Провадження № 1-кс/344/4853/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0002204 від 08.07.2023,

В С Т А Н О В И В:

Слідча слідчого відділу Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором звернулася з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначила, що слідчим відділом Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування по матеріалах кримінального провадження № 0002204 від 08.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 07 липня 2023 року до чергової частини Івано-Франківського РУП надійшло повідомлення про те, що у період часу з 30.06.2023 по 01.07.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець ЗСУ ВЧ НОМЕР_1 , у період дії на території України воєнного стану, таємно, вчинив крадіжку грошових коштів з банківських карток АТ КБ "Приватбанк", які належали ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинив останньому майнову шкоду в сумі 60 000 гривень.

В ході досудового розслідування було допитано потерпілого, який повідомив, що в своєму користуванні мав дві банківські карти АТ КБ «ПриватБанк», які на даний час з невідомих причин відсутні. У зв`язку з тим, що потерпілий не мав потреби в грошах, то і не зауважив їх відсутність.

Однак 02.06.2023 року, коли потерпілому знадобилися грошові кошти він побачив. Що його банківські карти, які завжди знаходились за місцем його проживання відсутні і додаток «Приват24» не працює.

В подальшому потерпілий через декілька днів звернувся до відділення АТ КБ «ПриватБанк», де йому повідомили, що його банківські карти ним же у відділенні банку в м. Галич перевипущено та збільшено кредитний ліміт до 100 000 грн, які частково вже зняті, однак потерпілий повідомив, що жодних операцій зі своїми картами не проводив, кредитні ліміти не піднімав та попросив заблокувати всі наявні на його ім`я банківські карти.

07.07.2023 року на лінію «102» було надіслано повідомлення про те, що інша особа представившись даними ОСОБА_6 намагалась провести банківські операції з його банківським картами, однак була виявлена працівниками банку.

В ході огляду місця події, 07.07.2023 року, ОСОБА_4 , який у відділенні банку представився ОСОБА_5 , добровільно видав банківську карту № НОМЕР_2 та мобільний телефон марки Ксіоміредмі 10с (ІМЕІ НОМЕР_3 , ІМЕІ2 НОМЕР_4 ) з сім картою НОМЕР_5 .

08 липня 2023 року банківську карту № НОМЕР_2 та мобільний телефон марки Ксіоміредмі 10с (ІМЕІ НОМЕР_3 , ІМЕІ2 НОМЕР_4 ) з сім картою НОМЕР_5 , власником яких є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0002204 від 08.07.2023 року.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження накладення арешту на майно може призвести до його можливого приховування, пошкодження, зникнення, втрати абонастання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Метою накладення арешту на банківську карту № НОМЕР_2 та мобільний телефон марки Ксіомі редмі 10с (ІМЕІ НОМЕР_3 , ІМЕІ2 НОМЕР_4 ) з сім картою НОМЕР_5 є збереження речових доказів.

Слідча разом із клопотанням подала заяву, відповідно до якої просить розглянути клопотання у її відсутності.

Володілець майна подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Встановлено, що слідчий звернувся з вказаним клопотання, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Ст. 173 КПК України визначено порядок вирішення питання про арешт майна.

Слідчим відділом Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування по матеріалах кримінального провадження № 0002204 від 08.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

З протоколу огляду місця події від 07.07.2023 року вбачається, що 07.07.2023 року, ОСОБА_4 , який у відділенні банку представився ОСОБА_5 , добровільно видав банківську карту № НОМЕР_2 та мобільний телефон марки Ксіоміредмі 10с (ІМЕІ НОМЕР_3 , ІМЕІ2 НОМЕР_4 ) з сім картою НОМЕР_5 .

В той же час, згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Постановою слідчого СВ Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 від 08.07.2023 року банківську карту № НОМЕР_2 та мобільний телефон марки Ксіоміредмі 10с (ІМЕІ НОМЕР_3 , ІМЕІ2 НОМЕР_4 ) з сім картою НОМЕР_5 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0002204 від 08.07.2023 року.

Слідчим поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що банківська карта № НОМЕР_2 та мобільний телефон марки Ксіомі редмі 10с (ІМЕІ НОМЕР_3 , ІМЕІ2 НОМЕР_4 ) з сім картою НОМЕР_5 , власником яких є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , можуть бути використані, як доказ у кримінальному провадженні, тобто відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відтак, враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки, незастосування накладення арешту, може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як його зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на банківську карту № НОМЕР_2 та мобільний телефон марки Ксіомі редмі 10с (ІМЕІ НОМЕР_3 , ІМЕІ2 НОМЕР_4 ) з сім картою НОМЕР_5 , власником яких є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1