Номер провадження 1-кп/201/276/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18 а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 січня 2021 року за № 0000055 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краснодон, Луганської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 301-1, ч. 3 ст. 301-1 КК України, -

встановив:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження, внесене 20 січня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 301-1, ч. 3 ст. 301-1 КК України.

14 серпня 2023 року прокурором ОСОБА_3 до канцелярії суду подано клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, застосованого в межах вказаного кримінального провадження, строком на 60 діб.

В обґрунтування доводів клопотання прокурор ОСОБА_3 зазначає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюються у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі до дванадцяти років, а тому, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватись від суду. Крім того, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 в провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 4 ст. 301, ч. 5 ст. 301 КК України та після звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави в межах зазначеного кримінального провадження, ОСОБА_5 знов підозрюється у вчиненні аналогічних злочинів.

Таким чином, на думку прокурора, враховані під час застосування запобіжного заходу ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати, а тому застосування інших більш м`яких запобіжних заходів стосовно ОСОБА_5 є недоцільним і не зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому вважав за необхідне продовжити запобіжний захід відносно обвинуваченого на 60 діб.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане ним клопотання, просив його задовольнити та продовжити строк дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаючись на невиправдану тривалість судового розгляду, під час якого вже досліджені всі докази та допитаний обвинувачений. Прим цьому, його підзахисний досить тривалий час перебуває під вартою без вироку суду. Також, захисник зазначив, що його підзахисний має матір похилого віку, яка потребує стороннього догляду, а тому, просив змінити його підзахисному запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Водночас, на питання головуючого судді захисник повідомив, що він не готовий сьогодні до закінчення судового розгляду та виступу в судових дебатах.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, мотивуючи тим, що він не є небезпечним для суспільства, його мати хворіє та потребує його допомоги. Просив надати можливість побути із матір`ю до вироку суду.

Вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши доводи прокурора про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також доводи обвинуваченого та його захисника про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Так, під час досудового розслідування на підставі ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2021 року до ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 26 грудня 2021 року із правом внесення застави у розмірі 499 400 гривень (ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22 листопада 2021 року залишено без змін), який в подальшому неодноразово був продовжений.

Оцінюючи обґрунтування сторони обвинувачення на підтвердження продовження існування наведених у клопотанні ризиків, суд приходить до висновку, що врахований при застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик можливих спроб останнього вчинити інше кримінальне правопорушення, не зменшився на час розгляду клопотання прокурора, і продовжує існувати, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 301-1, ч. 3 ст. 301-1 КК України, санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до дванадцяти років.

Поряд із цим, судом враховуються дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який офіційно не працевлаштований і не має постійного джерела доходу.

Більш того, в провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 4 ст. 301, ч. 5 ст. 301 КК України, в межах якого до останнього застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із альтернативним запобіжним заходом у вигляді застави, після внесення якої ОСОБА_5 був звільнений з-під варти.

Втім, обвинувачений ОСОБА_5 знову обвинувачується у вчиненні аналогічних злочинів проти моральності, вчинення яких останньому інкриміноване саме за місцем його мешкання, а тому, на переконання суду, продовжує існувати ризик можливих спроб обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення, для запобігання якого застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, домашнього арешту за місцем проживання, не буде дієвим.

А отже, наведені дані про особу обвинуваченого вказують на існування ризику можливих спроб ОСОБА_5 вчинити інше кримінальне правопорушення, ступень якого є досить високою.

Поряд із цим, суд враховує наявність у ОСОБА_5 матері похилого віку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка страждає на хронічні тяжкі захворювання та потребує сторонньої допомоги, а також відсутність інших близьких родичів та осіб, які б могли здійснювати відповідний догляд за останньою.

Втім, на переконання суду, як зазначалося у попередніх судових рішеннях, наведені вище обставини в певній мірі зменшують ризик можливих спроб обвинуваченого переховуватися від суду, але не нівелюють його взагалі, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 301-1, ч. 3 ст. 301-1 КК України, санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до дванадцяти років, тому не можуть слугувати підставою для зміни останньому запобіжного заходу.

Таким чином, суд погоджується із заявленими прокурором ризиками, передбаченими п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і визнає наявність продовження існування цих ризиків доведеними у повній мірі.

Щодо посилань захисника ОСОБА_4 на те, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, слід зазначити, що продовжений запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу та не суперечить позиції ЄСПЛ у справі Самойлович проти України (Samoylovichv. Ukraine, заява №28969/04, від 16 травня 2013 року), яка полягає в тому, що «у випадку особливої тривалості тримання під вартою особи, підстави для цього повинні бути виключно серйозними».

Тим більше, посилання захисника на невиправдану, на його думку, тривалість судового розгляду даного кримінального провадження, є безпідставними, адже захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні повідомив, що не готовий до закінчення судового розгляду та виступу у судових дебатах, тому суд за умови такої позиції захисника позбавлений об`єктивної можливості закінчити цей розгляд.

З урахуванням сукупності встановлених обставин, зокрема, наявності обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих правопорушень, вагомості наявних доказів про вчинення ним злочинів, тяжкості покарання, що загрожує останньому, у разі визнання його винуватим, суд приходить до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зокрема, у вигляді домашнього арешту, на якому наполягала сторона захисту, не буде достатнім, щоб забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, який, хоча і має постійне місце проживання та матір похилого віку, але не буде обмежений у свободі пересування та комунікації з іншими особами до такого ступеня, щоб забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд не знаходить підстав для скасування або зміни застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому зважаючи на те, що строк дії попередньої ухвали про тримання під вартою закінчується 27 серпня 2023 року, вважає за доцільне продовжити тримання останнього під вартою строком на 60 днів до 21 жовтня 2023 року.

В той же час, продовжуючи обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи тяжкість інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень та обставин правопорушення, суд вважає, що розмір застави, визначений у попередньому судовому рішеннях у сумі 499400 гривень, належним чином забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 183, 199, 331, 369-372 КПК України,

постановив:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосований під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити строком на 60 днів до 21 жовтня 2023 року включно.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою 21 жовтня 2023 року включно.

Встановити, що у разі внесення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 або іншою фізичною чи юридичною особою № UA 0017442 в ГУДКСУ м. Києва, отримувач територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, , МФО 820172, застави у сумі 499 400 (чотириста дев`яносто дев`ять тисяч чотириста) гривень, ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення ОСОБА_5 , зобов`язати останнього прибувати за кожною вимогою до суду у провадженні, якого перебуває кримінальне провадження; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну, у разі їх наявності.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі не з`явлення його за викликом до суду без поважних причин або не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Ухвала щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 12 годині 30 хвилин 25 серпня 2023 року.

Суддя: ОСОБА_1