ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року м.Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному порядку без проведення судового розгляду кримінальне провадження, відомості про яке внесені 13.09.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0001093 у відношенні:

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 19.07.2018 Солом`янським районним судом м. Києва за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 263 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

19.06.2023 ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області, ОСОБА_2 , встановлено адміністративний нагляд строком на 1 (один) рік з такими обмеженими: заборона виходити з будинку (квартири) з 22:00 год. до 06:00 год.; заборона виїзду чи обмеження часу виїзду в особистих справах за межі району (міста).

В день звільнення 19.07.2023 начальник Державної установи «Старобабанівська виправна колонія №92» ОСОБА_3 , ознайомив ОСОБА_2 , з ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19.06.2023 про встановлення відносно нього адміністративного нагляду та зобов`язав останнього прибути та зареєструватися в триденний термін в Солом`янське УП ГУ НП у м. Києві, але не пізніше 21.07.2023 року. Також, цього ж дня, ОСОБА_2 був попереджений про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду та був ознайомлений з обмеженнями встановленими судом.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» термін адміністративного нагляду починається з дня оголошення особі постанови судді про встановлення адміністративного нагляду.

Статтею 9 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» передбачено обов`язки піднаглядних, а саме особи, щодо яких встановлено адміністративний нагляд, зобов`язані вести законопослушний спосіб життя, не порушувати громадський порядок і додержувати таких правил:

а) прибути у визначений установою виконання покарань термін в обране ними місце проживання і зареєструватися в органі Національної поліції;

б) з`являтися за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і давати усні та письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду;

в) повідомляти поліцейських, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи, місця проживання чи перебування, а також про виїзд за межі району (міста) у службових справах;

г) в разі від`їзду в особистих справах з дозволу поліцейського в інший населений пункт та перебування там більше доби зареєструватися у відповідному органі Національної поліції.

Після звільнення з Державної установи «Старобабанівська виправна колонія №92», ОСОБА_2 , перебуваючи під адміністративним наглядом на підставі ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19.07.2023 року, будучи достовірно (під розписку) ознайомленим з ухвалою суду, якою йому встановлено систему тимчасових, примусових, профілактичних заходів спостереження і контролюю, діючи умисно, протягом строку дії адміністративного нагляду, з метою ухилення від адміністративного нагляду, порушуючи встановлені йому обмеження, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, без поважних на те причин, ОСОБА_2 , з 21.07.2023 не з`явився для постановки на облік в Солом`янське управління поліції ГУ НП у м. Києві за місцем свого проживання, не поставив до відома працівників Солом`янського управління поліції ГУ НП у м. Києві про необхідність здійснювати за ним адміністративний нагляд та в подальшому з 21.07.2023 до 12.09.2023 не з`явився для реєстрації, тим самим порушив правила адміністративного нагляду.

Таким чином ОСОБА_2 , своїми умисними діями, які виразились у неприбутті без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі вчинив кримінальний проступок, передбачений ст.395 КК України.

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акта за їх відсутності, а обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаних кримінальних проступків. А тому суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст. 382 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винуватого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує наступні обставини.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог ч.3 ст.66 КК України при призначенні покарання суд не може визнати такими, що його обтяжують, обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 67 КК України суд має право, залежно від характеру вчиненого кримінального правопорушення, не визнати будь-яку із зазначених у частині першій цієї статті обставин, за винятком обставин, зазначених у пунктах 2, 6, 6-1, 7, 9, 10, 12 такою, що обтяжує покарання, навівши мотиви свого рішення у вироку.

Прокурором в обвинувальному акті інкриміновано обвинуваченому таку обтяжуючу обставину, як «рецидив злочинів».

Відповідно до ст. 34 КК України рецидивом кримінальних правопорушень визнається вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення.

Слід зазначити, що за змістом ст. 12 КК України законодавець чітко розмежовує кримінальні правопорушення на такі види як злочин та проступок. Аналізуючи положення ст. 67 КК України також встановлено чітке розмежування цих понять. Так, наприклад, п. 1, 5, 10, 11,12 ч. 1 ст. 67 КК України передбачено обставини, які обтяжують покарання щодо «злочинів». Натомість, обставини, передбачені п.п. 2, 3, 4, 6, 6-1, 7, 8, 9, 13 ч.1 ст. 67 КК України обтяжують покарання щодо кримінальних правопорушень, тобто як для «злочинів», так і для «проступків».

Судом встановлено, що ОСОБА_2 раніше притягувався до кримінальної відповідальності 19.07.2018 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 263 КК України, які відносяться до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 67 КК України, враховуючи встановлену судом правову кваліфікацію дій ОСОБА_2 суд не може враховувати таку обставину, яка обтяжує покарання як рецидив злочинів, оскільки дії ОСОБА_2 кваліфіковані судом за ст. 395 КК України, яке відноситься до кримінальних поступків.

З огляду на викладене, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 67 КК України при призначенні покарання ОСОБА_2 суд не може враховувати таку обставину, яка обтяжують покарання як «рецидив злочинів».

Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше судимий, перебуває на обліку у лікаря нарколога у лікаря психіатра на обліку не перебуває, за час перебування в місцях позбавлення волі характеризувався посередньо.

Враховуючи особу обвинуваченого, характер вчиненого кримінального проступку, шкоди, завданої вчиненням кримінального проступку, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень має бути кримінальне покарання у виді арешту в межах санкції, встановленої Кримінальним кодексом України на день вчинення діяння.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Судові витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 375, 376, 381-382, КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального проступку передбаченого ст. 395 КК України і призначити покарання за ст. 395 КК України у вигляді 3 (трьох) місяців арешту.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч.1ст. 394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1