СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/1839/21
пр. № 1-кп/759/242/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Святошинського районного суду м. Києва кримінальні провадження № 0004505 від 11.12.2020р., № 0004089 від 19.10.2020р., стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв Миколаївської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, керівника ТОВ "ПЕРСОНАЛ ТРЕЙДІНГ" та ТОВ "ЗАХІДЕНЕРГОТРЕЙДИНГ", не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 23.03.2004 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на основі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 24.06.2004 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, 69, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, 01.11.2005 року умовно-достроково звільнений з Павлоградської виправної колонії з невідбутим строком 1 рік 5 місяців 11 днів;

- 27.02.2008 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, 06.01.2010 року звільнений з Казанської виправної колонії №93 з невідбутим строком на 1 рік 10 місяців 20 днів;

-25.11.2010 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі;

-22.04.2011 року Очаківським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;

-24.05.2011 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;

-20.10.2011 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;

-17.05.2012 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі, 09.04.2015 року звільнений з Казанської виправної колонії №93 по відбуттю строку покарання;

-13.10.2020 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік, 21.09.2021 року Київським апеляційним судом вирок Святошинського районного суду м. Києва від 13.10.2020 скасовано та призначено покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі;

-15.06.2022 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 4 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років 1 (одного) місяця позбавлення волі;

- 04.08.2022 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років 1 (одного) місяця позбавлення волі;

- 13.09.2022 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років 2 (два) місяця позбавлення волі;

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Первомайськ Луганської області, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_9 , прокурора ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_12 , захисника ОСОБА_13 , потерпілого ОСОБА_14 , представника потерпілого ОСОБА_15 ,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що 19.10.2020, приблизно о 03 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: м. Київ вул. Булгакова, 12-А, за попередньою змовою групою осіб, спільно зі ОСОБА_8 , діючи загальнонебезпечним способом, шляхом підпалу, умисно знищив чуже майно, а саме: автомобіль марки "Volkswagen Passat" д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , завдавши останньому матеріального збитку, який згідно автотоварознавчої експертизи від 25.11.2020 № СЕ-19/111-20/52527-АВ становить 192 880, 00 грн.

Так, ОСОБА_7 , у невстановлений для досудового розслідування час та місці, домовився зі ОСОБА_16 про пошкодження чужого майна шляхом підпалу, а саме: автомобіля марки "Volkswagen Passat" д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки між останніми неодноразово виникали словесні конфлікти на ґрунті тривалої особистої неприязності.

Після чого, 19.10.2020 о 03 годині 11 хвилині, ОСОБА_7 , після заздалегідь обумовленого плану, діючи згідно досягнутої раніше домовленості зі ОСОБА_8 , прибули до магазину «АТБ-Маркет», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, 17-а, де придбали легкозаймисту речовину «Хімекспрес», загальною вартістю 23 гривні 80 копійок, та рушили до місця знаходження автомобіля марки "Volkswagen Passat", д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

19.10.2020 приблизно о 03 годині 25 хвилин, ОСОБА_7 спільно зі ОСОБА_8 прибули до автомобіля марки "Volkswagen Passat", д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився на прибудинковій території будинку 12-а по вул. Булгакова в місті Києві, з метою пошкодження загальнонебезпечним способом, а саме шляхом підпалу вищевказаного автомобіля.

З метою виконання злочинного умислу направленого на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, ОСОБА_7 спільно зі ОСОБА_8 , усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, загальнонебезпечний спосіб та настання тяжких наслідків, зокрема те, що внаслідок їхніх дій можуть постраждати сторонні особи, за допомогою легкозаймистої речовини «Хімекспрес» здійснив підпал автомобіля марки "Volkswagen Passat", д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом відкриття вогню разом із придбаною заздалегідь легкозаймистою речовиною, після чого пересвідчившись, що автомобіль загорівся, швидко направились у невідомому напрямку з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушенні визнав частково, надав покази за змістом яких він 19.10.2020 приблизно о 03 годині 30 хвилин, знаходячись за адресою: м. Київ вул. Булгакова, 12-А, умисно підпалив автомобіль марки "Volkswagen Passat", д.н.з. НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_14 з мотивів особистої неприязні, яка виникла через дрібні побутові конфлікти за час його проживання по сусідству з потерпілим. Заперечив той факт, що під час вчинення ним підпалу автомобіля з ним перебував ОСОБА_8 , оскільки напередодні ввечері до нього приходили робітники та знайомі, які допомагали заносити йому меблі до квартири, серед яких був і його товариш ОСОБА_8 . Меблі до квартири заносили до пізньої ночі, тому він неодноразово ходив до магазинів для придбання продуктів харчування, під час чого він також купив легкозаймисту речовину з метою по завершенню роботи розпалити багаття, щоб посмажити м`ясо та пригостити робітників, віддячивши їм таким чином за роботу. Зауважив, що будь хто з робітників, які в той вечір заносили меблі до його квартири, міг бути з ним поруч під час того, як він підпалив автомобіль потерпілого, водночас це не міг бути ОСОБА_8 , оскільки останній, на його думку, відмовив би його від такого вчинку. У скоєному розкаявся, попросив пробачення у потерпілого ОСОБА_14 за скоєне, цивільний позов потерпілого визнав повністю.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушенні не визнав, надав покази за замістом яких 18.10.2020 він відгукнувся на прохання свого друга ОСОБА_7 допомогти йому занести у квартиру меблі, тому приблизно о 21-00 год. він прийшов до нього додому та допомагав вантажити меблі, що тривало приблизно до 02-00 год. ночі. Під час цього він разом з ОСОБА_7 ходив до магазину, щоб купити харчі. По завершенню роботи, приблизно о 02-00 год. 19.10.2020 він пішов до себе додому. З потерпілим ніяких контактів не мав. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_14 не визнав повністю.

Невизнання своєї вини ОСОБА_8 та часткове визнання вини ОСОБА_7 , суд оцінює критично, як намагання уникнути кримінальної відповідальності, оскільки їхня винуватість повністю підтверджується сукупністю доказів, досліджених під час судового розгляду, а саме:

- показами, наданими в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_14 , за змістом яких він входив до складу членів правління ЖБК «Булгаков» та проживав по сусідству з ОСОБА_7 , з яким неодноразово виникали конфлікти на побутовому підґрунті. Вночі 19.10.2020 йому зателефонував хтось із сусідів, та повідомив, що його автомобіль, який знаходився на прибудинковій території будинку АДРЕСА_5 , горить. Тоді він вибіг у двір та намагався погасити пожежу підручними засобами, але йому це не вдавалось, надалі приїхали пожежники, які загасили полум`я. Внаслідок підпалу автомобіль марки "Volkswagen Passat", д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у його володінні та користуванні, був знищений та відновлювальному ремонту не підлягав. Завдані йому збитки не відшкодовано. Також потерпілий уточнив, що напередодні ввечері бачив як ОСОБА_8 приходив у гості до ОСОБА_7

- показами, наданими в судовому засіданні свідком ОСОБА_17 , за змістом яких вона є керуючою ЖБК «Булгаков», за час проживання ОСОБА_7 у квартирі АДРЕСА_6 , між ним та членами правління ЖБК «Булгаков», до якого також входить ОСОБА_14 , постійно виникали побутові конфлікти, в ході який ОСОБА_7 висловлював погрози на їх адресу. Незадовго до підпалу автомобіля, належного ОСОБА_14 , ОСОБА_7 зламав замок вхідних дверей у будинку, з приводу чого ОСОБА_14 зробив йому зауваження. Напередодні вчинення кримінального правопорушення, 18.10.2020 приблизно о 11-00 год., їй зателефонувала консьєржка будинку та повідомила, що з кв. АДРЕСА_7 , де мешкав ОСОБА_7 , виносять меблі. Оскільки квартира була проблемна та перебувала під арештом, свідок зателефонувала її власнику та сповістила останнього про вказані обставини. В наступному приїхав власник помешкання та після розмови з ОСОБА_7 зупинив винос меблів. Зносити меблі з квартири, де проживав ОСОБА_7 , останньому допомагав, зокрема, ОСОБА_16 . В подальшому вона довідалась про те, що автомобіль ОСОБА_14 підпалили. У зв`язку з цим наступного дня з працівниками поліції було здійснено перегляд відеозаписів з камер відеоспостереження, встановлених на прибудинковій території ЖБК «Булгаков» та всередині житлового будинку, з яких вбачалось, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ввечері перед вчиненням підпалу автомобіля разом виходили з кв. АДРЕСА_6 , та були одягнуті так як і особи, які вчинили підпал. Інших осіб у той час на території ЖБК «Булгаков» не було, робітники, які також допомагали носити ОСОБА_7 меблі, пішли близько 19 -00 год. Також свідок зауважила, що годинник на камерах відеоспостереження, що встановлені на території ЖБК «Булгаков» не переводяться на літній/ зимовий час, а тому на відеозаписах час події відображений на годину раніше.

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19.10.2020р., згідно якого ОСОБА_14 повідомляє про те, що 19.10.2020 близько 03-00 год. ночі за адресою: м. Київ, вул. Булгакова,12-а, невстановлена особа шляхом підпалу пошкодила автомобіль марки "Volkswagen Passat", чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 ( т.2 а.с.2);

- актом про пожежу від 19.10.2020р., згідно якого пожежа виникла 19.10.2020 о 03-30 (час орієнтовний) за адресою: м. Київ, вул. Булгакова,12-а, пожежу ліквідовано 19.10.2020 о 03-59 год., пожежею знищено відсік двигуна, ЛКП передньої частини автомобіля, скло, пошкоджено салон автомобіля (т.2 а.с.4);

- звітом про причину виникнення пожежі, згідно якого ймовірною причиною пожежі, яка сталася 19.10.2020 в автомобілі "Volkswagen Passat", д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: м. Київ, вул. Булгакова,12-а, - занесення стороннього джерела запалювання (підпал) (т.2 а.с.5);

- копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , згідно якого власником автомобіля "Volkswagen Passat", д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_18 (т.2 а.с.6);

- копією довіреності від 27.07.2019р. , Р.№ 6662, згідно якої ОСОБА_18 уповноважив ОСОБА_14 розпоряджатися належним йому транспортним засобом марки "Volkswagen Passat",2002 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 , (т.2 а.с.97);

- документом з КСЕФ (копія фіскального чеку) ТОВ «АТБ - маркет», магазин «Продукти -662» в м. Києві по вул. Симиренка,17 А, від 19.10.2020, час 03:11:26, згідно якого придбано напій «Кола», морозиво, халва, розпалювач багаття,05л, «Хімекспрес» (т.2 а.с.106);

- протоколом огляду предмета від 05.01.2021р., згідно якого об`єктом огляду є компакт - диск №1 для лазерних систем зчитування, формату DVD-R, об`ємом 4,7 Gb 120 min, марки VIDEX, на якому містяться фрагменти відеозаписів камер відеоспостереження, встановлених в ТОВ «АТБ МАРКЕТ», що по вул. Симиренка,17-А в м. Києві, та компакт - диск №2 для лазерних систем зчитування, формату DVD-R, об`ємом 4,7 Gb 120 min, марки VIDEX, на якому містяться фрагменти відеозаписів камер відеоспостереження, встановлених в будинку, що по вул. Булгакова,12-А в м. Києві. При перегляді відеозаписів з компакт - диску №1 видно як 19.10.2020 о 03-02 год. два чоловіка віком 25-30 років, один з яких одягнений в темно - синю спортивну куртку з білою лінією, яка розміщена горизонтально на рукаві, нижня частина обличчя якого прикрита медичною маскою чорного кольору, другий одягнутий в куртку чорного кольору з лініями зеленого кольору, заходять до магазину «АТБ - МАРКЕТ», надалі вони обирають товар, серед якого пластикова пляшка ззовні схожа на рідину для розпалювання, та здійснюють за нього оплату на касовій зоні магазину.При перегляді відеозапису з компакт - диск № 2 видно як 19.10.2020 о 02-21год. на парковці для автомобілів два чоловіки в одязі темного кольору прямують до одного із автомобілів чорного кольору, біля якого перебувають деякий час та покидають парковку, після чого о 02-28 відбувається загоряння автомобіля. При цьому з даних відеозаписів вбачається схожість осіб за одягом та статурою, які перебували у магазині «АТБ - МАРКЕТ» та на парковіці автомобілей, розташованій на прибудинкові території по вул. Булгакова,12 - А в м. Києві (т.2 а.с.107-112);

-протоколом огляду від 21.10.2020р., згідно якого об`єктом огляду є відео з камери спостереження, що розташована над вхідними дверима будинку АДРЕСА_5 (т.2 а.с.113-121);

- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.12.2020р., 11.01.2021р. за участі свідка ОСОБА_19 та свідка ОСОБА_20 , яка впізнала ОСОБА_8 , а також ОСОБА_7 як осіб, які 19.10.2020р. приблизно о 03-00 год. відвідували магазин «АТБ», що по вул. Симиренка, 17- А в м. Києві та придбали рідину для розпалювання багаття. (т.2 а.с. 124-127;т.3 а.с. 67-70);

- висновком експерта від 26.11.2020 № СЕ-19/111-20/52529-ПТ, згідно якого осередок пожежі в автомобілі "Volkswagen Passat", д.н.з. НОМЕР_1 , знаходився в зоні, яка включає в себе: верхню центральну частину капоту, місце розташування склоочисників та верхню центральну частину моторного відсіку. Причиною виникнення пожежі є займання горючої рідини та / або горючих матеріалів в зоні осередку пожежі, внаслідок дії на них малокалорійного джерела запалювання (відкритий вогонь сірників, запальнички чи ін..) (т.2 а.с.130-148);

- висновком експерта від 25.11.2020 № СЕ-19/111-20/52527- АВ, згідно якого ринкова вартість КТЗ "Volkswagen Passat", д.н.з. НОМЕР_1 , станом на 19.10.2020 становить 192 880, 00 грн. Вартість матеріального збитку завданого власникуКТЗ "Volkswagen Passat", д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок пожежі 19.10.2020, становить 192 880, 00 грн. (т.2 а.с.151-157);

- висновком експерта № СЕ-19/111-20/52522- МРВ від 14.12.2020, згідно якого на наданих на дослідження оплавленій пляшці слідів нафтопродуктів та пально - мастильних матеріалів не виявлено, в межах чутливості використаних методів дослідження. (т.2 а.с.160-174);

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19.10.2020, згідно якого в порядку ст.208 КПК України було затримано ОСОБА_8 (т.2 а.с.175-177);

- протоколом огляду місця події від 19.10.2020 з додатами (ілюстративною таблицею та диском з відеозаписами слідчої дії) за участі потерпілого ОСОБА_14 , згідно якого об`єктом огляду являється парковка для автомобілей на прибудинковій території буд. АДРЕСА_5 та автомобіль марки "Volkswagen Passat", д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, на якому зафіксовані ушкодження внаслідок підпалу, та біля лівого переднього колеса якого знаходиться пластикова пляшка, ємністю 0.5 л, з написом «для розпалювання багаття» . (т. 3. А.с.5-12);

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19.10.2020, згідно якого в порядку ст.208 КПК України було затримано ОСОБА_7 (т.3 а.с.23-25);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.06.2021 за участі підозрюваного ОСОБА_7 , згідно якого останній розповів та показав, що він разом зі ОСОБА_8 19.10.2020 о 03 год.30 хв. вийшли з місця мешкання ОСОБА_7 та направились до магазину «АТБ», де він придбав пляшку з рідиною розпалюваччя багаття та направились до прилеглої території будинку № 12- а по вул. Булгакова в м. Києві, де він взяв вищевказану пляшку та підійшов на парковку, де побачив автомобіль особи, з яким у нього був конфлікт та полив його і підпалив запальничкою, а ОСОБА_8 стояв з боку. (т.3 а.с.58-59);

- листом від потерпілих інвесторів житлового будинку ЖК «Маргарита» на ім`я заступника Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_21 від 19.10.2020., в якому, зокрема, йдеться про незаконність дій мешканців квартири АДРЕСА_6 (т.3 а.с. 61-66);

- дослідженими в судовому засіданні речовим доказом: пластикова пляшка з під розпалювача багаття (легкозаймиста речовина «Хімекспрес»).

Оцінюючи зазначені вище докази, кожний окремо, відповідно до вимог ст.ст.85, 86, 94, 98, 99 КПК України, суд вважає, що відомості, які вони містять, є допустимими доказами, оскільки під час досудового розслідування вони отримані в порядку встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України. Крім того, вони також є належними доказами, оскільки прямо підтверджують існування фактів та обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, а також інших обставин, які мають значення для даного кримінального провадження та не викликають сумнівів щодо їх достовірності.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Суд, оцінюючи в сукупності надані в судовому засіданні показання потерпілого ОСОБА_14 , показання свідка ОСОБА_17 , які є послідовними та логічними і не є суперечливими та, відповідно, не викликають сумнівів, а також, досліджені та оголошені у судовому засіданні докази, сприйняті безпосередньо судом під час судового розгляду, суд вважає, що вину обвинуваченого ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення - доведено.

При цьому суд бере до уваги, що положеннями ч. 2 ст. 28 КК України встановлено, що злочин визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (два або більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його вчинення. При цьому, домовленість про спільне вчинення злочину заздалегідь означає наявність згоди щодо його вчинення до моменту виконання його об`єктивної сторони. Домовленість на спільне вчинення кримінального правопорушення не обов`язково має відбуватися в усній чи письмовій формі, а визначається і за допомогою конклюдентних дій поведінки, що свідчить про намір діяти для досягнення спільної злочинної мети(правова позиція, викладена Верховним судом у постанові від 10 грудня 2020 рокуу справі № 464/710/18).

Обставини вчинення злочину, а саме те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 разом придбали рідину для розпалювання багаття та після чого одразу направились до автомобільної парковки, що розташована на прибудинковій території буд. АДРЕСА_5 , де вчинили підпал автомобіля марки "Volkswagen Passat", д.н.з. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_22 , вказує на спільність вчиненого ними кримінального правопорушення.

Суд ретельно перевірив версію обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що останній не був присутні під час вчинення підпалу автомобіля ОСОБА_7 , і визнає її безпідставною, оскільки вона суперечить установленим судом фактичним обставинам та спростовується сукупністю досліджених доказів, які поза розумним сумнівом доводять вину обвинувачених у вчиненні інкримінованого злочину.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 194 КК України як умисне пошкодження чужого майна, вчиненого загальнонебезпечним способом шляхом підпалу, за попередньою змовою групою осіб.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 194 КК України як умисне пошкодження чужого майна, вчиненого загальнонебезпечним способом шляхом підпалу, за попередньою змовою групою осіб.

Щодо доводів сторони захисту про недопустимість як доказів протоколу огляду місця події від 19.10.2020, об`єктом якого являється парковка для автомобілей на прибудинковій території буд. АДРЕСА_5 та автомобіль марки "Volkswagen Passat", д.н.з. НОМЕР_1 ; протоколу огляду місця події від 19.10.2020 за участі ОСОБА_8 ; відеозаписів з камер відеоспотережень, встановлених в ТОВ «АТБ МАРКЕТ», що по вул. Симиренка,17-А в м. Києві, та в будинку, що по вул. Булгакова,12 - А в м. Києві; протоколів пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками, з тих підстав, що вони отриманні та складені з грубим порушенням вимог кримінального процесуального законодавства України, суд зазначає наступне.

Згідно ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження; порушення права особи на захист; отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; порушення права на перехресний допит. Недопустимими є також докази, що були отримані: з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні; після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень; під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи у зв`язку з недопущенням адвоката до цієї слідчої (розшукової) дії; під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, якщо така ухвала винесена слідчим суддею без проведення повної технічної фіксації засідання.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 19.10.2020р. з додатком (ілюстративною таблицею), об`єктом огляду є службовий кабінет №15 ТВП -2 Святошинського УП ГУНП у м. Києві по проспекту Перемоги,109 в м. Києві. В даному приміщенні знаходиться гр. ОСОБА_8 одягнений в чорного кольору кросівки з підошвою білого кольору, синього кольору штани та синього кольору куртку з чорного кольору вставками збоку та білого кольору вставками на рукаві. Як пояснив ОСОБА_8 , що в даній куртці він був одягнутий 19.10.2020 під час того, як підпалювали автомобіль по вул. Булгакова,12-а. В подальшому у ОСОБА_8 було вилучено вказану куртку, а також змиви з правої та лівої руки (т.2 а.с.99-101).

Згідно ч.ч.1,4 ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних.Для участі в огляді може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, законний представник та інші учасники кримінального провадження. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в огляді може запросити спеціалістів. Таким чином, положеннями вказаної статті не передбачено проведення огляду особи.

Враховуючи викладене, суд визнає протокол огляду місця події від 19.10.2020р. за участі ОСОБА_8 недопустимим доказом з тих підтав, що вказана процесуальна дія була здійснена з порушенням її суттєвих умов, оскільки огляду службового кабінету №15 ТВП -2 Святошинського УП ГУНП у м. Києві по проспекту Перемоги,109 в м. Києві проведено не було, а фактично був здійснений особистий огляд гр. ОСОБА_8 , під час якого у останнього відібрано пояснення щодо обставин вчинення кримінального правопорушення та вилучено належні йому речі.

Також суд, враховуючи доктрину «плодів отруйного дерева», сформульовану Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», відповідно до якої якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж, визнає недопустимим доказом куртку, належну ОСОБА_8 та вилучену під час огляду місця події від 19.10.2020р.

З цих же підстав суд визнає недопустимим доказом протокол огляду місця події від 19.10.2020р. з додатком (ілюстративною таблицею), згідно якого було проведено огляд ОСОБА_7 та який добровільно видав куртку чорного кольору зі світло зеленими полосами біля замків та ззаду напис «Your M & S» світлого кольору, під написом смужка світлого кольору (т.2 а.с.99-101), а також куртку, належну ОСОБА_7 та висновок експерта № СЕ-19/111-20/52522- МРВ від 14.12.2020 в частині дослідження марлевих тампонів зі змивами рук обвинувачених та належних їм курток (т.2 а.с.160-174).

Таким чином, суд не враховує при ухвалені вироку вказані докази.

Інші доводи захисника щодо недопустимості доказів суд вважає безпідставними з огляду на наступне.

Так, протокол огляду місця події від 19.10.2020, об`єктом якого являється парковка для автомобілей на прибудинковій території буд. АДРЕСА_5 та автомобіль марки "Volkswagen Passat", д.н.з. НОМЕР_1 , протоколи пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 22.12.2020р., 11.01.2021р., відповідають вимогам ч.ч.1, 2 ст.100 КПК України, а вказані слідчі дії були проведенні з дотриманням положень ст.ст. 40, 237, 240 КПК України.

Стосовно доводів захисника щодо незаконності отримання відеозаписів з камер відеоспотережень, встановлених в ТОВ «АТБ МАРКЕТ», що по вул. Симиренка,17-А в м. Києві, та в будинку, що по вул. Булгакова,12 - А в м. Києві, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб, речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом. В рамках кримінального провадження правом витребувати від будь-якої особи необхідні речі, документи, відомості, тощо, наділений слідчий, та оперативні підрозділи в порядку ст. 40 КПК України. Водночас, ч. 2 ст. 40 КПК України, містить перелік повноважень слідчого, до якого, з огляду на пункт 9, віднесено і право на звернення із запитами до державних органів, юридичних і фізичних осіб задля отримання речей, документів, відомостей, необхідних для здійснення досудового розслідування, а у разі ненадання такої інформації у добровільному порядку - із використанням встановленого статтями 159, 160 КПК України механізму їх отримання.

Враховуючи викладене, а також те, що вищевказані відеозаписи було надано їх володільцями добровільно, джерело їх походження відомо, доводи захисника суд вважає неспроможними.

Доводи захисника про те, що процесуальні дії щодо отриманні дисків із записами з камер відеоспостереження відбувались поза межами кримінального провадження спростовуються відомостями, які містяться у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (т.2 а.с.1), а саме: відомості про вчинення кримінального правопорушення внесені 19.10.2020 о 07-48 год.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що відеозаписи були відтворені у судовому засіданні, зміст відеозаписів не викликає обґрунтованих сумнівів у їх достовірності.

Отже, стороною захисту не наведено аргументів та не надано доказів порушення прав і свобод людини під час досудового розслідування цього кримінального провадження, докази, які були враховані судом при встановлені фактичних обставин кримінального правопорушення, узгоджуються між собою, були предметом безпосереднього дослідження суду і не викликають сумніву в законності їх отримання.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_7 покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який не одружений, є керівником ТОВ "ПЕРСОНАЛ ТРЕЙДІНГ" та ТОВ "ЗАХІДЕНЕРГОТРЕЙДИНГ", на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий, відношення обвинуваченого до скоєного, поведінку під час та після вчинення злочинних дій .

Обставин, які відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_7 судом не встановлені.

Обставинами, які відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.

З огляду на вищевикладене, виходячи із сукупності усіх обставин кримінального провадження, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства неможливе та вважає за потрібне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 194 КК України.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст.75 КК України, або ж застосування ст.69 КК України, чи норм ст.69-1 КК України до обвинуваченого ОСОБА_7 суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 194 КК України 19.10.2020 року, тобто до постановлення вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 13.09.2022 року, яким його засуджено до покарання у виді 5 років 2 місяці позбавлення волі, на підставі вимог ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, слід остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі, зарахувавши у строк призначеного покарання, покарання відбуте частково за попереднім вироком.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_8 покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який офіційно не працює, не одружений, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий, відношення обвинуваченого до скоєного, поведінку під час та після вчинення злочинних дій.

Обставин, які відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_8 , судом не встановлені.

Обставинами, які відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_8 судом не встановлено.

Виходячи із сукупності усіх обставин кримінального провадження, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства неможливе та вважає за потрібне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 194 КК України.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст.75 КК України, або ж застосування ст.69 КК України, чи норм ст.69-1 КК України до обвинуваченого ОСОБА_8 суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

На думку суду, саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення підсудними нового злочину, досягнення мети, визначеної ст. 50 КК України.

Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься й питання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 утримується в умовах ізоляції від суспільства та на підставі ухвали суду від 20.03.2023 тимчасово залишений в ДУ «Київський слідчий ізолятор» - на час розгляду даного кримінального провадження, а тому суд не вбачає підстав для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою забезпечення виконання даного вироку.

Враховуючи, що на момент ухвалення вироку до обвинуваченого ОСОБА_8 не застосовано жодного запобіжного заходу, прокурором з даного питання заяв чи клопотань не подано, суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили запобіжного заходу.

Вирішуючи цивільні позови потерпілого ОСОБА_14 про стягнення з ОСОБА_8 , та ОСОБА_7 матеріальної шкоди у сумі 212 252,40 грн., яка складається з розміру матеріального збитку, завданого в результаті знищення автомобіля "Volkswagen Passat", д.н.з. НОМЕР_1 , та моральної шкоди в сумі 50 000 грн., суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільній позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (ч. 5 ст. 128 КПК України).

Згідно ст. 395, ст. 396 ЦК України речовими правами на чуже майно, зокрема, є право володіння; право користування (сервітут) . Особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Згідно ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

За загальним правилом, згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1, п.2 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно дослідженого судом звіту №390 -20 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику ТЗ марки "Volkswagen Passat", д.н.з. НОМЕР_1 від 02.12.2020 , складеного ФОП « ОСОБА_23 », вартість матеріального збитку станом на момент дослідження складає 212 252, 40 грн.

Крім цього, враховуючи, що позивач ОСОБА_14 зазнав душевних страждань та переживань, а також вимушених змін у ритмі життя, у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього з боку обвинувачених, суд, беручи до уваги характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, ступінь вини осіб, які завдали моральної шкоди, керуючись вимогами розумності та справедливості, вважає за необхідне та достатнє стягнути солідарно зі ОСОБА_24 та ОСОБА_7 на користь позивача 50 000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що цивільний позов потерпілого у кримінальному проваджені підлягає задоволенню з урахуванням його доведеності.

Згідно п.13 ч.1, ч.3 ст.368 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд вирішує питання про стягнення судових витрат, а якщо обвинувачених декілька, також вирішує питання про стягнення таких витрат з кожного з обвинувачених. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму ВСУ №11 від 07.07.1995 року у справі, в якій засуджено декілька осіб, судові витрати мають визначатися в певних частках з урахуванням ступеня вини та майнового стану кожного з засуджених.

Беручи до уваги наведене, згідно ч.2 ст. 124 КПК України, суд приходить до висновку, що в даному випадку процесуальні витрати на проведення експертиз в кримінальному провадженні, що становлять 8825 гривен 96 копійок (висновок експерта № СЕ-19/111-20/52529-ПТ від 26.11.2020 - 5556,96 грн.; висновок експерта № СЕ-19/111-20/52527- АВ від 25.11.2020 - 1307,60 грн.; висновок експерта № СЕ-19/111-20/52522- МРВ від 14.12.2020 - 1961,40 грн.), слід стягнути в рівних долях з кожного з обвинувачених.

Питання щодо долі речових доказів суд вирішує згідно вимог ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 368, 370, 374, 392 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки .

Згідно ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, до покарання за даним вироком, шляхом часткового складання покарань, приєднати покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 13.09.2022 року, призначивши ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з 10.05.2022, зарахувати у строк покарання термін попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі у період з 10.12.2021 по 03.04.2022 включно, з 10.12.2018 по 12.12.2018 включно та з 19.10.2020 по 21.10.2020 включно.

Шкоду ОСОБА_25 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання, зарахувати у строк покарання термін попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі у період з 19.10.2020 по 21.10.2020 включно.

Стягнути в рівних долях з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 8825 гривен 96 копійок.

Цивільний позов ОСОБА_14 до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_14 матеріальну шкоду в сумі 212 252,40 грн. та моральну шкоду в сумі 50 000 грн. 00 коп.

Речові докази: пластикову пляшку з - під розпалювача багаття, вилучену в ході огляду місця події від 19.10.2020 за адресою: м. Київ, вул. Булгакова,12- А, - знищити; куртку ОСОБА_8 , вилучену в ході огляду місця події від 19.10.2020 за адресою: м. Київ, бульвар Кольцова,22, - повернути власнику; куртку ОСОБА_7 , вилучену в ході огляду місця події від 19.10.2020 за адресою: м. Київ, бульвар Кольцова,22, - повернути власнику; компакт - диски із записами з камер відеоспостереження та квитанція (фіс.чек копія - ) - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1