ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 542/26/23 Номер провадження 11-кп/814/1650/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтави кримінальне провадження, № 0000215, за апеляційною скаргою заступника керівника Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Новосанжарського районного суду Полтавської області від 19 січня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтава, громадянина України, з вищою освітою, пенсіонера, інваліда 2 групи, одруженого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України і призначено покарання з застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі 2000 (двохтисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 1887,80 (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім грн. вісімдесят коп.) грн.

Скасовано арешт з автомобіля марки CHERY Al5 AMULET, державний номерний знак НОМЕР_1 , який був накладений ухвалою слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 17.10.2022 року.

Вирішено долю речових доказів.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

За вироком суду, ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення за наступних обставин:

14 жовтня 2022 року близько 17 години ОСОБА_7 , у світлий час доби, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки CHERY Al5 AMULET, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався ґрунтовою дорогою в селі Пристанційне у напрямку села Старі Санжари. У цьому автомобілі перебувала ОСОБА_8 , яка сиділа на передньому пасажирському сидінні. Водій ОСОБА_7 , рухаючись на відстані 1,4 м до електроопори № 109, яка знаходиться в межах села Пристанційне, Полтавського району, Полтавської області, в порушення п.12.1. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожні умови та дорожню обстановку, у зв`язку з чим, допустив виїзд за межі проїзної частини дороги з подальшим зіткненням з деревом.

У результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_8 , яка сиділа на передньому пасажирському сидінні вказаного автомобіля, отримала тілесні ушкодження, а саме: закритий гвинтоподібний перелом середньої третини діафізу правої плечової кістки зі зміщенням уламків, що утворився внаслідок ротаційної деформації, тобто при обертанні правого плеча навколо повздовжньої осі з одночасною фіксацією одного з його кінців, які згідно висновку судово-медичної експертизи від 04.11.2022 № 229 кваліфікуються як ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я (п.2.2.1.; 2.2.2. «Правил судово-медичного визнання ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ від 17.01.1995 № 6).

Причиною дорожньо-транспортної пригоди та наслідків, що настали, згідно висновку судової автотехнічної експертизи від 11.11.2022 №СЕ-19/117-22/14858- ІТ, є порушення вимог п.12.1 ПДР України водієм ОСОБА_7 , а саме:

п.12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 , з технічної точки зору, знаходилися у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та водій мав технічні можливості запобігти дорожньо-транспортній пригоді.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погоджуючись з рішенням суду прокурором подана апеляційна скарга в якій він ставить питання про скасування вироку суду у частині призначеного покарання з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Просить ухвалити новий вирок, за яким призначити покарання ОСОБА_7 за ч.1 ст.286 - 1 КК України - виді позбавлення волі на строк 3 роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 років, та дослідити матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_7 .

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції, не в повному обсязі, дослідив матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, зазначає, що для призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом є наявність двох груп обставин, які характеризують як вчинений злочин, так і особу винного, що мають враховуватися в їх сукупності, вказує, що суд першої інстанції безпідставно застосував положення ст.69 КК України.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Прокурор підтримав апеляційну скаргу.

Обвинувачений в судове засідання з`явився, просив вирок суду першої інстанції залишити без змін, у вчиненому щиро розкаюється.

Потерпіла в судове засідання з`явилася, претензій до обвинуваченого не має, просить вирок суду залишити без змін.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі прокурором не оспорюються.

Доводи прокурора про невідповідність призначеного ОСОБА_7 покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його особі, внаслідок м`якості, є непереконливими, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Так, відповідно до вимог ст.65 КК України, при призначенні покарання, суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

За змістом ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

Водночас загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість, зокрема, призначення покарання із застосуванням ст.69 КК України.

Системне тлумачення цих правових норм дозволяє дійти висновку, що питання призначення кримінального покарання повинно вирішуватися з урахуванням мети покарання як такого, що включає не тільки кару, а й виправлення обвинувачених, запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченими, так і іншими особами.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, місцевий суд, разом зі ступенем тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, врахував також дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

Мотивуючи свої висновки щодо обраного ОСОБА_7 розміру покарання, місцевий суд узяв до уваги, що останній щиро розкаявся, визнавши протиправність своєї поведінки, критично оцінив свої дії, шкодує з приводу вчиненого та бажає виправити ситуацію подальшою правомірною поведінкою.

За змістом ч.1 ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Призначаючи ОСОБА_7 міру покарання, суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував ступінь суспільної небезпеки та тяжкість скоєного кримінального правопорушення, дані про його особу, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнав себе винним, раніше ні до адміністративної, ні до кримінальної відповідальності не притягувався, що вказує на те, що він не є особою, небезпечною для суспільства, позитивно характеризується за місцем проживання, є пенсіонером та інвалідом ІІ групи безстроково, наявність обставин, які пом`якшують покарання:щире каяття (жалкує за вчинененим кримінальне правопорушення, повністю усвідомив наслідки свого діяння, настання яких не бажав, зробив для себе відповідні висновки, неодноразово просив вибачення за скоєне у потерпілої, запевнив,що подібне більше ніколи не повториться),активне сприяння розкриттю злочину, добросовісне виконання процесуальних обов`язків обвинуваченим як на досудовому слідстві,так і під час судового розгляду кримінального провадження, відсутність обставин,що обтяжують покарання, позицію потерпілої, яка жодних претензій до обвинуваченого не має, просить не позбавляти волі обвинуваченого, те, що хоча дії обвинуваченого і полягали у грубому порушенні правил дорожнього руху, однак є необережними, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину., та на думку колегії суддів місцевий суд прийшов до обгрунтованого висновку про можливість призначити ОСОБА_7 покарання із застосуванням положень ч.1 ст.69 КК України, нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.1 ст.286-1 КК України, і є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відтак, доводи прокурора про м`якість призначеного покарання не заслуговують на увагу і спростовуються вищенаведеним, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника керівника Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Новосанжарського районного суду Полтавської області від 19 січня 2023 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 3-х місяців з моменту проголошення.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4