Справа №591/3204/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/419/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - продовження строків тримання під вартою
УХВАЛА

Іменем України

17 липня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 591/3204/23 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 16.06.2023 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 ,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчому та обрати підозрюваному запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, звільнивши його з-під варти негайно з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК, оскільки клопотання слідчого надійшло до суду 15.06.2022, а дія попередньої ухвали закінчувалася 18.06.2022, клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку слідчим не подавалось та судом не розглядалось. Зазначає, що слідчий суддя не обґрунтував належним чином своє рішення щодо відмови в задоволенні клопотання захисту про зміну запобіжного заходу, не вказав обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК і які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам. Як підставу тримання під вартою ОСОБА_7 слідчий суддя вказав лише тяжкість кримінального правопорушення і проігнорував заяви двох осіб, які виявили бажання взяти підозрюваного на поруки. Підозрюваний має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, має відзнаки за місцем проходження служби.

15.06.2023 до Зарічного районного суду м. Суми з клопотанням погодженим із прокурором Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, звернувся слідчий СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 , яке обґрунтував тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 і ч. 2 ст. 345 КК, тобто в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу побоїв у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків вчинене за попередньою змовою групою осіб, а також в умисному пошкодженні майна, що належить працівникові правоохоронного органу у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, вчинене загально небезпечним способом та за попередньою змовою групою осіб, передбаченого ч. 2 ст. 28 і ч. 2 ст. 347 КК.

21.04.2023 о 04:11 ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК, цього ж дня йому вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 і ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 28 і ч. 2 ст. 347 КК. Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 22.04.2023 відносно ОСОБА_7 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави до 18.06.2023 включно.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 16.06.2023 клопотання слідчого задоволено, а у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання відмовлено та продовжено підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 21.07.2023 включно. Своє рішення слідчий суддя умотивувала тим, що досудове розслідування триває, ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК, зазначені слідчим в клопотанні існують та не зменшилися, а тому відсутні підстави для застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_9 , які підтримали вимоги апеляційної скарги, просили скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, доводи прокурора ОСОБА_8 про залишення рішення слідчого судді без змін, а апеляційної скарги захисника без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_9 підлягає задоволенню з таких підстав.

Розглянувши клопотання слідчого та задовольнивши його клопотання про продовження підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя дійшла висновку, що існують ризики того, що він може перераховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати чи спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків і перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому відсутні підстави для застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу і визначення застави з огляду на положення ч. 4 ст. 183 КПК та характеру інкримінованого правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства та погрозою його застосування.

Проте, такі висновки слідчого судді не в повній мірі відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, належним чином не умотивовані та не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону.

Так, згідно вимог ч. 3 ст. 199 КПК, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно ч. 2 ст. 177 КПК, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного; 7) майновий стан підозрюваного; 8) наявність судимостей у підозрюваного; 9) дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (ч. 1 ст. 178 КПК).

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК, крім випадків, передбачених ч. 6 та 8 ст. 176 цього Кодексу (ч. 1 ст. 183 КПК), а якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, але не доведе обставини недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 цього Кодексу, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК).

Колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді в частині того, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 і ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 28 і ч. 2 ст. 347 КК, що підтверджується сукупністю наданих стороною обвинувачення доказів відповідно п. 1 ч. 1 ст. 178 і ч. 1 ст. 194 КПК, а саме: протоколами затримання особи в порядку ст. 208 КПК, допиту підозрюваного, потерпілих, проведення слідчого експерименту, а будь-які докази, щоб викликали сумніви в обґрунтованості підозри у кримінальному провадженні на цій стадії процесу відсутні. При встановленні факту наявності обґрунтованої підозри колегія суддів також враховує і усталену судову практику з цього питання ЄСПЛ, який у своїх численних рішеннях (зокрема від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine, п. 175) і від 20.03.1997 у справі «Луканов проти Болгарії» (Lukanov v. Bulgaria) визначив, що слідчий суддя, оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення». При цьому у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» (John Murray v. the United Kingdom), рішення від 28.10.1994, заява № 14310/88) ЄСПЛ зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу». Питання про те, що «тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою» (п. 3 рішення від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v. Italy), заява № 9627/81).

Таким чином, наявні у теперішній час докази для визнання підозри обґрунтованою є достатніми, а доведення факту вчинення кримінальних правопорушень та їхня остаточна правова кваліфікація є завданням подальшого досудового розслідування. При цьому, незважаючи на те, що на стадії застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний дослідити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК, а також встановити, чи доводять надані стороною обвинувачення докази наявність обставин, зазначених в ч. 1 ст. 194 КПК, але в той же час цей же слідчий суддя позбавлений процесуальної можливості встановлювати будь-які обставини вчинення злочину та давати безпосередньо оцінку доказам його вчинення.

Також мають місце заявлені у клопотанні слідчого ризики та які встановлені слідчим суддею, проте вони мають незначний ступінь небезпеки, про що свідчать ті обставини, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, є військовослужбовцем під час воєнного стану, до мобілізації мав постійне місце роботи, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, має відзнаки за місцем проходження служби, знаходився безпосередньо у зоні бойових дій.

Колегія суддів, вирішуючи питання про продовження ув`язнення підозрюваного, враховує і наявність об`єктивної потреби у цьому, зважуючи на всі обставини, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи. При цьому згідно ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також судової практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою; суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. При цьому ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це необхідно робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати реальне існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для ув`язнення.

Сама лише тяжкість інкримінованого обвинувачення, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від правосуддя, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою і не має пріоритетної сили перед позитивними даними про особу підозрюваного.

Колегія суддів вважає, що клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 у виді тримання під вартою не містить обставин, які б слугували підставою для обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, а ухвала слідчого судді не містить належних мотивів щодо неможливості застосування до підозрюваного іншого, більш м`якого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою, а наявне формулювання про те, що обставини, які були встановлені під час обрання запобіжного заходу з часом не змінилися і не втратили свого процесуального значення є формальним і не містить необхідного у такому випадку підґрунтя.

Заслуговують на увагу доводи захисника ОСОБА_9 про те, що клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою подане з порушенням встановленого КПК строку, оскільки згідно ч. 1 ст. 199 КПК клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Cлідчий звернувся з відповідним клопотанням до суду 15.06.2022, а дія попередньої ухвали закінчувалася 18.06.2022, однак вказане порушення положень КПК ніяким чином не впливає як на застосування запобіжного заходу, так і на його продовження.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а згідно ч. 1 ст. 412 КПК, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчим суддею постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, тому це судове рішення підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання слідчому і застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК, задовольнивши таким чином апеляційну скаргу захисника.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 16.06.2023 відносно ОСОБА_12 скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та постановити нову ухвалу.

Відмовити у задоволенні клопотання слідчому СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 .

Застосувати підозрюваному ОСОБА_13 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та звільнити його з-під варти негайно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_14 обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі населеного пункту (місця дислокації), в якому знаходиться військова частина без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця своєї служби або знаходження;

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого ОСОБА_11 .

Встановити строк дії ухвали до 21.07.2023 включно.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному ОСОБА_7 негайно після її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4