поверхневої різаної рани 2-го пальця лівої кисті, синця правого ліктьового суглобу, синців та садна правого колінного суглобу, а також садна зап`ястка лівої кисті. Виникнення вказаних тілесних ушкоджень могло бути обумовлене різними видами зовнішньої дії, зокрема: в утворенні тілесних ушкоджень, які були встановлені в області правої верхньої та нижньої кінцівок, а також садна зап`ястка лівої кисті могла мати місце дія тупих предметів по механізму удару та тертя, а в утворенні поверхневої різаної рани 2-го пальця лівої кисті - дія (тиснення та протягування по поверхні) предмета, маючи гострий край або лезо, що не виключає можливості утворення їх за умов та в час, на які вказує потерпілий - близько 20 год. 02.11.2020. За ступенем тяжкості вони, як в комплексі, так і окремо відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, які не спричинили короткотривалий розлад здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності;

висновком експерта №1396 від 23.11.2020 за результатами проведення судово-трасологічної експертизи, відповідно до якого слід, що зафіксований на гіпсовому зліпку та вилучений 02.11.2020 при огляді місця події по АДРЕСА_3 , залишений низом підошви взуття на праву ногу такої ж групової належності (за формою та розмірами, формою, розмірами та взаємним розташуванням елементів рельєфного малюнку, тощо) що і низ підошви черевика на праву ногу, вилученого у ОСОБА_6 ;

висновком експерта за результатами проведення комплексної судової імунологічної, дактилоскопічної, експертизи цілого за частинами, експертизи зброї від 23.11.2020 №1427 згідно якого ніж у сукупності з 5 фрагментами руків`я до категорії холодної зброї не відноситься, оскільки частково демонтований, вістря деформоване, в зв`язку з чим він втратив вражаючі властивості, зручність та безпечність утримування при застосуванні.

Вищевказані докази є належними та допустимими, які колегією суддів приймаються до уваги при розгляді даного кримінального провадження, оскільки порушення норм КПК України при зборі даних доказів не було встановлено.

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 337 КПК України, згідно якої суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Відповідно до принципів кримінального процесуального закону та згідно ст. 36 КПК України право затверджувати чи відмовляти у затвердженні обвинувального акта, вносити зміни до складеного слідчим обвинувального акта, самостійно складати обвинувальний акт; звертатися до суду з обвинувальним актом, - належить тільки прокурору. Докази, які мають значення для конкретного кримінального провадження і які необхідно надати суду, визначає та надає суду саме прокурор, який підтримує державне обвинувачення в суді. Суд же першої інстанції в силу ст. 337 КПК України проводить судовий розгляд лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Статтею 338 КПК України передбачено, що з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа. Дійшовши до переконання, що обвинувачення потрібно змінити, прокурор після виконання вимог статті 341 цього Кодексу складає обвинувальний акт, в якому формулює змінене обвинувачення та викладає обґрунтування прийнятого рішення. Копії обвинувального акта надаються обвинуваченому, його захиснику, потерпілому, його представнику та законним представникам, а також представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Обвинувальний акт долучається до матеріалів кримінального провадження. Якщо в обвинувальному акті зі зміненим обвинуваченням ставиться питання про застосування закону України про кримінальну відповідальність, який передбачає відповідальність за менш тяжке кримінальне правопорушення, чи про зменшення обсягу обвинувачення, головуючий зобов`язаний роз`яснити потерпілому його право підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі.

Враховуючи те, що прокурором змінено обвинувачення при застосуванні закону України про кримінальну відповідальність, який передбачає відповідальність за менш тяжке кримінальне провопорушення, зокрема за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 345 КК України та з метою виконання вимог ч. 3 ст. 338 КПК України судом потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 роз`ясненні вимоги вищезазначеної правової норми, а саме: що вони як потерпілі мають право підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі.

Після отримання зміненого обвинувачення потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не погодились із зміною обвинувачення та зазначили в своїх заявах від 20.06.2023, що підтримують обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі. Згодом, 28.07.2023 надали заяви в яких просили не брати до уваги попередні заяви та вказали, що не заперечують проти зміни обвинувачення ОСОБА_6 на ч.1,ч.2 ст. 345 КК України та не бажають підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі.

Враховуючи зміну потерпілими своєї позиції щодо обвинувачення ОСОБА_6 колегія судді вважає за необхідне зазначити таке.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України, а саме: замах на вбивство працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Вбивство або замах на вбивство працівника правоохоронного органу чи його близьких родичів у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, а також члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх діяльністю щодо охорони громадського порядку охоплюється складом злочину, передбаченого ст. 348 КК України.

З об`єктивної сторони злочин, передбачений ст. 348 КК України полягає у посяганні на життя (умисне вбивство або замах на умисне вбивство) осіб, визначених диспозицією цієї статті працівника правоохоронного органу. При цьому форми і способи посягання на життя потерпілих для кваліфікації значення не мають.

Суб`єктивна сторона цього злочину характеризується умисною формою вини. Винний усвідомлює, що посягає на життя працівника правоохоронного органу або інших осіб, визначених в диспозиції статті 348 КК України, передбачає настання смерті названих осіб внаслідок своїх дій і бажає або свідомо допускає їх настання.

Закінченим вказаний злочин вважається з моменту замаху на життя осіб, зазначених у статті 348 КК України , незалежно від настання будь-яких наслідків.

Статтею 345 КК України передбачено відповідальність за погрозу або насильство щодо працівника правоохоронного органу.

Основним безпосереднім об`єктом злочину є нормальна діяльність правоохоронних органів, їх авторитет, а додатковим обов`язковим об`єктом - психічна та фізична недоторканність працівників правоохоронних органів або їх близьких родичів. Об`єктивна сторона злочину може бути виражена у погрозі знищенням чи пошкодженням майна, вбивством, застосуванні насильства, незалежно від того, чи є погроза дійсною і реальною, а також у заподіянні побоїв, спричиненні тілесних ушкоджень, що пов`язане із виконанням працівником правоохоронного органу службових обов`язків.

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 345 КК України, характеризується обов`язковою наявністю прямого умислу на заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень та мотиву: у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків (постанова Верховного Суду від 22 лютого 2022 року в справі № 591/7679/19).

Критерієм розмежування складів зазначених злочинів, передбачених ст.348 КК України та відповідною частиною ст.345 КК України є суб`єктивна сторона, тобто ставлення обвинуваченого до наслідків своїх дій. У разі замаху на вбивство працівника правоохоронного органу умислом винного охоплюється позбавлення потерпілого життя, а в разі умисного заподіяння легкого тілесного ушкодження працівникові правоохоронного органу, має місце умисел на заподіяння лише тілесних ушкоджень, тоді як смерть потерпілого не охоплюється умислом обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст. 15 КК України замахом на кримінальне правопорушення є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому кримінальне правопорушення не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.

За змістом ст. 24 КК України наявність вини у формі умислу передбачає, що особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала або свідомо припускала їх настання.

Згідно усталеної судової практики Верховного Суду питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки (постанова Верховного Суду від 11 березня 2021 року в справі № 740/1193/20, постанова Верховного Суду від 25.01.2023 в справі № 156/948/20).

Заслухавши показання обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , дослідивши в порядку ст.ст.358, 359 КПК України документи, відеозаписи, які надані сторонами та містяться в матеріалах кримінального провадження, колегія суддів дійшла до висновку, що ОСОБА_6 наміру вбивати працівників правоохоронного органу не мав. Так, підбігши до потерпілого ОСОБА_11 , він схопив його за одяг, коли той вирвався - переслідував його, а через декілька хвилин зовсім пішов з території автостоянки Бахмацького райвідділу поліції. Згодом, підбігши до потерпілого ОСОБА_12 , порізав йому палець лівої руки, так як потерпілий витягнув руку вперед. Після того як потерпілий впав, отримавши удар по правій нозі, обвинувачений будь-яких дій по відношенню до останнього не вчиняв, тільки погрожував, а після того як свідок ОСОБА_14 , який біг на допомогу, почав кричати на обвинуваченого - залишивши потерпілого та свідка, втік у невідомому напрямку. Отже, на думку колегії суддів нічого не завадило б ОСОБА_6 довести злочинний намір, направлений на посягання на життя працівників правоохоронного органу, до кінця, якби він у нього був, що свідчить про відсутність в ОСОБА_6 умислу на посягання на життя працівників правоохоронного органу чи навіть на вбивство потерпілих та доводить те, що останній діяв з неконкретизованим умислом, допускаючи можливість заподіяння будь-якої шкоди здоров`ю потерпілих у зв`язку з виконанням останніми своїх службових обов`язків, а тому повинен нести відповідальність лише за фактично вчинені ним дії.

Будь-яких об`єктивних доказів, якими б спростовувалось твердження обвинуваченого про те, що він не мав наміру вбивати працівників поліції, в ході здійснення кримінального провадження та в суді не встановлено.

Аналізуючи у сукупності та взаємозв`язку представлені стороною обвинувачення докази, колегія суддів вважаєдоведеною винуватість ОСОБА_6 , і його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.345 КК України як погроза вбивством щодо працівника правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків та за ч.2 ст. 345 КК України як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, оскільки обвинувачений учиняючи ці дії, усвідомлював їх суспільно небезпечні наслідки і, хоча не бажав, але свідомо припускав їх настання.

Згідно висновків судово-психіатричного експерта №621 та №622 від 03.12.2020 у ОСОБА_6 на період часу, до якого відносяться кримінальні правопорушення, а також на час проведення експертизи не виявлено ознак психічного захворювання. ОСОБА_6 за своїм психічним станом здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними, примусові заходи медичного характеру та протиалкогольне лікування йому не показані. У ОСОБА_6 на період часу, до якого відносяться кримінальні правопорушення, а також на час проведення експертизи не виявлено психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 передбаченими ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушеннь.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_6 , передбаченою ст.67 КК України, є вчинення кримінальних правопорушень особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Визначаючи покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст. 65 КК України колегія суддів враховує характер і ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, обставини їх вчинення, характер та ступінь тяжкості наслідків правопорушень, особу винного, його вік, сімейний та матеріальний стан (одружений, має на утриманні неповнолітню дитину та дитину - інваліда), обставини, які пом`якшують покарання та обставину,яка його обтяжує, за місцем проживання характеризується позитивно, думку потерпілих щодо міри покарання для обвинувачено, стан здоров`я, добровільно відшкодував заподіяну шкоду, перебуває в добровольчому загоні самооборони Бахмацької МТГ , раніше до кримінальної відповідальності не притягувався і приходить до висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень є покарання в межах санкції ч. 1 та ч. 2 ст. 345 КК України, у виді обмеження волі.

Достатніх підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 положень ст.69 КК України, яка передбачає призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом колегія суддів не вбачає.

При призначенні остаточного покарання обвинуваченому слід керуватись ч. 1 ст. 70 КК України, визначаючи його шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Відповідно до ст. 75 КК України колегія суддів також вважає за можливе звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, враховуючи обставини кримінального провадження, особу винного, характеризуючі дані, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Запобіжний захід не обирати. В строк відбуття покарання зарахувати строк перебування під вартою з 03 листопада 2020 по 24 грудня 2020 року.

Цивільний позов не заявлений.

Відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України процесуальні витрати, пов`язані з залученням експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про речові докази слід вирішити, відповідно до вимог ст.100 КПК України, скасувавши арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Бахмацького районного суду Чернігівської області від 03.11.2020.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_6 визнати винуватим за ч. 1 ст. 345 КК України та ч. 2 ст. 345 КК України і призначити йому покарання :

за ч. 1 ст. 345 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;

за ч. 2 ст. 345 КК України у виді 4 (чотирьох) років обмеження волі.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 3 (три) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід не обирати. В строк відбування покарання зарахувати строк тримання під вартою з 03.11.2020 по 24.12.2020.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави за проведення експертиз 14688 (чотирнадцять тисяч шістсот вісімдесят вісім) гривень 20 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бахмацького районного суду Чернігівської області від 03.11.2020 на майно ОСОБА_6 .

Речові докази: камуфляжну куртку, штани, черевики, п`ять фрагментів руків`я ножа, ніж, змиви речовини бурого кольору, слід низу підошви взуття, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Бахмацького відділу поліції після вступу вироку в законну силу знищити;

диск з відеозаписом наданим Бахмацьким ВПГУНП в Чернігівській області залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3