Справа № 461/6564/23
Провадження № 1-кп/461/621/23
УХВАЛА

21.08.2023 року Галицький районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000015 від 23.01.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України, -

в с т а н о в и в:

в провадженні Галицького районного суду м. Львова знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000015 від 23.01.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України.

Ухвалою суду від 15.08.2023 року призначено підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про продовження на 2 місяці ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, покликаючись на те, що наявні достатні підстави вважати, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, не змінились, вказані ризики є вагомими та не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Обвинувачена та її захисник просили відмовити в задоволенні клопотання, покликаючись на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

У межах даного кримінального провадження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2 та ч. З ст. 436-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26.06.2023 застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 21.08.2023, з покладенням на ОСОБА_4 обов`язків.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення Кодексом передбачено види заходів забезпечення кримінального провадження, до яких належать запобіжні заходи.

До заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до частини другої статті 131 Кодексу, посеред іншого, належать запобіжні заходи, якими згідно ст.176 Кодексу є особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.148 КПК України запобіжні заходи вибираються до підозрюваного, обвинуваченого з метою запобігти спробам уникнути від дізнання, досудового слідства та суду, перешкодити встановленню істини в кримінальній справі, продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до загальних положень про запобіжні заходи, такі обираються виключно з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого, зокрема, для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених нормами КПК.

Згідно ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України обов`язки, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Положення ст.199 КПК України, передбачають, що при розгляді доцільності продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 цього Кодексу, ураховуються обставини, які свідчать про те, що ризики не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ст.148 КПК України запобіжні заходи вибираються до підозрюваного, обвинуваченого з метою запобігти спробам уникнути від дізнання, досудового слідства та суду, перешкодити встановленню істини в кримінальній справі, продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

Суд погоджується із позицією сторони обвинувачення, що ризики, які були встановлені на момент обрання запобіжного заходу, продовжують існувати і на момент розгляду даного клопотання.

Зокрема, суд, досліджуючи питання необхідності продовження строку дії запобіжного заходу, враховує те, що суду не надано жодних доказів стосовно наявності можливості забезпечення виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків.

Заслухавши сторін кримінального провадження, зважаючи на тяжкість та обставини інкримінованого кримінального правопорушення, виникла необхідність у продовженні вищевказаного строку дії запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені під час застосування до обвинуваченої запобіжного заходу, не зменшились та продовжують існувати, а саме: переховуватися від суду чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Окрім цього, прокурор просив суд призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні; вважає, що під час досудового розслідування були дотримані вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту немає, кримінальне провадження підсудне Галицькому районному суду м. Львова.

Обвинувачена та її захисник заперечили щодо призначення судового розгляду, просили повернути обвинувальний акт, мотивуючи тим, що в ньому не встановлено місце вчинення кримінального правопорушення.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, оглянувши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

У відповідності з вимогами п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд вправі прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам цього Кодексу.

Суд зазначає, що підставою для повернення обвинувального акту є його невідповідність вимогам ст.291 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Пункт 5 частини 2 статті 291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт, серед іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а також правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Частиною 1 статті 337 КПК України встановлено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Таким чином, при складенні обвинувального акта прокурор має право викласти в ньому ті фактичні обставини кримінального правопорушення, які він вважає встановленими та на підставі цього на свій розсуд здійснити кваліфікацію кримінального правопорушення із посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність.

При вирішенні клопотання захисника судом враховується, що повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Суд вважає, що викладені у клопотанні сторони захисту про повернення обвинувального акту обставини не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору у розумінні ст. 291 КПК України, не перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду та розгляду кримінального провадження по суті і підлягають вирішенню в ході судового розгляду.

За таких обставин, підстави для повернення обвинувального акту в судовому засіданні не встановлені.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт, складений слідчим та затверджений прокурором, відповідає вимогам ст.291 КПК України, відтак, підстав для повернення обвинувального акту прокурору на підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України не вбачається.

Перевіривши підставність надіслання обвинувального акту відповідно до ст. 314 КПК України, заслухавши висновок прокурора та думку інших учасників судового провадження щодо можливості призначення судового розгляду, суд вважає, що кримінальне провадження підсудне Галицькому районному суду м. Львова, підготовлене та підлягає до судового розгляду.

Підстав для прийняття рішень передбачених п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України немає.

Оскільки, інших підстав для закриття кримінального провадження не встановлено, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, оскільки інших клопотань не заявлено, суд вважає, що у відповідності до положень ч.1 ст. 316 КПК України, слід призначити судовий розгляд кримінального провадження у відкритому судовому засіданні, а у задоволенні клопотання про повернення обвинувального акту прокурору необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.176-178, 179, 199, 291, 314-316 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

клопотання прокурора - задоволити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_4 строк дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, покладених ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 26.06.2023 року, на два місяці, тобто до 20.10.2023 року включно. а саме:

1) прибувати до суду із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну місця свого проживання;

4) невідкладно здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи (при наявності), що дають право на виїзд за межі України.

У задоволенні клопотання про повернення обвинувального акту - відмовити.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України - прийняти до провадження Галицького районного суду м. Львова.

Справу призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Галицького районного суду м. Львова (м.Львів, вул. Чоловського, 2) на 21.08.2023 року о 14.30 год.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1