ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа: № 639/1708/23 Головуючий І інстанції: ОСОБА_1
Провадження: № 11-сс/818/690/23 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: обрання запобіжного заходу
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю підозрюваного ОСОБА_7 , який взяв захист своїх інтересів на себе, без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме потерпілого належним чином повідомленого про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 05 2023 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Вказаною ухвалою у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовлено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з забороною залишати житло у період з 20-00 по 07-00 годину наступного дня, без дозволу слідчого, прокурора або суду, в межах строків досудового розслідування, тобто до 19 07 2023 року, з покладенням обов`язків:

-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

-утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за їх наявності).

Вимоги апеляційної скарги, з узагальненими доводами особи, яка її подала.

На вищевказану ухвалу слідчого судді прокурором подано апеляційну скаргу, яка містить прохання про її скасування та про постановлення нової, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Обґрунтуовуючи свої апеляційні вимоги вказує, що оскільки ОСОБА_7 раніше судимий за злочини проти власності, має непогашену судимість, законних джерел отримання заробітку він не має, стійкі соціальні зв`язки відсутні, що дає підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважає, що контроль за поведінкою підозрюваного можливо забезпечити лише шляхом застосування найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Твердження ж суду першої інстанції про те, що стороною обвинувачення не надано ніяких доказів недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, ніж тримання під вартою вважає необґрунтованим.

Вказує, що діючий на території України воєнний стан свідчить про існування додаткових ризиків та неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого у разі обрання йому запобіжного заходу більш м`якого, ніж тримання під вартою.

Позиції учасників апеляційного провадження.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав доводи апеляційної скарги, просив про її задоволення.

Підозрюваний ОСОБА_7 , не вбачав підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, вважаючи рішення суду законним і обґрунтованим.

Потерпілий по справі в судове засідання не з`явився. Про дату та час розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином. Жодних заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, від останнього не надходило.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю доповідача, доводи прокурора, думку підозрюваного, дослідивши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 176 КПК України до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , слідчий суддя вважав обґрунтованою підозру, у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років та має попередні судимості, а тому є підстави вважати, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інші кримінальні правопорушення.

В той же час, ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважав не доведеними та таким, що ґрунтується виключно на припущеннях.

Враховуючи те, що дії обвинуваченого не пов`язані із застосуванням насильства, обвинувачений має місце реєстрації, яке співпадає з постійним місцем проживання, проживає разом з батьками, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав та не переховувався від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя прийшов до висновку про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді, оскільки він ґрунтується на нормах чинного та міжнародного законодавства, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 176 КПК України до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора.

Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язані оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого, його майновий стан, наявність у нього судимостей та інше.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України", при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів. Під час обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини. Сама по собі наявність ризиків та обґрунтованої підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення не свідчить про необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та неможливість застосування інших запобіжних заходів.

Відповідно до вимог пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.

Колегія суддів погоджується висновками суду першої інстанції, щодо можливості застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби, строком до 19 07 2023 рокута покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.Такий запобіжний захід в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Надані слідчим та прокурором докази доводять обставини, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яка підтверджена зібраними в ході досудового розслідування доказами, наданими до клопотання. Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, щодо існування ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, та наявності неодноразових судимостей у ОСОБА_7 за корисливі кримінальні правопорушення.

В той же час, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні не доведені.

Враховуючи дані про особу підозрюваного, який має місце постійного проживання та реєстрації, міцні соціальні зв`язки, визнав вину скоєному кримінальному правопорушенні, від органів досудового розслідування не переховувався, має хворобу нижніх кінцівок, що потребують лікування, а також, враховуючи, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке не пов`язане з насиллям чи погрозою його застосування, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби, з покладенням на підозрюваного передбачених законом обов`язків в повній мірі відповідає меті його застосування, а саме забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному та обумовлення наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України не спростовують висновків слідчого судді, яким наведені обґрунтовані мотиви застосування саме такого запобіжного заходу. Колегія суддів зазначає, що сам по собі факт вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб та можливості незаконно впливати на свідків, на що посилався прокурор в апеляційній скарзі, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час доби.

Крім того, прокурор не надав і апеляційному суду будь-яких даних про те, що підозрюваний, після застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, порушував умови і не дотримувався покладених на нього обов`язків.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків слідчого судді, в той час, як обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 181 КПК України.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а підстави для її зміни чи скасування на даний час відсутні.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, ст.ст.176-206, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 05 2023 року про відмову у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосування до нього домашнього арешту на певний період доби, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурора, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ ______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4