Справа № 201/8299/23
Провадження № 1-кс/201/3182/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Сватівської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 (відеоконференцзв`язок), розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Сватівської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_5 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, у кримінальному провадженні № 0000715, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.11.2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад клопотання.

Прокурор звернувся до слідчого судді з вищевказаним клопотанням, в обґрунтування якого посилається на те, що слідчими СВ 3-го управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені за № 0000715 від 30.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_6 у вказаному кримінальному провадженні набула статусу підозрюваної у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, до слідчого за викликами не з`являється, перебуває на тимчасово окупованій території, її оголошено у розшук, наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просив в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України обрати їй запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Позиції учасників.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі з підстав, вказаних в клопотанні.

Захисник просив у задоволенні клопотання відмовити, посилаючись на відсутності конфіденційної зустрічі з підзахисною і непогодження спільної правової позиції.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Слідчим відділом 3 управління (з дислокації у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000715 від 30.11.2022 за фактом добровільного зайняття громадянкою України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до статей 1-3, 6 Конституції України - Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава; суверенітет України поширюється на всю її територію; Україна є унітарною державою; територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною; людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову; органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі статтями 17, 19, 65, 68 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу; на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом; на території України не допускається розташування іноземних військових баз; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України; кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей; незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», від 12.05.2015 за № 389-VIII, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 Російською Федерацію здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв`язку із чим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб та у подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжувався Указами Президента України (№ 133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, №254/2023 від 19.05.2023) із затвердженням відповідними Законами України.

Внаслідок ведення агресивної війни з боку російської федерації (далі РФ) проти України, приблизно 05 березня 2022 року с. Лизине та інші населенні пункти Білокуракинської селищної об`єднаної громади Сватівського району Луганської області, захоплено збройними силами рф спільно з незаконними збройними формуваннями так званої «луганської народної республіки» (далі «лнр»).

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 за №309 викладено перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окуповані російською федерацією. Згідно з зазначеним переліком Білокуракинська селищна територіальна громада Сватівського району Луганської області з 05.03.2022 перебуває під тимчасовою окупацією та оточенні (блокуванні) з боку рф та незаконних збройних формувань так званої «лнр».

Указом так званого голови «лнр» від 03.03.2022 УГ-125/22 серед іншого створена Адміністрація Білокуракинського району так званої «лнр». Тобто на вказаній тимчасово окупованій України, а саме території Білокуракинської селищної територіальної громади Сватівського району Луганської області державою-агресором створено незаконні органи «державної влади».

У квітні 2022 року, більш точний час встановити за об`єктивних причин не виявилось можливим, ОСОБА_6 , будучи громадянкою України, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, усвідомлюючи російську агресію проти України, з метою переслідування своїх особистих інтересів, перебуваючи на території с. Лизине Білокуракинської селищної територіальної Луганської області, маючи умисел на зайняття керівної посади окупаційної влади в с. Лизине Білокуракинської селищної територіальної Луганської області, та реалізуючи його, вступила в злочинну змову з окупаційними військами російської федерації та представниками так званої «лнр», та отримавши від них пропозицію на зайняття посади в адміністративному органі окупаційної, в порушення вимог Конституції та Законів України, добровільно, умисно погодилася на вказану пропозицію.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_6 , у квітні 2022 року, більш точний час встановити за об`єктивних причин не виявилось можливим, будучи громадянкою України, перебуваючи на території Білокуракинської селищної територіальної Луганської області, діючи зі своїх особистих мотивів та бажання на зайняття посади в окупаційному органі держави-агресора, погоджуючись на пропозицію представників окупаційної адміністрації держави-агресора російської федерації та представників незаконних збройних формувань так званої «лнр», умисно зайняла посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, а саме посаду «начальника відділу із забезпечення життєдіяльності с. Лизине так званої адміністрації Білокуракинського району лнр», тобто у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, що здійснює свою протиправну діяльність на тимчасово окупованій території Білокуракинської селищної територіальної Луганської області.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, а саме у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території.

Щодо обґрунтованої підозри.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі "Murray v.United Kingdom", 14310/88, 28.10.94, п. 55).

Уявлення про "обґрунтовану підозру" має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка оголосила про підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні такого кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколом огляду мережі Інтернет від 13.12.2022 сайту під назвою (мовою оригіналу) «Приосколье 31», а саме публікацію сайту під назвою (мовою оригіналу) « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де виявлено публікацію та фотоматеріал на якому зображено начальника відділу забезпечення життєдіяльності с. Лизине так званої адміністрації Білокуракинського району «лнр» ОСОБА_6 та її коментар щодо вражень від зазначеної події підписаний ім`ям (мовою оригіналу) « ОСОБА_7 »;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 23.12.2022, яка пояснює, що виїхала із ТОТ 27.06.2022 та під час перебування в Сватівському районі Луганської області їй стало відомо, що ОСОБА_6 зайняла посаду «начальника відділу із забезпечення життєдіяльності с. Лизине так званої адміністрації Білокуракинського району лнр»;

-протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 23.12.2022, де свідок ОСОБА_8 впізнає за фотознімками ОСОБА_6 ;

-протоколом огляду Інтернет публікацій від 23.12.2022 за участі свідка ОСОБА_8 , де свідок впізнає на одному із фотознімків до публікації ОСОБА_6 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 24.12.2022, який пояснює, що ОСОБА_6 зайняла посаду «начальника відділу із забезпечення життєдіяльності с. Лизине так званої адміністрації Білокуракинського району лнр»;

-протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 24.12.2022, де свідок ОСОБА_9 впізнає за фотознімками ОСОБА_6 ;

-протоколом огляду Інтернет публікацій за участі свідка ОСОБА_9 , де свідок ОСОБА_9 від 24.12.2022 впізнає на одному із фотознімків до публікації ОСОБА_6

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 28.12.2022, яка пояснює, що виїхала із ТОТ 17.05.2022 та під час перебування в Сватівському районі Луганської області їй стало відомо, що ОСОБА_6 зайняла посаду «начальника відділу із забезпечення життєдіяльності с. Лизине так званої адміністрації Білокуракинського району лнр»;

-протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 28.12.2022, де свідок ОСОБА_10 впізнає за фотознімками ОСОБА_6 ;

-протоколом огляду Інтернет публікацій за участі свідка ОСОБА_10 від 28.12.2022, де свідок ОСОБА_10 впізнає на одному із фотознімків до публікації ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної ОСОБА_6 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Щодо належного повідомлення про підозру.

20.05.2023 з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» №101 (7499) від 20.05.2023, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження).

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням Білокуракинської селищної територіальної громади Сватівського району Луганської області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, 13.05.2023 в газеті «Урядовий кур`єр» №96(7494), яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора в установленому законом порядку, було здійснено виклик ОСОБА_6 для участі у слідчих діях на 10 годину 00 хвилин на 17.05.2023, 18.05.2023, 19.05.2023.

Крім того, 20.05.2023 в газеті «Урядовий кур`єр» №101 ( НОМЕР_1 ), яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора в установленому законом порядку, було здійснено виклик ОСОБА_6 на 10:00 годину 24.05.2023, 25.04.2023, 26.05.2023 для участі останньої у слідчих діях.

Жодного разу у призначений час громадянка України ОСОБА_6 у призначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Главою 11 КПК України визначається порядок виклику слідчим, прокурором, судовий виклик і привід.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Враховуючи наведені вище обставини, слідчим за погодженням з прокурором 20.05.2023, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» №101 (7499) від 20.05.2023, який є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

Таким чином 20.05.2023 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 набула статусу підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, а саме у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території.

Щодо ризиків.

Слідчий суддя вважає доведеними вказані ризики, передбачені пунктами 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому слідчий суддя враховує, що як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а обов`язки, про покладення (продовження) яких клопоче орган досудового розслідування у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, - бути у взаємозв`язку з ними. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду свідчать такі обставини:

-- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 в разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, в якому вона підозрюється (відповідно до ст. 12 КК України вказаний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів. Санкція ч. 5 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої).

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення;

- неприбуття на виклик до СВ 3 управління шість разів, у тому числі тричі у статусі підозрюваної та неповідомлення слідчому та прокурору про причини та неможливість прибуття на виклик, що свідчить про те, що підозрювана на цей час вже переховується від органу досудового розслідування;

- спосіб вчинення злочину (вчинив умисно, під час воєнного стану, що має негативні наслідки для всієї територіальної громади та України в цілому, знаходиться на тимчасово окупованій території, що з великою часткою ймовірності спонукатиме її до втечі у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу).

Про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, пов`язаний із можливістю знищити, сховати або спотворити ОСОБА_6 будь-яку із речей чи документів (уставні, реєстраційні документи, накази, розпорядження, кадрова документація, функціональні обов`язки, посадові інструкції, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме продовжити кримінальне правопорушення, у якому вона підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить:

- тимчасова окупація території України, а саме Сватівського району Луганської області, в якому створений незаконний окупаційний орган держави-агресора та де зайняла керівну посаду підозрювана, що дає їй можливість продовжувати здійснення незаконної діяльності та унеможливлює реальне відбування покарання, яке може бути призначене останній у разі її засудження за цей злочин.

Щодо розшуку.

Постановою слідчого від 30.05.2023 на підставі ст. 281 КПК України підозрювану ОСОБА_6 оголошено в розшук.

Щодо перебування підозрюваної на окупованій території.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 05 березня 2022 року, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року №309 Білокуракинська селищна територіальна громада Сватівського району Луганської області є тимчасово окупованою територією України.

Таким чином, факт тимчасової окупації території Білокуракинської селищної територіальної громади Луганської області є загальновідомим та не потребує додаткового підтвердження.

Той факт, що підозрювана ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України підтверджується:

-Протоколом огляду мережі Інтернет від 13.12.2022 сайту під назвою (мовою оригіналу) «Приосколье 31», а саме публікацію сайту під назвою (мовою оригіналу) « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де виявлено публікацію та фотоматеріал на якому зображено начальника відділу забезпечення життєдіяльності с. Лизине так званої адміністрації Білокуракинського району «лнр» ОСОБА_6 та її коментар щодо вражень від зазначеної події підписаний ім`ям (мовою оригіналу) « ОСОБА_7 »;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 23.12.2022, яка пояснює, що виїхала із ТОТ 27.06.2022 та під час перебування в Сватівському районі Луганської області їй стало відомо, що ОСОБА_6 зайняла посаду «начальника відділу із забезпечення життєдіяльності с. Лизине так званої адміністрації Білокуракинського району лнр»;

-протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 23.12.2022, де свідок ОСОБА_8 впізнає за фотознімками ОСОБА_6 ;

-протоколом огляду Інтернет публікацій від 23.12.2022 за участі свідка ОСОБА_8 , де свідок впізнає на одному із фотознімків до публікації ОСОБА_6 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 24.12.2022, який пояснює, що ОСОБА_6 зайняла посаду «начальника відділу із забезпечення життєдіяльності с. Лизине так званої адміністрації Білокуракинського району лнр»;

-протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 24.12.2022, де свідок ОСОБА_9 впізнає за фотознімками ОСОБА_6 ;

-протоколом огляду Інтернет публікацій за участі свідка ОСОБА_9 , де свідок ОСОБА_9 від 24.12.2022 впізнає на одному із фотознімків до публікації ОСОБА_6

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 28.12.2022, яка пояснює, що виїхала із ТОТ 17.05.2022 та під час перебування в Сватівському районі Луганської області їй стало відомо, що ОСОБА_6 зайняла посаду «начальника відділу із забезпечення життєдіяльності с. Лизине так званої адміністрації Білокуракинського району лнр»;

-протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 28.12.2022, де свідок ОСОБА_10 впізнає за фотознімками ОСОБА_6 ;

-протоколом огляду Інтернет публікацій за участі свідка ОСОБА_10 від 28.12.2022, де свідок ОСОБА_10 впізнає на одному із фотознімків до публікації ОСОБА_6 .

Висновки.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

З огляду на те, що у судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, що ОСОБА_6 набула статусу підозрюваної у кримінальному провадженні, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також факт того, що сукупність доказів у своєму зв`язку вказують слідчому судді на достатність підстави вважати, що підозрювана перебуває на тимчасово окупованій території України, її оголошено у розшук, слідчим суддею встановлено достатні підстави для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу за відсутності підозрюваного, відповідно до приписів ч. 6 ст. 193 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входить до вищевказаного переліку, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також враховуючи факт її переховування від органу досудового розслідування, а також те, що у кримінальному провадженні зібрані докази, які у своїй сукупності свідчать про вчинення нею інкримінованого їй кримінального правопорушення, беручи до уваги його тяжкість та специфіку, а також те, що у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованого злочину їй може бути призначено покарання у виді реального позбавлення волі на строк до десяти років, дані про особу підозрюваної, до неї може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Щодо застави.

Згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

Оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входить до переліку, перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави слідчий суддя не визначає.

Інші питання.

Згідно ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі ч. 6 статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Визначення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, тобто визначення, таким чином строку тримання особи під вартою, здійснюється лише під час застосування щодо особи запобіжного заходу, що відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, можливе після затримання особи, а слідчий суддя, суд не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки такої особи до органу досудового розслідування, зобов`язаний розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід за обов`язкової присутності такого підозрюваного, обвинуваченого.

Посилання захисника на те, що він не мав конфіденційної бесіди із своїм підзахисним, що позбавляє наразі висловити спільну правову позицію, слідчим суддею не враховується, оскільки, у випадку затримання підозрюваного згідно з положеннями ч. 6 ст.193 КПК України, після його затримання і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід. В такому разі до початку такого розгляду захисник має право на конфіденційну бесіду із своїм підзахисним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 193, 194, 197 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити.

В порядку ч. 6 ст. 193 КПК України обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, у кримінальному провадженні № 0000715, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.11.2022 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановлює ухвалу.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Дана ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали доручити прокурору Сватівської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1