Провадження № 1-кс/947/8753/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2023 рокуслідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000180 від 11.04.2023 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м Білгород-Дністровський, Одеської області, громадянина України, українця, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , на момент ймовірного вчинення кримінального правопорушення займав посаду старшого радіометриста оператора катера Морської охорони 1 рангу BG-106 «Златокрай» 1 загону морської охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 , у військовому званні «матрос», раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000180 від 11.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Одеською обласною прокуратурою.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира НОМЕР_1 загону морської охорони Державної прикордонної служби України від 19.08.2022 № 252-ОС, матроса запасу ОСОБА_5 , з яким укладено контракт про проходження військової служби в Державній прикордонній службі України строком на три роки, з 19.08.2022, зараховано у списки особового складу, поставлено на всі види забезпечення, прийнято на військову службу за контрактом та призначено на посаду електрика-рульового катера Морської охорони 1 рангу BG-106 «Златокрай» 1 загону морської охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Надалі, згідно наказу командира 1 загону морської охорони Державної прикордонної служби України від 20.03.2023 № 75-ОС матроса ОСОБА_5 призначено на посаду старшого радіометриста оператора катера Морської охорони 1 рангу BG-106 «Златокрай» 1 загону морської охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації, є день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).

Відтак, з 19.08.2022, тобто з моменту зарахування матроса ОСОБА_5 до списків особового складу 1 загону морської охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 , останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби за контрактом.

Проходячи військову службу, матрос ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст. 19, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Проте, матрос ОСОБА_5 , нехтуючи покладеними на нього обов`язками працівника військового спеціального правоохоронного органу, усвідомлюючи

суспільно-небезпечні наслідки скоєння ним кримінального правопорушення, замість боротьби зі злочинністю, попередження її та профілактики, грубо порушив положення Конституції України, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, дану ним Військову Присягу, згідно з якою він зобов`язувався неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, та інших нормативно-правових актів, вчинив умисний тяжкий корупційний злочин.

Установлено, що кок-кулеметник НОМЕР_1 загону Морської охорони РУМО ДПС України, матрос ОСОБА_7 проходить службу на катері морської охорони BG-106 «Златокрай», який дислокується на НОМЕР_2 причалі Одеського морського торгового порту.

25.02.2023 року, у приблизний період часу з 15 год. 00 хв. по 16 год. 00 хв., більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, співробітниками ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області на території 32 причалу, практична гавань «Потапівський мол», військове містечко, в каюті катеру морської охорони BG-106 «Златокрай» у військовослужбовця ОСОБА_7 виявлено та вилучено речовину невідомого походження, схожу на наркотичну.

Під час вилучення у ОСОБА_7 вказаної речовини, на борту катера також перебував матрос ОСОБА_5 , який після того, як співробітники поліції залишили місце події підійшов до ОСОБА_7 з метою з`ясування обставин перебування правоохоронців на борту катера. Останній при цьому розповів ОСОБА_5 підстави їх перебування на борту катеру, а також розповів що в нього вилучили наркотичні засоби мед амфетамін.

Після цього, приблизно через тиждень, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, приблизно о 12 год. 00 хв. під час несення служби на цьому ж катері, в тому ж місці, матрос ОСОБА_5 маючи злочинний умисел спрямований на одержання неправомірної вигоди, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, підійшов до ОСОБА_8 , дізнався про обставини вилучення 25.02.2023 співробітниками поліції наркотичних засобів та повідомив останнього, що в нього є можливість дізнатись на якій стадії перебуває кримінальне провадження та що можливо зробити для уникнення ним кримінальної відповідальності за незаконний обіг наркотичних засобів.

На вказану пропозицію ОСОБА_7 , погодився.

Після цього, приблизно 3 або 4 березня 2023 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, близько 08 год. 00 хв., під час несення служби, ОСОБА_8 спустився разом із ОСОБА_5 на причал де останній повідомив ОСОБА_8 , що за фактом зберігання ним наркотичного засобу співробітниками поліції здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження № 0000107 від 25.02.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на вимагання та одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_8 про те, що у нього є можливість уникнути кримінальної відповідальності за вказаний злочин, однак, для цього останньому необхідно передати йому неправомірну вигоду, розміром 5000 доларів США за вплив на особу уповноважену приймати відповідні процесуальні рішення.

Усвідомлюючи те, що у разі невиконання злочинних умов, для нього можуть настати негативні наслідки, а також те, що ОСОБА_8 не обізнаний в кримінально-процесуальному законодавстві України, йому невідомі можливі наслідки досудового розслідування у кримінальному провадженні, яке розпочато за фактом зберігання ним наркотичного засобу, побоюючись подальшого звільнення з лав ДПС України, та можливими подальшими перешкодами, у разі наявності судимості, з працевлаштуванням, на пропозицію ОСОБА_5 він погодився.

Надалі, 14.03.2023, точного часу досудовим розслідуванням установлено не було, але не пізніше 07 год. 46 хв., перебуваючи на службі, реалізуючи свій злочинний намір на особисте збагачення, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_8 про необхідність передачі йому грошових коштів, розміром 100 доларів США, а він, в свою чергу, наддасть останньому, в знак підтвердження своїх слів про можливий вплив на особу уповноважену приймати відповідні процесуальні рішення, копії процесуального документа з кримінального провадження № 0000107.

На вказану вимогу ОСОБА_8 погодився та о 07 годині 46 хвили здійснив переказ з особистого рахунку НОМЕР_3 , картка № НОМЕР_4 на рахунок ОСОБА_5 НОМЕР_5 , картка № НОМЕР_6 грошові кошти в сумі 4100 гривень.

Наступного дня, тобто 15.03.2023 року, близько 08 години ранку, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи на службі, до ОСОБА_8 підійшов ОСОБА_5 та у своєму мобільному телефону показав йому копію протоколу огляду місця події де серед іншого було зазначено кількість вилученого наркотичного засобу вагою до 3 грам.

Після цього, ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, повідомив ОСОБА_8 , що зберігання указаної кількісті наркотичного засобу тягне за собою кримінальну відповідальність за яку він може отримати покарання у виді позбавлення волі від 2 до 5 років.

Побоюючись за можливі наслідки кримінального провадження, ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_5 , про готовність надати вказану суму грошових коштів, однак, попрохав останнього надати ці кошти частинами, пізніше. На вказану пропозицію ОСОБА_5 погодився.

Надалі, 19.03.2023, у приблизний проміжок часу з 17 год. 00 хв. по 18 год. 00 хв., більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи на 32 причалі Одеського морського торгівельного порту ОСОБА_8 передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 3000 доларів США, а іншу частину пообіцяв передати пізніше.

Приблизно через декілька днів, до обіду, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи на службі, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_8 про те, що з метою забезпечення процесу уникнення ним кримінальної відповідальності, він зустрічався з відповідними посадовими особами з правоохоронного органу. Однак, ОСОБА_5 наголосив на тому, що залишок розміром 2000 доларів США ОСОБА_8 повинен передати йому у стислий термін, у іншому разі ОСОБА_7 притягнуть до кримінальної відповідальності.

Також ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_8 про те, що питання по кримінальному провадженні буде вирішено приблизно в серпні місяці поточного року, після отримання слідчим висновку експерта.

Розуміючи незаконність вимог та протиправність дій ОСОБА_5 , з метою викриття та припинення злочинної діяльності вказаної службової особи, 10.04.2023 ОСОБА_8 звернувся до правоохоронних органів, та подальші дії вчиняв під оперативним контролем правоохоронних органів.

Так, 06.07.2023, точного часу наразі не встановлено, ОСОБА_8 стало відомо, що його викликають до Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону на 16 год. 00 хв.

Після цього, близько 13 год. 00 хв., ОСОБА_8 зателефонував до ОСОБА_5 з метою дізнатись про підстави такого виклику та його подальші дії. При цьому, останній, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення повідомив ОСОБА_8 , що вказаний виклик, організував сам він, за допомогою своїх зв`язків в правоохоронних органах. Такі дії, ОСОБА_5 пояснив тим, що ОСОБА_8 до теперішнього часу не надав йому решту неправомірної вигоди, розміром 2000 доларів США та повторно наголосив на тому, що у разі не надання вказаної суми грошових коштів, ОСОБА_5 зробить так, що у ОСОБА_8 виникнуть проблеми з правоохоронними органами.

В цей самий день, приблизно о 13 год. 30 хв., зустрівшись з ОСОБА_5 поруч з їх військовою частиною по вул. Приморська, біля будинку 37 у м. Одесі, на сходах в напрямку парку, останній повідомив ОСОБА_8 про необхідність термінової передачі залишку грошових коштів, розміром 2000 доларів США, протягом найближчої доби, інакше в нього будуть серйозні проблеми з правоохоронними органами, повторно акцентувавши увагу, що виклик до прокуратури організовано ним.

Надалі, 07.07.2023, близько 12 год. 50 хв. ОСОБА_8 , діючи під контролем правоохоронних органів, заздалегідь погодивши з ОСОБА_5 у телефонній розмові час та місце зустрічі, прибув на вул. Приморська (неподалік будинку № 37), м. Одеса, де зустрівся з останнім на сходах в напрямку парку за географічними координатами 46.492763, 30.732985. У ході зустрічі, ОСОБА_5 наголосив ОСОБА_8 , що у разі його виклику до слідчого або прокурора, ОСОБА_7 повинен відмовлятися надавати показання та повідомив ОСОБА_8 про необхідність чіткого дотримання його вказівок та інструкцій. Після передачі ОСОБА_8 грошових коштів ОСОБА_5 , розміром 2000 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України на 16.05.2023 становить 73140 гривень, о 13:03 останнього було затримано працівниками правоохоронного органу в порядку ст. 208 КПК України.

08.07.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, за кваліфікуючими ознаками: одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Оскільки у сторони обвинувачення наявні достатні підстави вважати, що в рамках даного кримінального провадження наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри, сторона обвинувачення просить застосувати відносно останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні:

-прокурор вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі, клопотання просив задовольнити;

-захисник підозрюваного заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на наступне. На думку адвоката ОСОБА_4 , пред`явлена ОСОБА_5 підозра є недоведеною й відповідно подане стороною обвинувачення клопотання про застосування запобіжного заходу є необгрунтованим. Разом з тим, дане клопотання не містить переконливих аргументів на користь того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Більше того, захисник звернув увагу на міцність соціальних зв`язків ОСОБА_5 та його позитивну характеристику, що підтведжується долученими захисником у судовому засіданні матеріалами.

З огляду на вищевикалдене, адвокат ОСОБА_4 просив застосувати відносно підзахисного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, а у разі застосування запобжіного заходу у вигляді тримання під вартою застосувати менший розмір застави, ніж заявлений у клопотанні сторони обвинувачення.

В судовому засіданні захисник долучив письмові заперчення з додатками, які просив слідчого суддю врахувати.

-підозрюваний з підозрою не погодився, щодо запобіжного заходу підтримав захисника.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

08.07.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Обгрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України стороною обвинувачення підтверджується наступним: матеріалами ВВВБ по 26 прикордонному загону ГВВВБ «Південь» ДПС України та заявою ОСОБА_7 ; матеріалами УСБУ в Одеській області; протоколами допиту свідка ОСОБА_7 від 11.04.2023, від 25.06.2023, від 07.07.2023; випискою по картці/рахунку ОСОБА_7 з додатками переписки останнього з ОСОБА_5 ; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_7 від 11.04.2023; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 07.07.2023; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 07.07.2023; протоколом освідування особи від 07.07.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 07.07.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 07.07.2023; витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні № 000107; іншими зібраними матеріалами під час досудового розслідування кримінального провадження, в їх сукупності.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри, слідчий суддя враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

Долучені матеріали кримінального провадження, на даній стадії досудового розслідування є достатніми для висновку щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_5 при цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

Доводи сторони захисту про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, на даний час є непереконливими, оскільки вказані стороною захисту обставини мають бути перевірені лише в ході подальшого досудового розслідування.

На теперішній час ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у можливому вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 369-2 КК України. Так, з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку подальшого доведення його вини у його вчинені такого кримінального правоопрушення, наслідки, які для останнього можуть настати, слідчий суддя приходить до переконання, що в рамках даного кримінального провадження, в цілях уникнення можливого покарання за інкриміновані підозрюваному дії, останній може вжити заходів спрямованих на переховування від органів досудового розслідування та суду, що свідчить про наявність в рамках такого кримінального провадження ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи те, що підозрюваний володіє інформацією про кримінальне провадження стосовно нього, обставин, що є предметом доказування у кримінальному провадженні, а тому може безперешкодно знищити, сховати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження, що, на думку слідчого судді, прямо вказує на існування ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя враховує, що санкцією ч. 3 ст. 369-2 КК України передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, а тому є додаткові підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити дії, спрямовані на приховування речей та відчуження майна, яке може бути конфісковане у разі визнання його винним.

Крім того, слідчий суддя враховує, що в рамках даного кримінального провадження наявні особи свідків, зокрема свідка ОСОБА_7 , який є заявником у даному кримінальному провадженні. Протоколи допиту таких осіб, в яких зазначені їх анкетні дані, долучені до матеріалів даного клопотання. На теперішній час в значній мірі, обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, у тому числі, підтверджується саме показаннями таких свідків. Слідчий суддя враховує, що на теперішній час вказані свідки допитані. Між тим, враховує слідчий суддя також й відомості в частині того, що за винятком випадків, передбачених ст. 225 КПК України, суд не може обґрунтовувати свої судові рішення показаннями, отриманими стороною обвинувачення на стадії досудового розслідування. Відтак, у випадку подальшого направлення обвинувального акту відносно ОСОБА_5 до суду, слідчий суддя не може виключати допиту таких осіб безпосередньо судом, в зв`язку з чим, слідчий суддя не може виключати можливого незаконного впливу з боку підозрюваної особи на таких свідків, що в свою чергу свідчить про наявність в рамках такого кримінального провадження ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Водночас, у судовому засіданні було встановлено, що дружина підозрюваного ОСОБА_5 є співробітницею правоохоронного органу, а тому останній, використовуючи набуті нею зв`язки, може перешкоджати повному, об`єктивному та всебічному досудовому розслідуванню, а й відповідно кримінальному провадженню, у зв`язку із чим, слідчий суддя приходить до переконання про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Що стосується посилання сторони обвинувачення на наявність в рамках даного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання, що вказані доводи сторони обвинувачення не знайшли свого підтвердження. Зокрема, будь-які відомості, які б могли свідчити про наявність схильності підозрюваного до можливого вчинення інших кримінальних правопорушень у слідчого судді на теперішній час відсутні. За таких обставин, на думку слідчого судді, стороною обвинувачення не доведено існування в рамках даного кримінального провадження означеного ризику, а відповідні посилання сторони обвинувачення є непереконливими та безпідставними.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

При цьому, ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України. Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема й у випадку застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, однак перед слідчим суддею повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним такі дії в майбутньому, в зв`язку з чим, слідчим суддею повинен бути обраний такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваного.

Як вбачається з фактичних обставин даного кримінального провадження, ОСОБА_5 на теперішній час обґрунтовано підозрюється у можливому вчиненні корупційного кримінального правопорушення (відповідно до примітки ст. 45 КК України). При цьому, враховуючи те, що корупція визнана однією з актуальних загроз національній безпеці України, а вчинення кримінального правопорушення такого роду в період воєнного стану службовими особами правоохоронних органів викликає значний резонанс у суспільстві та породжує негативне ставлення українського народу до посадових осіб органів Національної поліції України.

Відтак, вирішення питання застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 того чи іншого запобіжного заходу потребує врахування існуючого суспільного інтересу, який зводиться не лише до досягнення завдань кримінального провадження, але й до забезпечення та реального здійснення боротьби з корупцією та забезпечення національної безпеки.

За таких обставин, беручи до уваги викладене у сукупності, з огляду на тяжкість інкримінованого підозрюваному ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а також фактичні обставини даного кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що на даній стадії кримінального провадження відносно підозрюваного слід обрати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки такої особи, в тому числі, не забезпечать досягнення завдань кримінального провадження в цілому, та міри запобіжного заходу, зокрема.

Відповідно до п. 2 абзацу 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

На підставі викладеного, враховуючи встановлені в рамках даного кримінального провадження ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також фактичні обставини даного кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність визначення відносно підозрюваного застави у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень, що на думку слідчого судді не буде завідомо непомірним для такої особи, при цьому в повній мірі гарантує досягнення мети її дії.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193-194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000180 від 11.04.2023 року відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 03.09.2023 року, в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком до 03.09.2023 року, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати за першою вимогою слідчого, прокурора або суду;

-не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду із місця проживання;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1