Справа № 401/1439/23
Провадження № 1-кп/401/272/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Світловодську в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000043 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Світловодськ Кіровоградської області , громадянки України, яка має вищу освіту, незаміжня, пенсіонерка, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, за обвинуваченням у вчиненні злочину , передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Конституції України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_6 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України.

24 лютого 2022 року Указом Президента Володимира Зеленського № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено воєнний стан на всій території України.

Так, 24.02.2022, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, здійснили окупацію частин вказаної території, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

Починаючи з вересня 2022 року громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , з власного аккаунта ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) « ОСОБА_7 (Рожко)» в соціально орієнтованому ресурсі мережі Інтернет «Вконтакте», який є відкритий і до якого мають доступ всі користувачі зазначеного ресурсу мережі Інтернет, поширила матеріали, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту.

Так, ОСОБА_5 на власному аккаунті (ІНФОРМАЦІЯ_3 ) « ОСОБА_7 (Рожко)» в соціально орієнтованому ресурсі мережі Інтернет «Вконтакте» ІНФОРМАЦІЯ_4 поширила, шляхом розміщення у себе на сторінці, чим автоматично поширила серед « ОСОБА_8 » (всього 29 осіб) та «Підписників» (всього 3 осіб) а також всіх відвідувачів своєї сторінки, публікацію користувача « ОСОБА_9 & ОСОБА_10 » із відео, що називається « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». Саме відео розпочинається із слів «Здравствуйте, друзья. Я обещал рассказать вам о Галицаях.» та закінчується словами «ну а мы сопротивляемся и пока вроде бы не безуспешно как и в предыдущие сотни и сотни лет. На этом все, всего вам доброго. До свидания.»

Відповідно до висновку спеціаліста від 24.03.2023 № 01-10/200/1 у матеріалах, що поширила ОСОБА_5 , міститься висловлювання, спрямовані на заперечення збройної агресії російської федерації проти України, шляхом представлення збройної агресії як внутрішнього громадського конфлікту.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поширила матеріали заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 436-2 КК України.

18 квітня 2023 року між прокурором та обвинуваченою, за участю її захисника , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно угоди обвинувачена беззаперечно визнала себе винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Угодою визначено покарання, яке повинна понести обвинувачена за ч. 2 ст. 436-2 КК України, а саме 3 роки позбавлення волі без конфіскації майна, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з визначенням іспитового строку, встановленого судом, та покладенням визначених судом обов`язків згідно ст. 76 КК України.

В угоді передбачені обов`язки, покладені на обвинувачену , строки та порядок їх виконання, наслідки укладення і затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості , суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:

1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів;

2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;

3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України за ознаками поширення матеріалів заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту.

Згідно ст. 12 КК України злочин є нетяжким.

Судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п.п.1- 4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачена, її захисник, а також прокурор в судовому засіданні просили затвердити укладену угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченій узгоджене покарання.

Судом встановлено, що обвинувачена раніше не судима, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обтяжуючих покарання обставин не встановлено.

Пом`якшуючими покарання обставинами слід визнати щире каяття обвинуваченої у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченою та призначення останній узгодженого покарання.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 18 квітня 2023 року, укладену між прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_11 та обвинуваченою ОСОБА_5 , за участю захисника адвоката ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_5 винуватою у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді 3 ( трьох) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

Застосувати ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, визначивши їй іспитовий строк тривалістю 1 ( один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 6 ч. 3 ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_5 періодично з'являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; припинити доступ та використання інтернет ресурсів «Вконтакте» ( www.vk.com), «Одноклассники» (www.ok.ru).

Речові докази, а саме: ноутбук LENOVO G 575, модель 20081, серійний номер59314142, зарядний пристрій та wi-fu модуль LB Link 802.11.N до нього; мобільніий телефон Redmi 9А, моделі Ь2006С3LG, версії 12.0.20.0 з сім картою НОМЕР_1 , передані на зберігання ОСОБА_12 залишити їй за належністю.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду упродовж 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1