Справа № 591/4434/23
Провадження № 1-кс/591/2040/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2023 року м. Суми

Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУ НП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми з клопотанням, узгодженим з прокурором, про арешт майна, яке мотивував тим, що в провадженні СУ ГУ НП в Сумській області знаходиться кримінальне провадження №0000125 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 369 КК України, зокрема в тому, що він протягом травня-червня 2023 року незаконно організував переправлення осіб через державний кордон України та надав неправомірну вигоду працівнику державної прикордонної служби за надання допомоги у перевезенні людей через державний кордон до рф.

Просив накласти арешт на майно, яке перебуває у володінні банківської установи АТ КБ «ПриватБанк» (код банку (МФО) 305299, код за , поштовий індекс 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д) та використовується власником ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з прив`язаною до нього банківською карткою № НОМЕР_2 , оскільки воно може бути доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчий клопотання підтримав з мотивів наведених в ньому.

Слідчий суддя, дослідивши подані докази вважає, що клопотання про арешт майна не підлягає задоволенню в зв`язку з наступним.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СУ ГУ НП в Сумській області знаходиться кримінальне провадження №0000125 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 369 КК України.

Як вбачається з положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 171 КПК України клопотання слідчого повинно містити перелік і види майна, що належить арештувати, однак всупереч зазначеній нормі в клопотанні не конкретизовано на яке саме майно необхідно накласти арешт.

При цьому, ч.3 ст.170 КПК України, встановлено, що у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи виключно за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 («Речові докази») цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.1 ст.173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч.1 ст.170 цього Кодексу, а згідно ч.2 цієї статті при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати, крім іншого: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Разом з тим, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази того, що зазначене у клопотанні майно є доказом злочину, тобто було знаряддям чи предметом вчинення якихось протиправних і кримінально-караних дій, направлених на вчинення дій, передбачених диспозиціями ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 369 КК України, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Зокрема слідчим не обгрунтовано та не надано доказів, що на рахунках, які використовується власником ОСОБА_4 , з прив`язаною до банківської картки № НОМЕР_2 , знаходяться кошти, які були предметом злочину чи здобуті в результаті злочинних діянь.

Також у повідомленні про підозру відсутні будь-які дані про використання вказаного рахунка ОСОБА_4 , з прив`язаною до банківської картки для отримання коштів від здійснення злочинної діяльності.

Слідчим не доведено, як це передбачено п.2 ч.3 ст. 132 КПК України, що потреби досудового розслідуваннявиправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170-171,173 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУ НП в Сумській області ОСОБА_3 відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Сумської області протягом 5 днів з дня її вручення.

Слідчий суддя ОСОБА_1