Провадження № 1-в/127/418/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 27.01.2017,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_5 ,

представника Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)»: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_3 ,

засудженого: ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 27.01.2017.

Клопотання мотивовано тим, що засуджений ОСОБА_4 відбув 3/4 частини від призначеного покарання, за час відбування покарання в Державній установі «Вінницька виправна колонія (№ 86)» працевлаштований, має ряд заохочень та своє поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував, щодо задоволення клопотання захисника ОСОБА_3 , посилаючись на те, що засуджений ОСОБА_4 хоч і має 11 заохочень, але 7 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, останнє стягнення отримав 30.06.2023, тобто після направлення даного клопотання до суду. Крім того, засуджений ОСОБА_4 вдруге притягнутий до кримінальної відповідальності за злочин, що позбавив життя іншої людини, раніше звільнявся умовно-достроково від відбування покарання, однак належних висновків для себе не зробив та вчиняв нові кримінальні правопорушення.

Представник Державної установи «Вінницька виправна колонія (№ 86)» ОСОБА_6 заперечував, щодо задоволення клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України.

Захисник ОСОБА_3 клопотання підтримала з мотивів, викладених в ньому.

Засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

Суд, вислухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріли клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_4 , приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України слідує, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 2, ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

На даний час засуджений ОСОБА_4 утримується та відбуває покарання в межах територіальної юрисдикції Вінницького міського суду Вінницької області в Державній установі «Вінницька виправна колонія (№ 86)» за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 27.01.2017, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 121, ст. 71 КК України до 8 років позбавлення волі.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 6 КВК України вбачається, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

З характеристики засудженого ОСОБА_4 вбачається, що останній по прибуттю в Державну установу «Вінницька виправна колонія (№ 86)» був працевлаштований у виробничій майстерні різноробочим дільниці рубки деревини. 02.12.2020 засудженого ОСОБА_4 було переведено до дільниці соціальної реабілітації, де працевлаштовано на контрагентському об`єкті «МХП Вінницька птахофабрика», згодом переведено до «Цегельного заводу», двічі був заохочений адміністрацією установи. Характеризується негативно, допустив порушення режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Засуджений ОСОБА_4 у взаємовідносинах з іншими засудженими намагається не допускати конфліктні ситуації, але легко піддається чужому впливу. По відношенні до представників установи поводиться ввічливо, з метою поблажливого ставлення до себе. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Залучений до програми диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення», однак активної участі в її реалізації не приймає.

В установі наявний виконавчий лист на суму 22 150 грн., який повністю не відшкодований.

Під дію ст. 81 КК України підпадав по відбуттю 2/3 частини строку покарання 09.06.2021. Рішенням комісії установи від 15.06.2021, відмовлено в застосуванні умовно-дострокового звільнення, як особі, яка не стала на шлях виправлення.

Під дію ст. 82 КК України підпадав по відбуттю 1/2 частини строку покарання 09.02.2020. Рішенням комісії установи від 18.02.2022, відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, як особі, яка не стає на шлях виправлення.

Однією із головних умов для застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Разом із тим, матеріали справи не мають достатніх даних про те, що засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, оскільки відповідно до наданих суду документів, засуджений ОСОБА_4 за період відбування покарання має посередню характеристику, раніше неодноразово засуджувався за вчинення умисних кримінальних правопорушень та звільнявся умовно-достроково згідно зі ст. 81 КК України, після чого вчиняв нові злочини, що може вказувати на повторність вчинення ним нового злочину після звільнення, належних висновків та позитивних змін не проявляє, що свідчить про небажання його ставати на шлях виправлення.

Судом враховано, що засуджений 11 разів заохочувався адміністрацією установи, проте, неухильне додержання правил поведінки, які передбачені для засуджених, є обов`язком засудженого, і виконання даного обов`язку є лише одним з критеріїв, які в своїй сукупності дають підстави вважати, що засуджений довів своє виправлення.

Разом з тим, засуджений ОСОБА_4 за період відбування покарання 7 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності та останнє стягнення від 30.06.2023 у виді догани накладено вже після надходження даного клопотання до суду, що не доводить засудженим ОСОБА_4 його виправлення.

Відтак, суд вважає, що застосування до засудженого ОСОБА_4 положення ст. 81 КК України, на даній стадії відбування покарання буде суперечити реалізації принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин, даним рішенням суду не виконається мета кримінального покарання - як її каральної так і виправної складової.

Враховуючи викладене, суд вважає, що засуджений ОСОБА_4 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, тому у клопотанні захисника ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 370, 372, 537, 539 КПК України,

суд

ПОСТАНОВИВ:

У клопотанні захисника ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 27.01.2017 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: