ун. № 759/1229/20
пр. № 1-кп/759/128/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0009004 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

сторони кримінального провадження - прокурор ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , інші учасники - потерпіла ОСОБА_10

В С Т А Н О В И В:

07.11.2018 приблизно о 02 год. 30 хв. ОСОБА_3 разом із ОСОБА_11 перебували біля під`їзду буд. АДРЕСА_3 . В цей час ОСОБА_3 та ОСОБА_11 помітили ОСОБА_12 , який намагався зайти до під`їзду даного будинку з метою вживання наркотичних засобів, якому останні зробили зауваження з приводу недопущення вживання наркотичних засобів у під`їзді будинку.

В подальшому між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 розпочався словесний конфлікт, в процесі якого ОСОБА_12 відштовхнув від себе ОСОБА_11 .

В подальшому ОСОБА_3 та ОСОБА_11 , діючи умисно, передбачаючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, маючи умисел на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, розуміючи, що голова є життєво важливою частиною тіла, почали наносити удари своїми руками і ногами в область голови та тулуба ОСОБА_12 .

Від отриманих ударів ОСОБА_12 відійшов в сторону дитячого майданчика по вул. Котельникова, 12 в м. Києві, куди одразу до нього підбіг ОСОБА_11 та кулаком своєї лівої руки наніс декілька ударів в область голови ОСОБА_12 .

Після отриманих ударів ОСОБА_12 впав на землю, а ОСОБА_3 та ОСОБА_13 повернулися назад на лавку, що біля під`їзду буд. АДРЕСА_3 , а ОСОБА_12 було госпіталізовано каретою швидкої медичної допомоги.

За таких обставин ОСОБА_12 були заподіяні наступні тілесні ушкодження: синець та садно в лобній ділянці зліва, масивний субарахноїдальний крововилив, забій головного мозку тяжкого ступеня з формуванням вогнищ забоїв в тім`яних частках та в проекції стовбуру мозолистого тіла-закриту черепно-мозкову травму, яка у своєму клінічному перебігу ускладнилась хронічним психічним розладом у вигляді органічного ураження головного мозку травматичного ґенезу з слабоумством, які за критерієм небезпеки для життя відносяться до тяжкого тілесного ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав частково, зазначивши, що 06.11.2018 біля 23 год., точний час не пам`ятає, він зустрівся з ОСОБА_11 , вони відпочивали біля під`їзду будинку АДРЕСА_3 - сиділи на лавочці та їли морозиво. Через деякий час до під`їзду підійшов раніше невідомий йому чоловік та намагався зайти до під`їзду будинку, в якому проживав ОСОБА_11 . Після чого ОСОБА_11 зробив невідомому чоловікові декілька зауважень з приводу того, що йому непотрібно йти до даного під`їзду, знаючи, що в ньому збираються наркозалежні особи. Після чого між ОСОБА_11 та невідомим чоловіком виник конфлікт, в ході якого між ними почалась штовханина, яка тривала близько 7 хв.

Побачивши, що невідомий чоловік дістав з кишені шприц, він підійшов до нього та вдарив два рази долонею руки в ділянку щелепи, після чого невідомий чоловік присів. Через декілька хвилин невідомий чоловік почав відходити від них. ОСОБА_11 пішов вслід за даним чоловіком та наздогнав його на дитячому майданчику, неподалік вказаного будинку та між ними почалась бійка. Він в цей час перебував біля лавочки. Приблизно через 10 хвилин після початку бійки він підійшов до них, заспокоїв ОСОБА_11 , який бив ногами лежачого потерпілого. Після чого вони разом повернулись до лавочки, де продовжили сидіти. Біля них на лавці лежала сумка потерпілого, яку вони в останнього забрали, вміст сумки вони не перевіряли, звідти нічого не брали. В цей час потерпілий залишився лежати на землі. Приблизно через 10 хвилин до них підійшли дві особи чоловічої статі, які шукали потерпілого та знайшли його на дитячому майданчику в нерухомому стані, в лежачому положенні на землі. Він з ОСОБА_11 також підійшли до потерпілого та разом з свідком ОСОБА_14 викликали швидку медичну допомогу. Після чого пішли з місця події.

Крім того, зазначив, що потерпілий будь-яких висловлювань на його адресу не здійснював, жодної загрози його здоров`ю від нього не надходило.

Вину визнає частково, а саме - в нанесенні двох ударів потерпілому, однак не визнає кваліфікацію даного кримінального правопорушення, оскільки нанесені ним два удари не могли призвести до таких наслідків. З приводу показань свідка ОСОБА_11 зазначив, що останній хотів перекласти вину в нанесенні тілесних ушкоджень ОСОБА_12 на нього, щоб уникнути покарання.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, його вина у вчиненому за викладених вище обставин підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою і не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_10 , яка суду показала, що вона є сестрою ОСОБА_12 . Очевидцем вказаних подій вона не була, однак обставини нанесення тілесних ушкоджень брату їй відомі від сусіда ОСОБА_15 , який 07.11.2018 рано-вранці надіслав смс-повідомлення, щоб вона терміново йому зателефонувала. Вона знала, що в ту ніч брат планував заночувати у ОСОБА_15 , адже працював у м. Києві і не встиг на останню маршрутку до села, яке за 30 км від м. Києва. Зателефонувавши до ОСОБА_15 , з його слів їй відомо, що 07.11.2018 приблизно о 02 - 03 годині він підійшов до свого будинку, де у дворі на лавці сиділи ОСОБА_3 і ОСОБА_11 . Біля них на лавці стояла сумка, він впізнав, що це сумка її брата - ОСОБА_12 . Тоді він запитав чи не бачили вони самого ОСОБА_12 , на що вони відповіли, що не бачили та не знають хто залишив сумку на лавці. Після чого ОСОБА_15 пішов шукати її брата і знайшов за 100 м від будинку у дворі, її брат був без свідомості, дуже побитий, особливо голова. ОСОБА_15 викликав швидку медичну допомогу і поліцію, ОСОБА_3 і ОСОБА_11 втекли, а її брата госпіталізували до лікарні, в якій він провів 27 днів без свідомості, будучи в комі. З часу цієї події і станом на день допиту у суді її брат знаходиться у лежачому стані, сам себе не обслуговує, потребує сторонньої допомоги, має першу групу інвалідності. За братом доглядає матір, якій 70 років. Брат був одягнений в спортивний одяг. ОСОБА_3 просив у її вибачення за те, що сталося з її братом, однак жодного відшкодування заподіяної шкоди вона від нього не отримувала;

- показаннями свідка ОСОБА_15 , який суду показав, що 06.11.2018 ввечері до нього зателефонував ОСОБА_12 , з яким були в дружніх стосунках та повідомив, що запізнився на маршрутку і попросив в нього заночувати. Вони домовилися зустрітися біля магазину «АТБ», щоб купити продукти харчування. Він разом з братом ОСОБА_16 прийшов до магазину в обумовлений час, але потерпілого там не побачили. Проте, побачили раніше знайомих - ОСОБА_11 та ОСОБА_3 , які сиділи на лавочці під другим під`їздом та їли морозиво. Вони підійшли до них, привіталися та запитали чи не бачили товариша, на що ті відповіли, що не бачили. Поруч біля ОСОБА_11 та ОСОБА_3 на лавці лежала сумка, біля сумки - пачка сосисок, яку, зі слів хлопців, вони дістали із вказаної сумки. Він запитав у хлопців, де вони взяли цю сумку, адже він впізнав, що це сумка його товариша ОСОБА_12 . Хлопці відповіли, що сумка була на лавці, хто її там залишив вони не знають. На його думку, хлопці були в стані алкогольного сп`яніння, бо від них було чути запах перегару. В цей момент вони почули крики (стони) людини. Він разом із братом побіг на вказані звуки і знайшли на площадці побитого товариша - ОСОБА_12 , який був без свідомості, лежав на спині, на обличчі були відбитки взуття - підошви протектора, куртка - розстебнута, на грудях теж був слід підошви взуття. Він викликав швидку медичну допомогу та поліцію, по приїзду яких ОСОБА_11 та ОСОБА_3 зникли. Орієнтовно через місяць він зустрівся з ОСОБА_11 , конкретно ні про що не спілкувалися, але останній не заперечував про побиття потерпілого. З розмови з ОСОБА_11 він зрозумів, що і ОСОБА_11 , і ОСОБА_3 били потерпілого разом, але хто більше, а хто менше - не знає;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , який суду показав, що вже більше року відбуває покарання за нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 . З ОСОБА_3 він зустрівся ввечері 07.11.2018, випили по 0,5 пива. Підійшовши до під`їзду, в якому він проживав, спілкувались з обвинуваченим. Потім підійшов потерпілий, який намагався зайти до під`їзду даного будинку. Він зробив йому зауваження з приводу недопущення вживання наркотичних засобів у під`їзді будинку. У подальшому між ними розпочався словесний конфлікт, ініціатором якого був він-свідок, а ОСОБА_3 - підтримав. Під час конфлікту поблизу нікого не було, лише він, потерпілий і ОСОБА_3 . У процесі словесного конфлікту потерпілий відштовхнув його-свідка від себе. Вони нанесли тілесні ушкодження потерпілому через непорозуміння, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Він з ОСОБА_3 не домовлявся бити потерпілого. Спочатку потерпілого біля під`їзду вдарив він-свідок - наносив удари рукою, стиснутою в кулак. Потім ОСОБА_3 наніс потерпілому декілька ударів по голові потерпілого, від яких потерпілий не падав, ОСОБА_3 наніс приблизно два удари рукою, стиснутою в кулак, по обличчю - в щелепу.

Після чого потерпілий пішов на дитячий майданчик і він пішов за ним та продовжив наносити удари потерпілому руками та ногами, наносив удари недовго, кількість не пам`ятає. Потерпілий впав, після чого він наніс йому ще декілька ударів, коли той був у лежачому положенні. ОСОБА_3 в цей час сидів на лавці біля під`їзду, до потерпілого на дитячий майданчик не підходив, ударів потерпілому, коли той перебував у лежачому положенні, не наносив, намагався його-свідка зупинити, але він не зупинявся - в цей час наніс потерпілому ще декілька ударів. Після чого він пішов до лавки та викликав швидку медичну допомогу з власного телефону, поліцію не викликав.

Приблизно через 5-10 хв. після нанесення потерпілому тілесних ушкоджень до них підходили його друзі, які шукали потерпілого. Друзям потерпілого вони нічого не розповіли через боязнь бути викритими. Друзі потерпілого викликали швидку медичну допомогу. Не дочекавшись швидкої медичної допомоги, він та ОСОБА_3 розійшлися по домівках. Після тієї ночі він з ОСОБА_3 не спілкувався.

Підтвердив, що змінив свої показання, оскільки боявся, що суд призначить йому більший строк для відбування покарання. Раніше свідчив, що ОСОБА_3 наносив більше ударів. Однак зараз стверджує, що ногами по тілу потерпілого бив лише він-свідок, ОСОБА_3 не бив. За його участю проводився слідчий експеримент, там він продемонстрував події в тій хронології, як вони відбувалися станом на 2018 рік. Працівники поліції здійснювали на нього тиск, однак в чому це проявлялось вже не пам`ятає. Під час слідчого експерименту його ніхто не примушував щось конкретне говорити чи показувати, він все показував так як було на час події за своїм переконанням;

- показаннями свідка ОСОБА_17 , яка суду показала, що очевидцем даної події вона не була. В день події їй зателефонувала донька, яка повідомила, що сина дуже сильно побили. Після чого її син довго перебував в реанімації. З реанімації вона забрала сина додому в нерухомому стані. Після побиття її син залишився інвалідом - не рухається, не розмовляє, себе не обслуговує. Вона доглядає за сином - годує, миє його, міняє памперси. Після події знайомі хлопці приводили обвинуваченого, щоб той подивився, що він наробив. Під час зустрічі обвинувачений став на коліна перед прикованим до ліжка сином, дивився на нього та мовчав;

- показаннями свідка ОСОБА_18 , яка суду показала, що очевидцем даної події вона не була. Обставини даної події їй відомі зі слів ОСОБА_19 , якого вона зустріла 07.11.2018 приблизно о 12 год. та який їй розповів, що вночі він та його брат домовлялись з ОСОБА_20 про зустріч. Прибувши на місце зустрічі, ОСОБА_12 на місці не було, неподалік від місця обумовленої зустрічі він почув стони. Підійшовши до дитячого майданчику, він побачив ОСОБА_12 , який був весь в крові, без свідомості, а неподалік від місця, де його знайшли, на лавці сиділи ОСОБА_11 та ОСОБА_3 . Через два дні вона особисто зустріла ОСОБА_11 , який повідомив, що він сидів на лавці біля свого під`їзду по АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_3 в момент, коли підійшов ОСОБА_12 та між ними виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_12 його штовхнув. Також ОСОБА_21 повідомив, що він вдарив ОСОБА_12 один раз, а всі інші удари потерпілому завдавав ОСОБА_3 . Також їй відомо, що від отриманих побоїв ОСОБА_12 перестав ходити;

- протоколом огляду місця події від 07.11.2018, згідно якого оглянуто ділянку місцевості, що розташована між вул. Котельникова, 12 та АДРЕСА_3 , та встановлено місце вчинення злочину (т. 1 а.п. 172-173);

- протоколом огляду місця події від 07.11.2018, згідно якого в приміщенні Святошинського УП ГУНП в м. Києві оглянуто сумку чорного кольору, яка належить потерпілому ОСОБА_12 та яка перебувала на лавці біля ОСОБА_3 та ОСОБА_11 07.11.2018 в момент її виявлення ОСОБА_15 , в якій виявлено: п`ять пластикових карток та поліетиленовий пакет білого кольору, при огляді вилучено пластикову картку «Global music» та поліетиленовий пакет з папілярними узорами (т. 1 а.п. 176-181);

- рапортом чергового Святошинського УП ГУ НП в м. Києві про отримання заяви та її реєстрацію ЄО № 95465 від 07.11.2018, відповідно до якої 07.11.2018 о 02 год. 32 хв. отримано повідомлення про те, що по вул. Котельникова, 12 в м. Києві біля будинку лежить невідомий чоловік та хрипить. По приїзду на місце події працівників поліції ОСОБА_15 та ОСОБА_16 повідомили, що приблизно 02 год. 49 хв. вони виявили свого знайомого ОСОБА_12 , який лежав в непритомному стані та з видимими слідами побоїв, після чого вони викликали швидку медичну допомогу, яка госпіталізувала його до Київської міської лікарні №17 з попереднім діагнозом «ЗМТ, струс головного мозку, закрита травма грудної клітки» (т. 1 а.п. 162);

- довідками № 1464 від 07.11.2018, № 3393/1464 від 22.11.2018, виданими Київською міською лікарнею №17, згідно яких ОСОБА_12 був доставлений до лікарні 07.11.2018 о 03 год. 35 хв. лікарями швидкої медичної допомоги з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку, масивний травматичний САК, забої м`яких тканин обличчя. Стан хворого важкий, свідомість - кома (т. 1 а.п. 163-164);

- картою виїзду швидкої медичної допомоги № 182 від 07.11.2018, згідно якої по вул. Котельникова, 12 в м. Києві біля будинку знайдено потерпілого ОСОБА_12 , який лежав без свідомості, на вербальний контакт не реагував, присутня реакція на больові та тактильні подразники. При огляді виявлено: зовнішню капілярну кровотечу, травму голови, пошкодження м`яких тканин, а також, об`єктивно відмічається гематома в області лівої надбрівної дуги розміром 8х9 см, в тому ж місці розсічення розміром 3х0,5 см, глибиною 0,5 см, з якого була незначна капілярна кровотеча, множинні садна голови, підшкірні гематоми рук на зовнішній стороні рук в області ліктьового суглобу. Попередній діагноз: ЗЧМТ?, кома?, розсічення лівої надбрівної дуги, множинні садна голови, ЗТГК?, підозра на гостру інтоксикацію внаслідок вживання алкоголю (т. 1 а.п. 165- 166);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.11.2018, відповідно до якого свідок ОСОБА_15 серед пред`явлених фотознімків осіб впізнав за тілобудовою, зовнішніми ознаками та рисами обличчя під № 1 особу, яка 07.11.2018 перебувала у дворі будинку АДРЕСА_3 навпроти буд. № 12 по вул. Котельникова в м. Києві та розповіла, що у нього разом із ОСОБА_3 стався конфлікт з невідомим чоловіком, якого вони побили, а саме - ОСОБА_11 (т. 1 а.п. 190-193);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.11.2018, відповідно до якого свідок ОСОБА_15 серед пред`явлених фотознімків осіб впізнав за тілобудовою, зовнішніми ознаками та рисами обличчя під № 4 особу, яка 07.11.2018 перебувала у дворі будинку АДРЕСА_3 навпроти буд. № 12 по вул. Котельникова в м. Києві та була присутня під час того, як ОСОБА_11 розповідав, що у них стався конфлікт з невідомим чоловіком, якого вони побили, а саме - ОСОБА_3 (т. 1 а.п. 194-197);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.11.2018, відповідно до якого свідок ОСОБА_22 серед пред`явлених фотознімків осіб впізнав за тілобудовою, зовнішніми ознаками та рисами обличчя під № 4 особу, яка 07.11.2018 перебувала у дворі будинку АДРЕСА_3 навпроти буд. № 12 по вул. Котельникова в м. Києві та розповідала, що у нього разом із ОСОБА_3 стався конфлікт з невідомим чоловіком, якого вони побили, а саме - ОСОБА_11 (т. 1 а.п. 221-224);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.11.2018, відповідно до якого свідок ОСОБА_22 серед пред`явлених фотознімків осіб впізнав за тілобудовою, зовнішніми ознаками та рисами обличчя під № 1 особу, яка 07.11.2018 перебувала у дворі будинку АДРЕСА_3 навпроти буд. № 12 по вул. Котельникова в м. Києві та була присутня під час того, як ОСОБА_11 розповідав, що у них стався конфлікт з невідомим чоловіком, якого вони побили, а саме - ОСОБА_3 (т. 1 а.п. 225-228);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 22.11.2018, згідно якого свідок ОСОБА_15 серед пред`явлених фотознімків сумок чорного кольору впізнав за зовнішніми рисами під № 4 сумку, яка належить ОСОБА_12 та яка була біля ОСОБА_3 та ОСОБА_11 07.11.2018 (т. 1 а.п. 198-203);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 22.11.2018, згідно якого свідок ОСОБА_22 серед пред`явлених фотознімків сумок чорного кольору впізнав за зовнішніми рисами під № 2 сумку, яка належить ОСОБА_12 та яка була біля ОСОБА_3 та ОСОБА_11 07.11.2018 (т. 1 а.п. 229-234);

- протоколом огляду предметів від 26.10.2019, відповідно до якого оглянуто мобільний телефон «Samsung Galaxy j4 plus», який належить потерпілій ОСОБА_10 , з текстом повідомлення від абонента « ОСОБА_23 » у мережі «Фейсбук», яке надійшло потерпілій ОСОБА_10 на даний телефон 21.11.2018 о 18 год. 16 хв., а саме - «Здравствуй, ОСОБА_24 ! Мне очень-очень жаль за причиненную боль твоей семье…. Я хочу исправить наш омерзительный поступок и хочу помочь вам … ПРОШУ ПРОЩЕНИЯ, ИЗВИНИ …. Все же мы не такие уж и твари, все делают глупости (конечно не все такие бесчеловечные, но …) и у каждого должен быть шанс доказать, что он может искупить свою вину… Мне искренне жаль. Прости. Напиши мне свой номер телефона, пожалуйста …» (т. 2 а.п. 15-23);

- висновком експерта № 042-129-2019 від 26.09.2019, згідно якого на момент надходження ОСОБА_12 до стаціонару 07.11.2018 о 03 год. 30 хв. у нього мали місце наступні тілесні ушкодження: синець та садно в лобній ділянці зліва, масивний субарахноїдальний крововилив, забій головного мозку тяжкого ступеня з формуванням вогнищ забоїв в тім`яних частках та в проекції стовбуру мозолистого тіла - закрита черепно-мозкова травма, яка в своєму клінічному перебігу ускладнилась хронічним психічним розладом у вигляді органічного ураження головного мозку травматичного ґенезу з слабоумством. Вказані ушкодження спричинені тупим предметом (предметами), могли утворитись 07.11.2018, як внаслідок одноразової, так і багаторазової травматичної дії, супроводжувались небезпечними для життя явищами та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Між закритою черепно-мозковою травмою та розвитком хронічного психічного розладу у вигляді органічного ураження головного мозку травматичного ґенезу з слабоумством існує прямий причинно-наслідковий зв`язок (т.2 а.п. 51-56);

- висновком судово-психіатричного експерта № 427 від 01.08.2019, згідно якого потерпілий ОСОБА_12 в даний час страждає хронічним психічним розладом у вигляді органічного ураження головного мозку травматичного ґенезу з слабоумством (F02.8), яке має характер тяжкого, що виник у нього внаслідок противоправних дій, які були скоєні відносно нього 07.11.2018, і за своїм психічним станом в даний час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потерпілий ОСОБА_12 до моменту часу, коли по відношенню нього були скоєні противоправні дії (07.11.2018) розумів характер і значення противоправних дій та міг чинити опір. Потерпілий ОСОБА_12 за своїм психічним станом не може правильно сприймати обставини, які мають значення для справи і давати про них правильні свідчення; за своїм психічним станом у даний час не може приймати участь у судовому засіданні (т. 2 а.п. 60-62);

- протоколами слідчих експериментів від 15.11.2018 та 15.10.2019 з відеозаписами даної слідчої дії, відповідно до яких свідок ОСОБА_15 на місці події - біля під`їзду буд. АДРЕСА_3 відтворив обставини та обстановку вчиненого кримінального правопорушення, а саме - вказав під`їзд будинку, де він разом із своїм братом ОСОБА_22 в пошуках ОСОБА_12 зустріли обвинуваченого ОСОБА_3 та ОСОБА_11 , які перебували у стані алкогольного сп`яніння, сиділи на лавці та біля них на лавці лежала сумка потерпілого, а також вказав ділянку місцевості - дитячий майданчик, де він з братом знайшов потерпілого ОСОБА_12 , який лежав на землі, обличчям до верху, з численними тілесними ушкодженнями - на обличчі - синці, гематоми, сліди крові, відбиток від взуття, куртка розстебнута, на грудях - відбиток від взуття (т. 1 а.п. 204-220);

- протоколами слідчих експериментів від 15.11.2018 та 15.10.2019 з відеозаписами даної слідчої дії, відповідно до яких свідок ОСОБА_22 на місці події - біля під`їзду буд. АДРЕСА_3 відтворив обставини та обстановку вчиненого кримінального правопорушення, а саме - вказав під`їзд будинку, де він разом із своїм братом ОСОБА_15 в пошуках ОСОБА_12 зустріли обвинуваченого ОСОБА_3 та ОСОБА_11 , які перебували у стані алкогольного сп`яніння, сиділи на лавці та біля них на лавці лежала сумка потерпілого, а також вказав ділянку місцевості - дитячий майданчик, де він з братом знайшов потерпілого ОСОБА_12 , який був побитий, лежав на землі, обличчям до верху, з численними тілесними ушкодженнями - на обличчі - синці, гематоми, сліди крові, відбиток від взуття, куртка розстебнута, на грудях - відбиток від взуття (т. 1 а.п. 235-239; т. 2 а.п. 1-12);

- протоколом слідчого експерименту від 10.06.2021 з відеозаписом даної слідчої дії, відповідно до якого ОСОБА_11 на місці події - біля під`їзду буд. АДРЕСА_3 відтворив обставини та обстановку вчиненого кримінального правопорушення, а саме - вказав під`їзд будинку, де він разом з ОСОБА_3 сиділи на лавці та побачили потерпілого, якого він знав як наркомана, він зробив йому зауваження, після чого почався словесний конфлікт, який переріс в нанесення тілесних ушкоджень - спочатку потерпілий вдарив його медичним шприцом в живіт, після чого він наніс потерпілому три удари в область голови, а також вказав ділянку місцевості - дитячий майданчик, куди побіг потерпілий та де він з ОСОБА_3 продовжили наносити тілесні ушкодження потерпілому - спочатку він наніс ногою декілька ударів потерпілому в район грудей, після чого потерпілий впав та ОСОБА_3 почав стрибати по тулубу та голові потерпілого, після чого він наніс ще три удари ногами потерпілому по тулубу та ногах, в потерпілого йшла кров і піна з рота. Після цього він просив ОСОБА_3 більше не бити потерпілого, але ОСОБА_3 був під кайфом і продовжував наносити потерпілому удари (т. 3 а.п. 40-45);

- протоколом слідчого експерименту від 12.12.2019, з відеозаписом даної слідчої дії, відповідно до якого ОСОБА_3 на місці події - біля під`їзду буд. АДРЕСА_3 відтворив обставини та обстановку вчиненого кримінального правопорушення 07.11.2018, а саме - вказав під`їзд будинку, де він перебував разом із ОСОБА_11 , та до якого підійшов потерпілий, якому ОСОБА_11 зробив зауваження, після чого між ними виник словесний конфлікт, який переріс в нанесення тілесних ушкоджень - спочатку потерпілий штовхнув ОСОБА_11 в район тулубу, після чого ОСОБА_11 кулаком своєї лівої руки наніс два удари в область голови потерпілого. Побачивши у потерпілого медичний шприц, він своєю правою ногою наніс потерпілому один удар в область грудної клітини та один удар рукою, стиснутою в кулак, в область обличчя потерпілого, а також вказав ділянку місцевості - дитячий майданчик, куди побіг потерпілий та місце, де ОСОБА_11 продовжив наносити потерпілому тілесні ушкодження - кулаком своєї лівої руки ще близько 2-3 ударів в область голови, при цьому ОСОБА_11 повалив потерпілого на землю та ногою наніс ще один удар в область лівої частини голови (т. 2 а.п. 92-97).

Стороною обвинувачення також надано витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження №0009004, постанови про призначення групи слідчих, прокурорів, протоколи тимчасового доступу до речей і документів, ухвали слідчих суддів, які суд бере до уваги на підтвердження допустимості доказів, зібраних в межах даного кримінального провадження.

В ході дослідження в судовому засіданні вищезазначених доказів судом встановлено, що вони отримані у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством.

Вищевказані показання потерпілої ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 є логічними, послідовними, в деталях узгоджуються між собою та з письмовими доказами, які досліджені в ході судового розгляду, доповнюють один одного. Показання потерпілої та свідків загалом узгоджуються з показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 . Тому, дані докази суд визнає належними, допустимими та достовірними, відтак, кладе їх в основу обвинувального вироку.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він не мав умислу на заподіяння тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_12 , оскільки наніс йому декілька ударів, а ОСОБА_11 в основному бив у область голови, судом не приймаються до уваги, оскільки суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст.121 КК України, характеризується і непрямим умислом. При цьому суд враховує, що на момент, коли обвинувачений ОСОБА_3 та засуджений ОСОБА_11 розпочали бити потерпілого, останній жодної загрози для них не становив, намагався втекти з місця, однак його наздогнали, продовжили наносити тілесні ушкодження та у безпорадному стані залишили без надання допомоги.

Тобто, ОСОБА_3 усвідомлював характер своїх дій та передбачав можливість настання наслідків таких спільних дій.

Також суд вважає, що доводи захисника ОСОБА_9 про відсутність у ОСОБА_3 умислу на завдання ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень та необхідність розмежування дій обвинуваченого ОСОБА_3 та засудженого ОСОБА_11 є неспроможними.

Так, сторона захисту під час судового розгляду доводила, що конфлікт між ОСОБА_11 , обвинуваченим та потерпілим відбувався у два етапи - у два епізоди, ОСОБА_3 був співучасником лише першого епізоду, під час якого потерпілому було заподіяно побої, оскільки потерпілий самостійно пішов в іншу сторону, що свідчить, на думку сторони захисту, про відсутність наслідків, які призвели до каліцтва. Під час другого епізоду, як вважає сторона захисту, співучасті не було, тяжкі тілесні ушкодження у потерпілого настали виключно від дій, вчинених ОСОБА_11 , а, відтак, невірної кваліфікації даного кримінального правопорушення. У зв`язку з чим, сторона захисту просила перекваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_3 на ч. 1 ст. 126 КК України та звільнити його від відбування покарання за закінченням строків давності.

З такими доводами сторони захисту суд не може погодитися з огляду на наступне.

ОСОБА_3 у провину ставляться дії щодо нанесення потерпілому тяжкого тілесного ушкодження, вчиненого групою осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 КК України кримінальне правопорушення визнається таким, що вчинене групою осіб, якщо у ньому брали участь декілька (два або більше) виконавців без попередньої змови між собою.

Як вбачається з протоколів слідчих експериментів та відеозаписів даних слідчих дій, проведених за участю як ОСОБА_11 , так і ОСОБА_3 , подія відбувалася в короткий проміжок часу, на місці події знаходилися лише ОСОБА_11 , ОСОБА_3 та потерпілий, інших осіб не було, свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_22 підійшли до ОСОБА_11 та ОСОБА_3 після нанесення потерпілому тілесних ушкоджень, почули звук хрипіння та неподалік виявили потерпілого без свідомості. При цьому, з протоколів слідчих експериментів вбачається, що потерпілий намагався втекти з місця, однак його наздогнали, продовжили наносити тілесні ушкодження та у безпорадному стані залишили без надання допомоги.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_11 підтвердив, що і він, і ОСОБА_3 брали активну участь у побитті потерпілого.

Показання в судовому засіданні свідка ОСОБА_15 , який хоча і не був безпосереднім очевидцем заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, однак підтвердив, що на місці події знаходились ОСОБА_11 та ОСОБА_3 , а він, свідок, разом із братом ОСОБА_22 почули звук хрипіння та неподалік виявили потерпілого без свідомості.

Ці показання свідка ОСОБА_15 узгоджуються із протоколами слідчих дій, проведених за його участю, а також із показаннями свідка ОСОБА_18 , яка у судовому засіданні показала, що їй особисто ОСОБА_11 розповідав, що вони разом з ОСОБА_3 побили ОСОБА_12 , при цьому здебільшого його бив саме ОСОБА_3 .

Показання свідка ОСОБА_15 також узгоджуються із показаннями потерпілої ОСОБА_10 , а також з протоколом огляду предметів від 26.10.2019, відповідно до якого оглянуто мобільний телефон «Samsung Galaxy j4 plus», який належить потерпілій ОСОБА_10 , з текстом повідомлення від абонента « ОСОБА_23 » у мережі «Фейсбук», яке надійшло потерпілій ОСОБА_10 на даний телефон 21.11.2018 о 18 год. 16 хв., де обвинувачений просить у потерпілої вибачення за даний вчинок.

Крім того, зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_11 , кожним окремо, під час слідчих експериментів відомості щодо кількості, послідовності, механізму та локалізації тілесних ушкоджень, завданих потерпілому кожним з учасників події, узгоджуються з висновком експерта № 042-129-2019 від 26.09.2019, згідно якого тілесні ушкодження потерпілому спричинені як внаслідок одноразової, так і багаторазової травматичної дії, супроводжувались небезпечними для життя явищами та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Між закритою черепно-мозковою травмою та розвитком хронічного психічного розладу у вигляді органічного ураження головного мозку травматичного ґенезу з слабоумством існує прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Участь ОСОБА_3 у нанесенні потерпілому тяжких тілесних ушкоджень у групі осіб також підтверджується протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_22 , протоколами проведених слідчих дій, зокрема - огляду місця події, пред`явлення осіб для впізнання, висновками експертів, які суд кладе в основу вироку.

Вказані докази підтверджують факт спільних дій ОСОБА_3 та ОСОБА_11 , які охоплюються єдиним умислом щодо спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, тобто спричинення потерпілому тілесних ушкоджень в групі осіб, так як між діями ОСОБА_3 та ОСОБА_11 у застосуванні насильства щодо потерпілого розриву у часі не було, з огляду на що - в діях ОСОБА_3 наявна кваліфікуюча ознака вчинення кримінального правопорушення групою осіб.

При цьому, суд бере до уваги, що вироком Святошинського районного суду міста Києва від 08.02.2022 ОСОБА_11 визнано винним у заподіянні ОСОБА_12 умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб, та засуджено за ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 6 (шість) місяців (т. 2 а.п. 187-192).

Інші досліджені в судовому засіданні письмові докази, а саме - протокол огляду місця події від 07.11.2018, згідно якого в приміщенні Святошинського УП ГУНП в м. Києві в присутності понятих у ОСОБА_3 виявлено на шнурках із обох кросівок забруднення речовиною темного кольору, вказані шнурки вилучено (т. 1 а.п. 174-175); протокол огляду від 05.02.2019, згідно якого в приміщенні Святошинського УП ГУ НП в м. Києві оглянуто особисті речі ОСОБА_12 в якій він був одягнутий 07.11.2018, а саме: спортивну кофту чорного кольору та чорну шкіряну куртку, які було після огляду вилучено (т. 2 а.п. 81-83); висновок експерта № 8-1/2703 від 04.12.2018, згідно якого виявлені та вилучені в ході проведеного огляду місця події 07.11.2018 та надані на проведення експертизи сліди папілярних узорів, непридатні для ідентифікації за ними особи (осіб) (т. 2 а.п. 30-39); висновок експерта № 397, згідно якого на наданих на дослідження шнурках вилучених у ОСОБА_3 , кров не виявлена (т. 2 а.п. 41-43); протокол тимчасового доступу до речей і документів від 15.04.2019, згідно якого в ТОВ «лайфселл» вилучена інформація щодо абонентських номерів НОМЕР_2 (яким користується ОСОБА_11 ), НОМЕР_3 (яким користується ОСОБА_3 ), НОМЕР_4 (яким користується ОСОБА_12 ) (т. 2 а.п. 77-80) як не доводять, так і не спростовують вину обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, у зв`язку з чим суд їх не бере до уваги.

Отже, суд розглянув дане кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, з урахуванням положень ст. 337 КПК України, дотримався принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості, принципу диспозитивності, тобто діючи у межах своїх повноважень та компетенції, вирішив лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберіг об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З урахуванням викладеного вище, в ході судового розгляду за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ наданий як стороною обвинувачення, так і стороною захисту з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що висунуте ОСОБА_3 обвинувачення за ч. 2 ст. 121 КК України знайшло своє підтвердження.

Тому, оцінюючи всі забрані по справі докази, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_12 умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб, а тому ці його дії кваліфіковано за ч. 2 ст. 121 КК України вірно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, роль обвинуваченого у вчиненні злочину та наслідки його дій, особу обвинуваченого, його вік та сімейний стан - одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, суд враховує, що обвинувачений з 23.03.2022 був мобілізований до лав Збройних Сил України та по 19.07.2022 брав участь у захисті територіальної цілісності держави Україна, за час проходження служби характеризується позитивно, під наркологічним та психоневрологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, раніше не судимий.

Також суд враховує і думку потерпілої, яка просила призначити обвинуваченому суворе покарання, оскільки її брат внаслідок дій обвинуваченого став особою з інвалідністю, потребує постійної сторонньої допомоги, яку надає їх мати.

Обставин, що пом`якшують покарання та обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе виключно в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст.121 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.

Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому ОСОБА_3 до призначеного покарання у вигляді позбавлення волі ст. ст. 69, 75 КК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Також з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 5 566 гривень 75 коп., які становлять частину від загальних витрат за проведення експертиз у даному кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, ч. 15 ст. 615 КПК України, ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_3 залишити без змін - тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 19.07.2022, тобто з моменту його фактичного затримання.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 судові витрати на користь держави у розмірі 5 566 (п`ять тисяч п`ятсот шістдесят шість) гривень 75 коп.

Речові докази: шнурки з плямами речовини темного відтінку, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Святошинського УП ГУ НП у м. Києві, передати за належністю ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1