Справа № 161/8519/23
Провадження № 1-кп/161/1005/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про продовження запобіжного заходу

м. Луцьк 29 травня 2023 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши на підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000432 за обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_6 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст 115 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , без визначення розміру застави, оскільки ризики передбачені ст.177 КПК України не зникли.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення клопотання.

Як вбачається із реєстру матеріалів досудового розслідування та доданих до обвинувального акту матеріалів, 05.04.2023 року ухвалою слідчого судді ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.06.2023 року.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Вирішуючи питання доцільності саме продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, те, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин, за який перебачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, та який відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, злочин вчинений із застосуванням фізичного насильства, що спричинило загибель людини, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність, може незаконно впливати на показання свідків, одна із яких є його дружиною та проживає з ним за однією адресою, крім того, перебуваючи на свободі, задля уникнення кримінальної відповідальності, обвинувачений може переховуватись від суду. Ризики щодо цього є дійсними та триваючими, а більш м`яка міра запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі - Браво проти Італії», затримання і тримання особи під вартою допустимі не лише у випадку доведеності факту скоєння злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою попереднього розслідування, досягненню мети якого і є тримання під вартою. Факти, що викликали підозру, не обов`язково повинні бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження, або навіть пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Суд зауважує, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винним у вчиненні злочину, з огляду на вірогідність переховування від суду, незаконний вплив на свідків та потерпілого, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, не спростовують відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

З урахуванням існуючих ризиків та оцінюючи сукупність обставин, передбачених ст.178 КПК України, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний щодо обвинуваченого, може забезпечити його належну процесуальну поведінку у майбутньому, та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підстав для скасування чи зміни запобіжного заходу у встановленому законом порядку суд не вбачає.

Доказів того, що всі обставини, які були підставою для зміни обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з часом змінилися, суду не надано. Обвинувачений або його захисник не подали до суду клопотання з наведенням підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу.

Вислухавши сторони, суд вважає, що ОСОБА_6 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Луцький слідчий ізолятор» строком на 60 днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Втім, з огляду на конкретні обставини справи, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , яке є особливо тяжким злочином, вчиненим із застосуванням насильства та, який спричинив загибель людини, тому суд вважає за недоцільне визначати розмір застави, оскільки такий запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Заслухавши думку учасників справи, керуючись ст.ст.314-316 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Луцький слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто з 29.05.2023 року до 27.07.2023 року, включно, без визначення розміру застави.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, надіслати до Державної установи «Луцький слідчий ізолятор», для організації її виконання.

Відкласти підготовче судове засідання на 22.07.2023 року на 15-00 годину.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення через Луцький міськрайонний суд до Волинського апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя ОСОБА_1