Справа № 450/1443/21 Провадження № 1-кп/450/136/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000233 від 17.03.2021 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Нестерів Львівської області, українець, громадянин російської федерації, з середньою спеціальною освітою, одружений, дітей на утриманні немає, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на посаді експедитора сектору крос-докінгу (м. Львів) в ТзОВ «Торгово-промислова компанія «Омега-Автопоставка», раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

в с т а н о в и в :

17.03.2021 року приблизно о 10 год. 20 хв. водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Fiat Doblo», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним по автодорозі Київ-Чоп в напрямку до м. Київ порушив чинні вимоги Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001р., а саме: Р.1 п.1.5, 1.10; Р.2 п.2.3 «б», «д»; Р.8 п.8.7.3 «е»; Р.18 п.18.1, які виразились в тому, що він будучи не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, наближаючись до регульованого пішохідного переходу, що перед перехрестям автодороги «Київ-Чоп» - «с.Ямпіль- с.Сороки Львівські» не вжив заходів до своєчасного застосування гальмування, та виїхав на вказаний регульований пішохідний перехід на червоний сигнал його транспортного світлофора, по якому в цей час на дозволений зелений сигнал пішохідного світлофора вийшла пішохід ОСОБА_7 з права на ліво по напрямку руху автомобіля, внаслідок чого відбулася дорожньо-транспортна пригода наїзд транспортного засобу на пішохода.

В результаті порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_4 у пішохода ОСОБА_7 виявлено наступні тілесні ушкодження: синець в лобній ділянці ліворуч, перелом кісток склепіння черепа з переходом на основу із правобічною гематореєю та набряком головного мозку, злам стінок основної пазухи, перелом кісток тазу з ушкодженням лобкової та сідничної кісток зліва. Вказані ушкодження могли утворитись 17.03.2021 р. від контакту з виступаючими частинами транспортного засобу пересування при наїзді його на пішохода з послідуючим падінням потерпілої на дорожнє покриття і відноситься до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило тяжке тілесне ушкодження потерпілій ОСОБА_7 , тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому визнав повністю та вказав, що не побачив переключення світлофора, оскільки перед ним їхав автомобіль, який повертав на Сороки-Львівські. Дорога була слизька, намагавсь зупинитися, однак машина пішла юзом. Після здійснення наїзду на ОСОБА_7 викликав швидку та поліцію. Намагався надати першу медичну допомогу, у вчиненому розкаюється, вказав, що ним відшкодовано шкоду потерпілій в добровільному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе виним повністю у вчиненні кримінального правопорушення, який йому інкримінується, фактичні обставини кримінального правопорушення не оспорюються учасниками судового розгляду і вони не заперечують про визнання недоцільним дослідження доказів стосовно обставин вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, суд впевнившись у правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин та у відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно цих фактичних обставин справи.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 його винуватість стверджується іншими доказами, зібраними по кримінальному провадженню. Однак, суд визнає недоцільним дослідження доказів про фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються, оскільки проти цього не заперечують учасники судового розгляду.

На підставі наведеного суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушння передбаченого ч.2 ст. 286 КК України доведена повністю.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст. 286 КК України є правильною так як він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило тяжке тілесне ушкодження потерпілій ОСОБА_7 .

За вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_4 підлягає покаранню, при визначенні виду та міри покарання, суд бере до уваги суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, характер вчиненого діяння, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення та обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, який, щиро розкаюється, котрий раніше не судимий, який вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає повністю, за місцем реєстрації та роботи характеризується позитивно, на обліку в лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, працює на посаді експедитора ТзОВ «Торгово-промислова компанія «Омега-Автопоставка», відшкодував потерпілій завдану кримінальним правопорушенням шкоду.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

За встановлених обставин, для досягнення мети покарання визначеної ст. 50 КК України, суд вважає можливим звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, оскільки його виправлення є можливим без ізоляції від суспільства та покласти на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.20, п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.

Суд приходить до переконання не застосовувати до обвинуваченого ОСОБА_4 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами з огляду на те, що злочин вчинено з необережності, з врахуванням його основного місця праці на посаді експедитора сектору крос-докінгу (м. Львів) в ТзОВ «Торгово-промислова компанія «Омега-Автопоставка» з 01.02.2017 року по теперішній час, зайнята посада вимагає особистого керування транспортним засобом задля виконання трудових вимог за посадою, що стверджується копією трудової книжки ОСОБА_4 , характеристикою від 18.03.2021 року, довідками від 18.03.2021 року та від 13.02.2023 року виданими ТзОВ «Торгово-промислова компанія «Омега-Автопоставка».

Сторони клопотань про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до вступу вироку у законну силу не заявляли, підстав обирати обвинуваченому запобіжний захід немає.

Судові витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів складають 6 538, 00 грн. та підлягають стягненню в дохід держави за рахунок обвинуваченого ОСОБА_4 .

Представником потерпілої ОСОБА_7 - ОСОБА_6 в порядку ст. 128 КПК України до суду пред`явлено цивільний позов із врахуванням заяви від 23.12.2022р. до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» про відшкодування витрат пов`язаних з лікуванням у розмірі 40 963, 23 грн., регламентної виплати, пов`язаної зі стійкою втратою працездатності у розмірі 72 000,00грн., моральної шкоди в розмірі 5% від суми страхової виплати у розмірі 5 648,00грн.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що у провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження, про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Станом на час дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 17.03.2021 р. в результаті якої ОСОБА_7 завдано ушкодження здоров`ю, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Fiat Doblo», реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, застраховано в ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай». Внаслідок даної ДТП потерпілій ОСОБА_7 завдано матеріальної та моральної шкоди. З 17.03.2021 р. по 06.04.2021 р. ОСОБА_7 перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м. Львова». Після отриманих травм ОСОБА_7 пролежала два тижні у комі. Після повернення додому понад три місяці перебувала в лежачому положенні, без змоги повернутися. Відчувала страшні головні болі, запаморочення, втратила нюх та слух на праве вухо, біль у спині, тазі, нозі, які відчуває і на даний час. Надзвичайно болючим для ОСОБА_7 , є неможливість останньою доглядати за своїми батьками похилого віку, які потребують такого догляду, а також маленькою внучкою. Наслідки події, що трапилася, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу на лікування, реабілітацію, проведення правових заходів..

У судовому засіданні представник цивільного позивача позовні вимоги підтримав, просив такі задоволити.

Представник цивільного відповідача у судове засідання не прибув, повідомлявся про проведення судового засідання належним чином, відзиву до суду не скерував.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) зазначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Fiat Doblo», реєстраційний номер НОМЕР_1 на момент ДТП застрахована в ТДВ «СК`Ю.ЕС.АЙ» за полісом № АО4654761.

Відповідно до п.24.1 ст.24 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

У судовому засіданні досліджено надану медичну документацію щодо перебування на лікуванні позивачки ОСОБА_7 . Зокрема, згідно виписок з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_7 № 7865, остання перебувала на лікуванні у КНП КЛШМД м. Львова з 17.03.2021 р. по 06.04.2021 р., внаслідок отримання травми у ДТП 17.03.2021 року, також знаходилась на ШВЛ та мед.седації. Під час лікування проведена антибіотикотерапія, протинабрякова протизапальна, відновна, ноотропна терапія.

Згідно висновку експерта № 58/21 від 17.03.2021 р. згідно медичної карти стаціонарного хворого № 7865 та при огляді потерпілої ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження: синець в лобній ділянці ліворуч, перелом кісток склепіння черепа з переходом на основу із правобічна гематореєю та набряком головного мозку, злам стінок основної пазухи, перелом кісток тазу з ушкодженням лобкової та сідничної кісток зліва.

Копіями чеків на придбання лікарських засобів підтверджуються витрати позивачки на лікування у розмірі 40 963, 23 грн.

Беручи до уваги зазначене, суд вважає, що заявлена сума витрат на лікування підлягає до стягнення з відповідача.

Згідно з п. 26.1, 26.2 ст.26 Закону шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до Цивільного кодексу України. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить: у разі встановлення III групи інвалідності - 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про державний бюджет на 2021 рік» мінімальний розмір заробітної плати у місячному розмірі становить 6 000 грн. Таким чином розмір страхового відшкодування за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілою ОСОБА_7 внаслідок ДТП становить 72 000 грн. (12 х 6 000).

Беручи до уваги зазначене, суд вважає, що розмір страхового відшкодування за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілої, підлягає до стягнення з відповідача.

Відповідно до ст.26-1 Закону страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

За п. 9 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Так, відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яка остання зазнала у зв`язку із заподіянням їй тяжких тілесних ушкоджень, порушенням звичного способу життя через тривале лікування, тому враховуючи характер немайнових втрат, глибини фізичних та душевних страждань, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках та вимоги розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що розмір компенсації в грошовому еквіваленті, що підлягає стягненню із страхової компанії складає 5% від страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю відповідає сумі в 5 648,00грн.грн., а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Із врахуванням завданої майнової та моральної шкоди, заподіяної потерпілій ОСОБА_7 внаслідок вчинення злочину, цивільний позов, слід задоволити.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду Львівської області від 19.03.2021р. на речові докази, слід скасувати.

Керуючись ст.ст.100, 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

відеофайл з назвою «відео Кінаш1» на якому зафіксовано механізм розвитку ДТП - залишити в матеріалах кримінального провадження;

автомобіль марки «Fiat Doblo», реєстраційний номер НОМЕР_1 - вважати повернутим власнику ОСОБА_4 .

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 19.03.2021 р. на речові докази, а саме на автомобіль марки «Fiat Doblo», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 6 538, 00 грн. (шість тисяч п`ятсот тридцять вісім гривень 00 копійок) витрат на залучення експертів.

Цивільний позов ОСОБА_7 - задоволити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» () на користь ОСОБА_7 відшкодування витрат пов`язаних з лікуванням у розмірі 40 963, 23 грн.(сорок тисяч дев`ятсот шістдесят три грн. 23 коп.), регламентої виплати, пов`язаної зі стійкою втратою працездатності у розмірі 72 000,00грн.(сімдесят дві тисячі грн..), моральної шкоди в розмірі 5 648, 00 грн. (п`ять тисяч шістсот сорок вісім грн.).

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення.

СуддяОСОБА_1