Справа № 642/2306/23
Провадження № 1-кп/642/270/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2023 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до ст.ст.381, 382КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акту рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000009 від 02.03.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Хмельницької області Кам`янець-Подільського с.Слобідка-Рахнівська, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , солдата, на посаді робітника підсобного інженерного відділення інженерного взводу інженерної роти військової частини НОМЕР_1 , не одруженого, раніше не судимого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України-

ВСТАНОВИВ:

В невстановлену дату та час, але не пізніше 02.03.2023, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував у м. Харкові, більш точну адресу під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим, при невстановлених в ході досудового слідства обставинах та у невстановлений досудовим розслідуванням час, на землі знайшов напівпрозорий полімерний пакет з подрібненою речовиною рослинного походження, зеленого кольору, особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, яку ОСОБА_3 помістив до лівої кишені куртки вдягнутої на ньому, тим самим незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який почав незаконно зберігати при собі з метою подальшого особистого вживання, без мети збуту.

02.03.2023 року ОСОБА_3 перебував у головній залі залізничного вокзалу станції «Харків-Пасажирський», розташованому за адресою: м. Харків, Привокзальна площа, 1 де, цього ж дня, о 10:36 годин був зупинений співробітниками поліції та згідно ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» у ОСОБА_3 було перевірено документи, проведено бесіду, в ході якої останній повідомив, що при ньому знаходиться особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, у зв`язку з чим було викликано слідчо-оперативну групу та проведено огляд місця події, в ході якого у ОСОБА_3 було вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс.

У подальшому, під час проведення огляду місця події у період часу з 10 год. 36 хв. по 10 год. 50хв. військовослужбовець ОСОБА_3 добровільно видав полімерний пакет всередині якого знаходилась суха речовина рослинного походження, подрібнена, зеленого кольору, яка відповідно до висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України СЕ-19/121-23/4586-НЗПРАП від 29.03.2023 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, маса канабісу, в перерахунку на суху речовину, склала 16.8263 г.

Таким чином, військовослужбовець ОСОБА_3 , всупереч Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та Закону України «Про обіг в Україні- наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», незаконно придбав, перевіз та зберігав без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, що віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг якої -боронено, згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 05.2000 року.

Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Разом з тим, зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності, а обвинувачений ОСОБА_3 представлений захисником адвокатом ОСОБА_4 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. А тому суд, за клопотанням прокурора Харківської спеціалізований прокуратури у сфері оборони ОСОБА_5 , що регламентоване ч. 1 ст. 302 КПК України, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч. 2 ст. 382 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєному кримінальному проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України - тобто у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів, без мети збуту - доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети, кари, виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, ставлення обвинуваченого до вчиненого, яке полягає у визнанні вини, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є військовослужбовцем, має постійне місце реєстрації та проживання, на утриманні малолітніх дітей чи осіб похилого віку не має.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі №1-33/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Суд приходить до висновку, що для виправлення обвинуваченого та попередження здійснення ним нових кримінальних правопорушень останньому необхідно призначити покарання в межах санкції ч.1 ст. 309 КК України у вигляді штрафу, що буде реальним для виконання та необхідним і достатнім для попередження вчинення нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

Суд вважає, що призначене покарання відповідає позиції ЄСПЛ, викладеній у рішеннях по справах «Бакланов проти Росії» від 09.06.2015 р. та «Фрізен проти Росії» від 24.03.2015 р., в яких ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних свобод особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 р. ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистого надмірного тягаря для особи.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання у вигляді штрафу є справедливим, співмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Конвенції, як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета і невідворотність покарання.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати за проведену експертизу Харківського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/121 -23/4586-НЗПРАП від 29.03.2023 у розмірі 1132,68 грн., стягнути з ОСОБА_3 на користь держави, відповідно до ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався та підстав для його обрання немає.

Прокурором подано суду матеріали кримінального провадження №000009 від 02.03.2023 щодо ОСОБА_7 зібрані відповідно до вимог КПК України, які підлягають зберіганню разом зі справою.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 368, 370, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. (сімнадцять тисяч грн. 00 коп.).

Речові докази, які зберігаються в камері схову речових доказів відділення поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області, а саме: речовину рослинного походження, масою 18,3952 грама, яка є особливо небезпечним засобом канабісом, маса канабісу, в перерахунку на суху речовину, становить 16,8263 гр. - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати за проведену експертизу № СЕ-19/121 -23/4586-НЗПРАП від 29.03.2023 на користь держави у розмірі 1132,68 грн., (одна тисяча сто тридцять дві грн., 68 коп.) грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1