Справа № 149/1988/23
УХВАЛА

14.09.2023 року м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000072 від 07.06.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_6

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22.06.2023 року до Хмільницького міськрайонного суду надійшов затверджений прокурором ОСОБА_3 обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Також суду надано угоду про визнання винуватості, укладену 21.06.2023 року між прокурором Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 з у частю захисника адвоката ОСОБА_5 .

Під час підготовчого судового засідання прокурор просила відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості. Обвинувачений та захисник не заперечували щодо позиції прокурора в судовому засіданні щодо угоди про визнання винуватості.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

У відповідності до приписів ч. 7 ст. 474 КПК України суд перед затвердженням угоди перевіряє її на відповідність вимогам КПК України та КК України.

Як убачається з обвинувального акту та вказаної угоди, ОСОБА_6 серед іншого обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Під час досудового розслідування ОСОБА_6 беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованих йому діяннях та зобов`язався під час судового провадження беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень (кримінальних проступків), передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, в обсязі підозри. Сторони угоди погодили на призначення підозрюваному ОСОБА_6 за вчинення кримінальних правопорушень (кримінальних проступків), передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України наступного покарання: - за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України штраф у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень; - за ч. 4 ст. 358 КК України штраф у розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень; - на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Разом з тим з обвинувального акту та угоди вбачається, що ОСОБА_6 інкримінується вчинення у травні 2016 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України.

Відповідно до статті 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, відноситься до кримінальних проступків.

Згідно ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Таким чином, ОСОБА_6 має бути звільнений від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України відповідно до ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Таким чином судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної 21.06.2023 року між прокурором Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 , суперечать вимогам КПК України та ст. 49 КК України.

Наведені обставини є підставою для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості від 21.06.2023 року між прокурором Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 12,49 КК України, ст.ст. 314-316, 369, 469, 474 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості від 21.06.2023 року між прокурором Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Валерій ВЕРГЕЛЕС