У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2023 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження №0000118 від 11.01.2023р. про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -

в с т а н о в и в :

Мирова угода до суду не подавалась. Підстав для повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування немає. Підстав для закриття провадження згідно пунктів 4-8 частини першої або частини другої ст.284 КПК України немає. Підстав для повернення обвинувального акта немає. Підстав для направлення обвинувального акта до іншого суду для визначення підсудності немає.

Клопотань від учасників судового провадження з указаних питань не надійшло.

Цивільних позовів не заявлено.

Справа може бути призначена до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Судом встановлено, що строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого закінчується 14.06.2023р.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого, мотивуючи тим, що на даний час ризики, що передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України не зменшились та виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, так як обвинувачений підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, внаслідок якого настала смерть людини та за який передбачено покарання до 10р. позбавлення волі, підозра є обгрунтованою; обвинувачений може вчиняти нові умисні злочини, переховуватись від суду, впливати на свідків і потерпілу, які ще не допитані у суді, обвинувачений хоча раніше не судимий, однак не має міцних соціальних зв`язків: вдівець, ніде не працює, утриманців не має, тому є обгрунтовані підстави для продовження строку тримання під вартою на 60 днів.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 (яка є дочкою обвинуваченого), пояснила, що заяв чи клопотань у неї немає, справу можливо призначити і слухати в загальному порядку. Цивільного позову вона не бажає заявити. З приводу запобіжного заходу зазначила, що вважає за можливе обрати до обвинуваченого запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, зокрема нічний домашній арешт, про який зазначила захисник. Пояснила, що обвинувачений, будучи на волі, не чинив ніякого тиску чи впливу на неї.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечили щодо продовження строку тримання під вартою, та вважали за можливе обрати до обвинуваченого запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, зокрема нічний домашній арешт, який обвинувачений зобов`язався виконувати. Захисник пояснила, що ризики тримання під вартою прокурором не доведені та й ризики не підтверджені будь-якими доказами і є необгрунтованими. Обвинувачений, будучи на волі протягом майже чотирьох місяців після події ні на потерпілу, ні на свідків не впливав і не збирається впливати, ніде не переховувався, не ухилявся від органів досудового розслідування. Обвинувачений проживав за зареєстрованим місцем проживання в АДРЕСА_1 , яке йому належить на праві власності. За місцем проживання та в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» обвинувачений характеризується посередньо, він є несудимим, ніколи не притягувався до кримінальної відповідальності, до затримання працював неофіційно на пилорамі. В обвинуваченого є двоє повнолітніх дітей, які проживають окремо, в т.ч. потерпіла по справі, є рідна сестра, що в цілому вказує на наявність міцних соціальних зв`язків у обвинуваченого.

При вирішенні питання щодо запобіжного заходу відносно обвинуваченого, суд вважає наступне.

Згідно положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч.1, ч.2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч.3 ст.181 КПК України ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно п.2 ч.3 ст.202 КПК України уразі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинувачений негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.

При вирішенні питання щодо продовження чи зміни запобіжного заходу, суд зобов`язаний врахувати обставини, що вказані в ст.ст.177,178 КПК України.

Суд вважає, що прокурором не доведено та не надано до суду обгрунтованих доводів чи доказів щодо існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, з огляду на наступне.

Суд констатує, що будь-які дані про вплив на потерпілу чи свідків, зі сторони обвинуваченого, у суду відсутні і учасниками процесу до суду не подавались. Потерпіла ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні повідомила суд про те, що обвинувачений, будучи на волі, не чинив ніякого тиску чи впливу на неї. Також, в неї відсутні дані про вплив обвинуваченого на свідків по справі. В розрізі дослідження наявності даного ризику суд констатує, що учасники процесу повідомили суду про те, що очевидців події крім самого обвинуваченого та його дружини ОСОБА_7 (яка в подальшому померла) не було.

Тому, суд вважає, що даний ризик щодо можливого впливу на свідків, потерпілу - фактично необгрунтований і прокурором недоведений, тому на даний час відсутній.

Суд констатує, що будь-яких даних про те, що обвинувачений переховувався чи намагався переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду прокурором до суду не надано. Зважаючи на характеризуючі дані на обвинуваченого, відсутність у нього судимості, обставини інкримінованого кримінального правопорушення, у суду немає обгрунтованих підстав вважати, що обвинувачений буде переховуватися від суду.В розрізі дослідження наявності даного ризику суд констатує, що обвинувачений, будучи на волі протягом майже чотирьох місяців після події не переховувався від органів досудового розслідування та не ухилявся від явки до даних органів. Даних, які б свідчили про протилежне, до суду не надано.

Стороною обвинувачення до суду не надано обгрунтованих даних про те, що обвинувачений вчиняв спроби знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та у суду немає обгрунтованих підстав вважати, що обвинувачений буде вчиняти такі дії.

До суду не надано обгрунтованих даних про те, що обвинувачений перешкоджав кримінальному провадженню іншим чином, та у суду немає обгрунтованих підстав вважати, що обвинувачений буде вчиняти такі дії.

Достатніх, обгрунтованих та переконливих для суду даних про те, що обвинувачений спробує вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується до суду не надано. Зважаючи на характеризуючі дані на обвинуваченого, відсутність у нього судимості, наявність у нього родинних зв`зків із своїми двома повнолітніми дітьми та рідною сестрою, у суду немає обгрунтованих підстав вважати, що обвинувачений спробує вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд констатує, що інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є тяжким, однак лише тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення не може бути самостійною та достатньою підставою для обрання/продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При вирішенні питання щодо запобіжного заходу по даній справі, суд вважає необхідним керуватись і практикою ЄСПЛ, а саме Європейський суд з прав людини, по справі «Харченко проти України», встановив порушення вимог п.3 ст. 5 Конвенції щодо надмірного тривалого тримання особи під вартою, а також те, що національні суди не розглядали жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів.

До того ж, ЄСПЛ зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнова проти Росії» ). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства (суду) можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).

Також суд бере до уваги подані стороною захисту та стороною обвинувачення характеризуючі матеріали на обвинуваченого, з яких вбачається, що: ОСОБА_4 є несудимим і раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вдівець, має зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_1 , яке йому належить на праві власності, девін проживав до затримання та має намір вподальшому проживати; у разі зміни запобіжного заходу ОСОБА_4 матиме можливість працювати і забезпечувати себе; враховує посередні характеристики на обвинуваченого за місцем проживання та по СІЗО; ОСОБА_4 працював неофіціно на пилорамі на території с.Яснозір`я, що підтверджується довідкою-характеристикою Яснозірського старостинського округу; ОСОБА_4 хворіє на артеріальну гіпертензію, отримує амбулаторне лікування за місцем ув`язнення, тому, з урахуванням усіх вищевказаних обставин і ризиків, суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є занадто суворим обмеженням прав та свобод обвинуваченого, і його можливо змінити на більш м`яку міру запобіжного заходу як то нічний домашній арешт, з покладенням на обвинуваченого відповідних обов`язків.

У зв`язку з цим, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необгрунтованим і недоведеним, тому не підлягає до задоволення, а клопотання обвинуваченого і захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт обвинуваченому підлягає до задоволення з мотивів та підстав, що вказані в мотивувальній частині даної ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.178, 181, 193-197, 202, 331 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України - призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Черкаського районного суду Черкаської області на 15 червня 2023 року о 14-30год.

У судове засідання викликати: обвинуваченого, захисника, потерпілу та прокурора Черкаської окружної прокуратури.

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Клопотання обвинуваченого і захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт у певний період доби, а саме нічний домашній арешт, поклавши на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) заборонити залишати житло за місцем свого проживання: в АДРЕСА_1 в нічний час доби із 22-00год. до 06-00год. ранку кожного дня;

2) носити електронні засоби контролю, що застосовуються працівниками органу Національної поліції;

3) прибувати за кожною вимогою до Черкаського районного суду Черкаської області;

4) утриматись від спілкування із свідками по справі.

Попередити ОСОБА_4 , що у разі невиконання ним покладених судом обов`язків, до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід, в т.ч. у виді тримання під вартою.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік ОСОБА_4 як особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суд.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на обвинуваченого при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

ЗвільнитиОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти.

Строк дії даної ухвали щодо запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_4 встановити на 60 діб до 07 серпня 2023 року включно.

Ухвалу направити прокурору Черкаської окружної прокуратури, Черкаському районному управлінню поліції ГУНП в Черкаській області для контролю та начальнику ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» для відома.

Ухвала підлягає до негайного виконання відповідно до ст.205 КПК України, та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1