У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасника судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 лютого 2023 року у відношенні

ОСОБА_6 , 1992 року народження, вересня місяця, 08 числа,

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 лютого 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Засуджений просить скасувати ухвалу суду та його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Засуджений вважає, що порушено його право на захист, оскільки під час розгляду його клопотання ретельно не досліджені відомості щодо його особи.

Стверджує, що він наполегливою працею довів, що став на шлях виправлення та не потребує ізоляції від суспільства.

Просить врахувати, що має дружину та трьох дітей, і в ці тяжкі часи, на його думку, може допомогти ЗСУ.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Засуджений ОСОБА_6 звернувся до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

ОСОБА_6 засуджений вироком Приморського районного суду м.Одеси від 29.01.2021 за ч.2 ч.185, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання у ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)».

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд першої інстанції, з огляду на матеріали клопотання та особової справи засудженого, дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_6 не довів своє виправлення, оскільки має лише одне заохочення від 02.01.2023, станом на жовтень 2022 засуджений не працював, а отже не може йти мова про сумлінне ставлення засудженого до праці. Також засуджений участі у суспільно-корисному житті відділення та програмах диференційованого виховного впливу на засуджених до позбавлення волі не приймає і не приймав.

Позиції учасників судового провадження.

Засуджений ОСОБА_6 повідомлений про дату та час апеляційного розгляду. Заяву про бажання брати участь в апеляційному розгляді не подавав. Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого. Просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасника судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

У відповідності до ч. 2 ст. 130 КВК України засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці та навчання довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідні роз`яснення містяться у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002, де зазначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_6 відбуває покарання за вироком Приморського районного суду м.Одеси від 29.01.2021 за ч.2 ч.185, ч.3 ст.185 КК України.

Початок строку відбування покарання: 15.10.2020, закінчення строку відбуття покарання - 15.10.2023. На момент подання клопотання, засуджений ОСОБА_6 відбув більше 2/3 строку покарання.

З 26.10.2021 ОСОБА_6 відбуває покарання у ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)».

Не є правильним висновок суду про негативну характеристику засудженого, оскільки згідно характеристики останній характеризується задовільно.

Так, згідно характеристики ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)» від 01.02.2023, засуджений ОСОБА_6 у майстерні установи не працевлаштований, але за власним бажанням залучається до праці в промисловій зоні установи (цех металообробки).

В цілому, як слідує з характеристики, засуджений характеризується задовільно. На зауваження реагує спокійно. До нього немає претензій з боку адміністрації щодо дотримання санітарно-гігієнічних норм. Він підтримує зв`язок із рідними. Висловлює каяття з приводу вчиненого злочину.

Засуджений мав догану від 15.12.2021, але це стягнення погашено.

Разом з тим, засуджений має подяку.

На переконання апеляційного суду, є безпідставними висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання, оскільки є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Враховуючи викладене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню із постановленням нової ухвали про задоволення клопотання про умовно - дострокове звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 424, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 лютого 2023 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання у відношенні засудженого ОСОБА_6 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.

Засудженого ОСОБА_6 умовно-достроково звільнити від відбування покарання за вироком Приморського районного суду м.Одеси від 29.01.2021 у виді позбавлення волі на строк 04 місяці 28 днів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3