Справа № 214/5095/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю потерпілої ОСОБА_3

за участю представника потерпілої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах потерпілої ОСОБА_3 , на постанову старшого слідчого СВ відділення поліції №4 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 30.06.2023 року про закриття кримінального провадження № 0002678 від 18.09.2018 р. за ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

13 липня 2023 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла скарга, яку подала адвокат ОСОБА_4 , яка діє в інтересах потерпілої ОСОБА_3 , на постанову старшого слідчого СВ відділення поліції №4 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 (далі за текстом «слідчий») від 30.06.2023 року про закриття кримінального провадження № 0002678 від 18.09.2018 р. за ч. 1 ст. 115 КК України.

В обґрунтування скарги зазначено наступне. 30 червня 2023 року нею було скеровано до ВП №4 КРУП адвокатський запит про хід досудового розслідування у кримінальному провадженні та отримання прийнятих процесуальних рішень. 07 липня 2023 року представником потерпілої сторони адвокатом ОСОБА_4 в приміщенні ВП №4 КРУП було отримано відповідь на запит від 05.07.23р. та копію постанови від 30.06.23р. про закриття кримінального провадження № 0002678 від 18.09.2018р., у зв`язку із відсутністю складу злочину. Вказує, що обґрунтовуючи підстави для закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення, слідчий посилається на те, що відповідно до висновку судово-медичного експерта №217/21 головного бюро медичної експертизи МОЗ України встановлено, що у зв`язку із значними гнильними змінами, визначити, чи смерть потерпілого настала від потрапляння у воду чи після, неможливо; тілесні ушкодження могли виникнути у зв`язку із падінням з висоти власного зросту; характер черепно-мозкової травми встановити неможливо, а також послідовність утворення ушкоджень, їх механізм. Вказує, що, зазначаючи дані підстави для закриття кримінального провадження, слідчим здійснено вибірковий підхід до зібраної доказової бази та представлено висновок експертизи однобічно. Так, адвокат посилається на інші висновки судово-медичних експертиз, прийняті в межах кримінального провадження, а саме: від 25.10.18р., 09.07.19р., 27.08.20р., які не були прийняті слідчим до уваги та оцінені в сукупності, незважаючи на те, що в них, зокрема, експерти дійшли висновку про прижиттєвість отриманих ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, ймовірність настання його смерті до потрапляння тіла у воду, малоймовірність настання смерті від падіння з висоти, наявність ознак неодноразових прикладень фізичної сили до ОСОБА_6 . Так само, слідчим не взято до уваги покази свідків про наявність тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_6 незадовго до його смерті, наявність у нього конфліктів з третіми особами, які в нього тимчасового проживали. Також, потерпіла сторона звертає увагу суду на протокол огляду помешкання ОСОБА_6 , де було знайдено сліди крові й побиття та той факт, що тіло ОСОБА_6 було знайдено за 2,3 км від місця мешкання у річці. Все це, на думку потерпілої сторони, вказує на завдання ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, які призвели до його смерті, й подальше поміщення тіла померлого у воду, з метою приховання слідів злочину.Також, адвокат зазначає, що 17.03.2020 року нею подавалося клопотання про проведення ряду слідчих дій, зокрема допиту експерта ОСОБА_7 , ряду свідків, витребування інформації та документів, аналіз даних радіотехнічного дослідження, встановлення місця роботи померлого ОСОБА_6 та ін. Згідно листа слідчого № 48.5/3-2448 від 24.03.2020 року дане клопотання було задоволено. Однак жодного допиту станом на дату закриття кримінального провадження не проведено, як і інших зазначених у ньому слідчих дій. Також, в клопотанні зазначалося про необхідність проведення слідчих дій за присутності потерпілої сторони, надання їй доступ до наявних в матеріалах провадження оптичних дисків з фіксацією інформації про з`єднання абонентських номерів від усіх провайдерів (з можливістю копіювання інформації на власний носій або виготовити копію дисків.Слідчим ОСОБА_8 задоволено клопотання потерпілої від 17.03.2020 року, однак від слідчого не надходило жодних повісток, запрошень або повідомлень до участі потерпілої сторони у слідчих діях, зазначених у клопотанні, та слідчі дії, проведення яких було задоволено, слідчим не проводилися. Крім того, представником потерпілої зазначено про невідповідність постанови слідчого вимогам ст. 284 КПК України, оскільки постанова не містить належно оформленої мотивувальної частини та посилання на конкретну норму закону, на підставі якої вирішено закрити кримінальне провадження. Скаржник посилається також на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 26.12.22р. у справі №214/6691/18, якою скасовано попередню постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 31.01.22р., де судом встановлено відсутність належної оцінки доказів, сукупності проведених експертиз, не наведено послідовних процесуальних дій і доказів, які б без сумніву підтверджували висновок слідчого про результат досудового розслідування. У відповідь на скаргу потерпілої сторони, Криворізька центральна окружна прокуратура листом №82-43-23 від 24.03.23р. повідомила, що кримінальне провадження направлено для вивчення до Дніпропетровської окружної прокуратури й питання про його активізацію буде вирішено після повернення матеріалів. Натомість, буквально через три місяці після направлення вказаного звернення, слідчий вкотре закрив кримінальне провадження, не вичерпавши всіх засобів доказування, які надає сама потерпіла сторона.

Представник потерпілої та потерпіла, кожен окремо, в судовому засіданні скаргу підтримали повністю, просили скасувати постанову старшого слідчого про закриття кримінального провадження.

Слідчий, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надав.

У судовому засіданні досліджені: постанова (а.с.6), лист (а.с.7), відповідь (а.с.9), ухвали суду (а.с.11-12, 13), клопотання (а.с.14-15), повідомлення (а.с.17), клопотання (а.с.18-19), повідомлення (а.с.20), постанова (а.с.21), акт дослідження (а.с.22-25), висновок експерта (а.с.26-29), схема (а.с.30), постанова (а.с.31)), постанова (а.с.32).

Крім того судом досліджені надані матеріали кримінального провадження у трьох томах.

Суд, вислухавши учасників, дослідивши докази, приходить до переконання, що скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 26 ч.3 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами.

Як передбачено ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення слідчого може бути, зокрема, про скасування рішення слідчого.

Згідно з ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, дізнавач зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження.

Згідно ст. 110 КПК України, рішення слідчого приймається у формі постанови, яка складається, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Як передбачено ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. Як передбачено ст. 94 КПК України, слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Згідно ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Так, в судовому засіданні встановлено, що у провадженні СВ ВП №4 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0002678 від 18.09.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Згідно постанови старшого слідчого СВ ВП №4 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 30.06.23р. провадження № 0002678 від 18.09.2018р. закрито ним у зв`язку із відсутністю складу злочину.

Судом встановлено, що постанову обґрунтовано висновком судово-медичного експерта №217/21 головного бюро медичної експертизи МОЗ України. Суд вважає, що слідчим не наведено аналізу інших висновків судово-медичної експертизи, наявних у справі: від 25.10.18р., 09.07.19р., 27.08.20р., не проаналізовано наявні в матеріалах провадження покази свідків, зібрані письмові й речові докази в їх сукупності, повно та всебічно. Таким чином, слідчим здійснено вибірковий підхід в оцінці наявних доказів.

Крім того, суд бере до уваги, що в оскаржуваній постанові зазначено про вичерпані можливості для встановлення об`єктивних обставин завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, що 17.03.2020 року представником потерпілої адвокатом ОСОБА_4 подавалося клопотання про проведення ряду слідчих дій, зокрема, допиту експерта ОСОБА_7 , додаткового допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , встановлення особи і допиту ОСОБА_11 шляхом здійснення ряду запитів до установ, допиту свідка ОСОБА_12 , встановлення останнього фактичного місця роботи померлого, проведення аналізу даних радіотехнічного дослідження та ін.

Згідно листа слідчого № 48.5/3-2448 від 24.03.2020 року, дане клопотання було задоволено. При цьому матеріали справи не містять доказів повного і всебічного проведення слідчих дій, про які йшлося у клопотанні.

Наявність окремих рапортів про неможливість повторного допиту та розшуку осіб свідчать про неефективність досудового розслідування та формальний поверхневий підхід слідчого до важливих процесуальних питань.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим не було проведено належного аналізу даних радіотехнічного дослідження з`єднань абонентських номерів на предмет наявності з`єднань однакових телефонних номерів на місці скоєння злочину та за місцем мешкання потерпілого за період з 15.09.2018 по 17.09.2018 р. за всіма провайдерами мобільного зв`язку.

Також, суд приймає до уваги ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 26.12.22р. у справі №214/6691/18, якою скасовано попередню постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 31.01.22р., де судом встановлено відсутність належної оцінки доказів, сукупності проведених експертиз, не наведено послідовних процесуальних дій і доказів, які б без сумніву підтверджували висновок слідчого про результат досудового розслідування. Суд вважає, що з проходженням невеликого проміжку часу від дати поновлення досудового розслідування, слідчим не вжито заходів з його активізації.

Аналізуючи зміст оскаржуваної постанови, суд зважає також на її невідповідність вимогам ст. 284 КПК України, оскільки в ній не розкрито мотивувальну складову та не здійснено посилання на конкретну норму статті закону, як підставу для закриття кримінального провадження. Не зазначено, в чому саме слідчий вбачає відсутність складу злочину, його елементів, якими доводами він при цьому керується.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі постановлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав та законних інтересів учасників процесу.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Суд приходить до переконання, що слідчим не забезпечено виконання завдань кримінального провадження.

Оскільки слідчим не забезпечено повного та незалежного розслідування, внаслідок чого винні особи не знайдені, досудове розслідування повинно бути відновлено, а постанова слідчого про закриття провадження скасована.

Відповідно, система, яка вимагається статтею 2 Конвенції про захист прав людини, має передбачати незалежне та безстороннє розслідування, яке відповідає певним мінімальним стандартам щодо ефективності. Таким чином, компетентні органи мають діяти з належною наполегливістю і за своєю ініціативою порушувати провадження, яке здатне, по-перше, встановити обставини, за яких сталась подія, та недоліки діяльності системи (див., наприклад, mutatis mutandis рішення у справах ЇGыlec v. Turkey?, від 27 липня 1998 року, пп. 81-82; ЇOgur v. Turkey, № 21954/93, пп. 88, 91-92, ЄСПЛ 1999-ІІІ; ЇHugh Jordan v. the United Kingdom?, від 4 травня 2001 року, №24746/94, п. 120; ЇKelly and Others v. the United Kingdom?, № 30054/96, п. 114, від 4 травня 2001 року; ЇMahmut Kaya v. Turkey, № 22535/93, пп. 106-07, ЄСПЛ 2000-ІІІ; ЇЭlhan v. Turkey?, № 22277/93, п. 63, ЄСПЛ 2000-VII; ЇMcKerr v. the United Kingdom?, №28883/95, п. 148, ЄСПЛ 2001-ІІІ).

Головна мета такого розслідування полягає у забезпеченні ефективного виконання національних законів, які захищають право на життя, а у випадках, коли беруть участь представники держави або органи, у забезпеченні їх відповідальності за смерті, в яких вони винні. Форма розслідування, яка досягне такої мети, може бути різною в залежності від обставин. Проте, який би з методів не брався за основу, державні органи влади повинні діяти за своєю власною ініціативою у випадку, коли вже якесь питання звернуло їх увагу. Вони не можуть перекласти це на ініціативу родичів чи чекати подання формальної скарги або взяття кимось на себе відповідальності за проведення слідчої процедури (див. mutatis mutandis рішення у справі "IIhan v. Turkey", заява N 22277/93, п. 63, ЄСПЛ 2000-VII).

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що слідчим під час здійснення досудового розслідування, не були здійснені всі можливі та необхідні слідчі (розшукові) дії, направлені на встановлення обставин кримінального правопорушення.

Суд також бере до уваги, що слідчий не надав суду доказів того, що оскаржувана постанова є обґрунтованою, не висловив заперечень проти скарги.

Тому, виходячи з передбаченої ст. 7 КПК України засади диспозитивності, вимог ст. 26 ч.3 КПК України, суд вважає, що слідчий прийняв рішення про закриття кримінального провадження необґрунтовано та незаконно.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що постанова старшого слідчого СВ Відділення поліції №4 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 30.06.2023 року про закриття кримінального провадження № 0002678 від 18.09.2018 р. за ч. 1 ст. 115 КК України підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 26, 110, 93, 94, 284, 303, 307 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах потерпілої ОСОБА_3 , на постанову старшого слідчого СВ Відділення поліції №4 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 30.06.2023 року про закриття кримінального провадження № 0002678 від 18.09.2018 р. за ч. 1 ст. 115 КК України задовольнити.

Постанову старшого слідчого СВ Відділення поліції №4 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 30.06.2023 року про закриття кримінального провадження № 0002678 від 18.09.2018 р. за ч. 1 ст. 115 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1