ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 610/2653/21 Номер провадження 11-кп/814/489/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000176 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 23 грудня 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єрмак Павлодарської області Республіки Казахстан, громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, пенсіонера, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України на 5 років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнено від призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки та покладено обов`язки на підставі ст. 76 КК України.

Початок строку відбування покарання визначено обчислювати з 23 грудня 2023 року.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину за таких обставин.

21 червня 2021 року, близько 19 год. 20 хв., обвинувачений, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: буд. АДРЕСА_2 , на грунті неприязних стосунків, умисно, наніс ОСОБА_9 удар ножем в живіт та в область ліктя правої руки, чим спричинив потерпілій проникаюче ножове поранення живота з пошкодженням правої долі печінки, яке є тяжким тілесним ушкодженням, небезпечним для життя в момент заподіяння та різану рану правої верхньої кінцівки.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення та неповноти судового розгляду. Призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що місцевим судом під час ухвалення вироку не з`ясовано позицію обвинуваченого, щодо вчиненого ним злочину, що унеможливлює застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки визнання обвинуваченим вини у інкримінованому йому злочині є обов`язковою умовою для розгляду справи у спрощеному порядку.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку його апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Доводи прокурора про неналежне з`ясування процесуальної позиції обвинуваченого відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України під час судового розгляду у суді першої інстанції є слушними.

Приписами ч. 3 ст. 349 КПК передбачено, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Повне визнання вини, незаперечення фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації своїх дій, правильне розуміння та усвідомлення змісту обставин злочину, в якому обвинувачується, правових наслідків розгляду за спрощеною процедурою, а також відсутність сумнівів у добровільності позиції щодо усвідомлення обвинуваченим цих обставин є обов`язковими передумовами можливості.

Однак, ця норма не звільняє суд від обов`язку встановити обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та визначені ст. 91 КПК України. Тобто, законодавець зобов`язує суд встановити всі обставини, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 349 КПК України лише визначає порядок і обсяг дослідження доказів на підставі цих обставин.

При цьому, у постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 17 грудня 2020 року по справі 426/14810/18 зазначено, що незалежно від обсягу доказів, які досліджуватимуться судом, зокрема, внаслідок визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, допит обвинуваченого здійснюється обов`язково. Згідно з ч. 1 ст. 351 КПК України допит обвинуваченого починається з пропозиції головуючого надати показання щодо кримінального провадження, після чого обвинуваченого першим допитує прокурор, а потім захисник. Після цього обвинуваченому можуть бути поставлені запитання потерпілим, іншими обвинуваченими, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, а також головуючим і суддями. Головуючий має право протягом всього допиту обвинуваченого ставити йому запитання для уточнення і доповнення його відповідей.

Проте, як свідчить технічний запис судового провадження в суді першої інстанції, суд порушив вимоги, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК.

Так, з аудіозапису судового розгляду в суді першої інстанції 23 грудня 2021 року, було визначено скорочений порядок розгляду справи з урахуванням позиції ОСОБА_8 , який вказав, що визнає свою вину у пред`явленому обвинуваченні. При цьому в порушення вимог закону судом не допитано обвинуваченого ОСОБА_8 стосовно обставин вчинення злочинного діяння, зокрема, щодо часу, місця, способу його вчинення, а лише зазначено у вироку, що обвинувачений підтвердив факт вчинення злочину при обставинах, викладених у вироку. Безпосередній допит обвинуваченого ОСОБА_8 місцевим судом не проводився.

Враховуючи положення ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив вирок з порушенням вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України суд може скасувати або змінити судове рішення у разі встановлення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Таким чином, аналізуючи наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції - скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 412 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 23 грудня 2021 року, щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження №0000176 у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4