єдиний унікальний номер справи 546/608/23
номер провадження 1-кп/546/90/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2023 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Решетилівка кримінальне провадження № 0000624, відомості про яке 08 грудня 2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Книшівка Гадяцького району Полтавської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого головним інженером ТОВ «УКРСПЕЦЕНЕРГОСЕРВІС», не інваліда, не депутата, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України,

в с т а н о в и в :

Відповідно до обвинувального акту, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 є особою на підприємстві, яка зобов`язана дотримуватися правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою. Так, згідно з наказом про прийняття на роботу № 8-К від 26.06.2015 ОСОБА_5 призначено на посаду інженера-конструктора (електротехніка) ТОВ «УКРСПЕЦЕНЕРГОСЕРВІС» (юридична та фактична адреса м. Полтава, вул. Гаражна, 5, Полтавської області, ). Наказом № 7-К від 07.08.2017 ОСОБА_5 переведений з посади інженера-конструктора (електротехніка) на посаду головного інженера ТОВ «УКРСПЕЦЕНЕРГОСЕРВІС». Наказом № 1 від 11.03.2020 його призначено водієм автомобіля «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 .

Роботи на кабельних лініях і діючих електроустановках та монтаж, наладка, технічне обслуговування, експлуатація, ремонт і демонтаж вантажопідіймальних машин і механізмів, ліфтів, конвеєрів, підвісного канатного гідравлічного транспорту, технологічного і верстатного обладнання, електроустановок та ліній електропередач, відповідно до пунктів 3 та 104 «Переліку робіт з підвищеною небезпекою», затвердженого Наказом Держнаглядохоронпраці України від 26.01.2005 № 15, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2005 року за № 231/10511, відносяться до категорії робіт з підвищеною небезпекою.

Відповідно до вимог Правил охорони праці п. 1.24 розділу XIII «Вимоги безпеки під час експлуатації транспортних засобів» НПАОП 0.00-1.62-12, на водія покладаються обов`язки: п. 1.24. при зупинці (стоянці) автомобіля водій, залишаючи транспортний засіб, повинен вжити всіх заходів проти самовільного його руху: зупинити двигун, встановити важіль перемикання передач (контролера) у нейтральне положення, загальмувати автомобіль стоянковим гальмом. Якщо автомобіль стоїть навіть на незначному уклоні, необхідно додатково підставити під колеса упорні колодки. На спусках та підйомах, де спосіб постановки не регламентується засобами регулювання руху, транспортні засоби необхідно ставити під кутом до краю проїжджої частини так, щоб виключити можливість їх самовільного руху.

Згідно з наказом № РТР/ПР-К-71 від 30.10.2020 ОСОБА_4 прийнятий на роботу з 01.11.2020 в Решетилівську філію ТОВ «ТЕРРАФУД» (юридична та фактична адреса м. Решетилівка, вул. Шевченка, 11, Полтавського району Полтавської області, ) на посаду електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування. Наказом № РТР/П-К-29 від 30.09.2022 ОСОБА_4 переведений на посаду слюсаря з контрольно-вимірювальних приладів та автоматики в Решетилівській філії ТОВ «ТЕРРАФУД».

07.12.2022 на підставі Договору підряду № 173 від 02.12.2022 на виконання будівельно-монтажних робіт на території Решетилівської філії ТОВ «ТЕРРАФУД» (замовник), працівниками ТОВ «УКРСПЕЦЕНЕРГОСЕРВІС» (підрядник) проводилися електромонтажні роботи по підключенню дизельної електростанції 525 кВт. За умовами договору підрядник прийняв на себе виконання наступних зобов`язань: «…4.1.3 нести відповідальність за виконання законодавчих та нормативних актів з охорони праці та пожежної безпеки його працівниками та іншими юридичними і фізичними особами, які виконують роботу в інтересах підрядника у період знаходження на усіх територіях замовника».

Відповідно до наказу про відрядження № 4 К-в від 06.12.2022 ТОВ «УКРСПЕЦЕНЕРГОСЕРВІС» головного інженера ОСОБА_5 для проведення контролю за проведенням робіт відряджено до Решетилівської філії ТОВ «ТЕРРАФУД» з 07.12.2022 по 07.12.2022 та надано для відрядження автомобіль «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 належить ОСОБА_9 та орендується ТОВ «УКРСПЕЦЕНЕРГОСЕРВІС» згідно умов Договору найму (оренди) транспортних засобів від 11.03.2020.

07.12.2022, близько 16 год, головний інженер ТОВ «УКРСПЕЦЕНЕРГОСЕВІС» ОСОБА_5 , закріпленим за ним автомобілем «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 , заїхав на територію Решетилівської філії ТОВ «ТЕРРАФУД» (юридична та фактична адреса м. Решетилівка, вул. Шевченка, 11, Полтавського району Полтавської області, ), де автомобіль поставив на стоянку, яка мала незначний уклон, поблизу дизель-генератора, монтаж якого проводився та щита автоматичного перемикання живлення на резерв (типу АВР), при цьому діючи необережно, тобто, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, у порушення вимог нормативно-правових актів з охорони праці та безпеки життєдіяльності, а саме п. 1.24 Розділу ХІІІ «Вимоги безпеки під час експлуатації транспортних засобів» НПАОП 0.00-1.62-12 Правил охорони праці на автомобільному транспорті не вжив заходів проти самовільного руху автомобіля «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 , а саме не встановив важіль перемикання передач (контролера) у нейтральне положення, не загальмував автомобіль стоянковим гальмом, не підставив під колеса упорні колоди, у результаті чого 07.12.2022, близько 19 год., допустив самовільний рух (без водія) автомобіля «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 , який покотився та наїхав на потерпілого ОСОБА_4 , який виконував роботу з встановлення генератора.

У результаті допущених водієм автомобіля «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 , головним інженером ТОВ «УКРСПЕЦЕНЕРГОСЕРВІС» ОСОБА_5 порушень, не вжиття заходів проти самовільного руху автомобіля «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 , поставивши його на стоянку на незначному уклоні, автомобіль покотився та самовільно наїхав на ОСОБА_4 , внаслідок чого останньому відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 244 від 29.03.2023 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: відкритого поперечного перелому нижньої третини діафізу лівої великогомілкової кістки зі зміщенням та закритого перелому метафізу лівої малогомілкової кістки зі зміщенням, які кваліфікуються тільки у своїй сукупності, як ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Відповідно до висновку експерта № 2209 від 28.04.2023 за результатами проведення судової інженерно-технічної експертизи з охорони праці та безпеки життєдіяльності роботи, в наслідок яких стався нещасний випадок з ОСОБА_4 , відповідно до п. 3 та п. 104 «Переліку робіт з підвищеною небезпекою», відносяться до робіт з підвищеною небезпекою.

Причиною настання нещасного випадку із ОСОБА_4 є недотримання вимог безпеки під час експлуатації автомобільного транспорту головним інженером ТОВ «УКРСПЕЦЕНЕРГОСЕРВІС» ОСОБА_5 , який не виконав вимоги п. 1.24 Розділу ХІІІ «Вимог безпеки під час експлуатації транспортних засобів» НПАОП 0.00-1.62-12 Правил охорони праці на автомобільному транспорті, а саме не вжив заходів проти самовільного руху автомобіля «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 , поставивши його на стоянку на незначному уклоні.

Дії водія автомобіля «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 , який є одночасно і головним інженером ТОВ «УКРСПЕЦЕНЕРГОСЕРВІС» ОСОБА_5 знаходились в причинно-наслідковому зв`язку з виниклою подією та її негативними наслідками, а саме отримання слюсарем з контрольно-вимірювальних приладів та автоматики Решетилівської філії ТОВ «ТЕРРАФУД» ОСОБА_4 травмування внаслідок самовільного руху автомобіля «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 .

Органом досудового розслідування необережні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 272 КК України, як порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, що заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого.

У підготовче судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий, обвинувачений та його захисники.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений та його захисники заявили клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, оскільки він вчинив необережний злочин вперше, примирився з потерпілим та повністю відшкодував йому завдані збитки.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні зазначив, що в повній мірі визнає свою провину, розкаюється, за власною ініціативою примирився з потерпілим, повністю відшкодував завдану шкоду, просив закрити кримінальне провадження, звільнивши його від кримінальної відповідальності.

Захисники обвинуваченого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повністю підтримали клопотання з підстав, викладених у ньому.

Потерпілий ОСОБА_4 не заперечував проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, так як вони примирилися. Пояснив, що завдані збитки відшкодовані у повному обсязі, запевнив суд, що дійсно вибачив обвинуваченого, оскільки обставини скоєного є фактично нещасним випадком та обвинувачений вчинив такі дії з необережності, просив задовольнити клопотання та підтримав заявлене клопотання.

Суд пересвідчився у добровільності позиції учасників кримінального провадження.

Судом роз`яснено наслідки закриття кримінального провадження. Учасники кримінального провадження пояснили, що наслідки закриття кримінального провадження їм зрозумілі та вони не наполягають на продовженні судового розгляду даної справи у загальному порядку.

Прокурор не заперечував проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, враховуючи те, що обвинувачений вперше з необережності вчинив кримінальний проступок, повністю відшкодував збитки та примирився з потерпілим. Зазначив, що перешкоди у застосуванні ст. 46 КК України, визначені даною нормою, відсутні.

Суд, з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, надавши оцінку доводам клопотання та дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання (ч. 4 ст. 286 КПК України).

Згідно зі ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим законом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до вимог ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим (п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Іншими словами, під примиренням як однією з умов звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК слід розуміти примирення як кінцевий результат усіх попередніх примирних процедур та домовленостей між винним та потерпілим, який полягає, з одного боку, у добровільному волевиявленні потерпілого, яке проявляється у його проханні (клопотанні) про звільнення винного від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК або у відсутності заперечень щодо такого звільнення, а з іншого у відсутності заперечень щодо такого звільнення з боку самого підозрюваного, обвинуваченого.

При цьому з огляду на положення ст. 46 КК та ч. 2 і ч. 3 ст. 288 КПК у їх взаємозв`язку для встановлення факту такого примирення обов`язковим є підтвердження потерпілим своєї позиції у суді, що слугує важливою процесуальною гарантією забезпечення добровільності його волевиявлення.

Під час розгляду даного клопотання потерпілий добровільно підтвердив свою позицію про примирення з обвинуваченим та відшкодування ним завданої йому як матеріальної, так і моральної шкоди у повному обсязі, зазначив, що претензій до нього не має та не заперечував щодо закриття кримінального провадження.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 272 КК України, кримінальним законом віднесено до категорії кримінальних проступків (ч. 2 ст. 12 КК України).

Суб`єктивна сторона даного злочину характеризується необережною формою вини.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковано вірно, раніше він не судимий, кримінальний проступок вчинив вперше, в повному обсязі відшкодував завдані збитки потерпілому, примирився з потерпілим. Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 272 КК України, не є корупційним.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищенаведені обставини, які свідчать про наявність матеріально-правових підстав, передбачених ст. 46 КК України, та процесуально-правових підстав звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим, а також те, що за наявності сукупності вказаних обставин таке звільнення є обов`язком, а не правом суду, суд вважає, що клопотання обвинуваченого та його захисників про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 272 КК України, підлягає задоволенню та приходить до висновку про необхідність звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим із закриттям кримінального провадження.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався, підстав для його обрання до набрання ухвалою законної сили суд не вбачає, відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

На підставі постанов про призначення експертизи технічного стану транспортного засобу та інженерно-технічної експертизи безпеки життєдіяльності експертами Полтавського НДЕКЦ МВС України та НУЦ "Інститут судових експертизи ім. засл.проф.М.С.Бокаруса" Полтавське відділеня проведено експертизи та надано висновки експерта № СЕ-19/117-22/16927-ІТ від 21.12.2022 та № 2209 від 28.45.2023. Витрати на проведення експертиз у загальному розмірі становлять 12704,12 грн (755,12+11949,00=12704,12).

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Частиною першою статті 126 КПК України визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Відповідно до правової позиції, висловленої ВП ВС у постанові від 17 червня 2020 року у справі № 598/1781/17, вбачається, що КПК Українине обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Вирішуючи питання щодо стягнення процесуальних витрат на залучення експертів, суд виходить з наступного.

У постанові від 22 березня 2023 року по справі №154/3029/14-ц ВП ВС зауважила, що правові висновки Верховного Суду не мають універсального характеру для всіх без винятку справ з огляду на встановлення судами певних фактичних обставин справи, і такі висновки не є універсальними та типовими до всіх справ і фактичних обставин, які можуть бути встановлені судами. Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах неодноразово наголошувала, що для цілей застосування приписів процесуальних законів щодо подібності правовідносин важливо встановити критерії її визначення. Тому з метою застосування відповідних приписів процесуального закону не будь-які обставини справ є важливими для визначення подібності правовідносин. Суди повинні самостійно здійснювати аналіз правовідносин та оцінку релевантності та необхідності застосування певних правових висновків в кожній конкретній справі.

Виходячи з телеологічного (цільового), логічного й системного тлумачення положень статей 434-1 - 434-2 КПК і статей 13, 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», можна зробити висновок, що кримінальним процесуальним законом визначені процесуальні механізми забезпечення єдності судової практики, що полягають у застосуванні спеціальної процедури відступу від висновків щодо застосування норм права, викладених у раніше постановлених рішеннях Верховного Суду. Логіка побудови й мета існування цих процесуальних механізмів указує на те, що в цілях застосування норм права в подібних правовідносинах за наявності протилежних правових висновків суду касаційної інстанції слід виходити з того, що висновки, які містяться в судових рішеннях судової палати Касаційного кримінального суду, мають перевагу над висновками колегії суддів, висновки об`єднаної палати Касаційного кримінального суду - над висновками палати чи колегії суддів цього суду, а висновки Великої Палати Верховного Суду - над висновками об`єднаної палати, палати й колегії суддів Касаційного кримінального суду.

Зазначені висновки сформульовані ККС ВС у постанові від 13.02.2019 по справі № 130/1001/17.

Суд вважає, що у цій кримінальній справі постанова ОП ККС ВС від 12.09.2022 у справі № 203/241/17, у якій висловлено позицію про відсутність підстав для стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат, понесених органом досудового розслідування та пов`язаних зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрат на проведення експертизи, у разі закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, не підлягає застосуванню оскільки обставини та підстави закриття провадження у справі № 203/241/17 є відмінними від підстав закриття кримінального провадження у цій справі у зв`язку із примиренням винного з потерпілим.

При вирішенні питання стягнення судових витрат на залучення експертів у кримінальному провадженні, яке підлягає закриттю з підстав, визначених ст. 46 КК України, тобто у зв`язку із примиренням винного з потерпілим, суд враховує саме правову позицію ОП ККС ВС, висловлену у постанові від 07.10.2021 по справі № 584/800/20 (предметом перегляду були саме обставини правомірності стягнення процесуальних витрат у разі закриття провадження з підстав ст. 46 КК України, що є тотожним до обставин справи № 546/608/23), згідно якої закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинувачених з потерпілим, що є нереабілітуючою підставою. Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Таким чином, суд прийшов до переконання про те, що процесуальні витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази у даному кримінальному провадженні визнані постановами дізнавача від 14.12.2022, 10.02.2023, 25.04.2023, приєднано до матеріалів кримінального провадження та частково передані на відповідальне зберігання законному володільцю.

Арешт на речові докази не накладався.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі ст. ст. 44, 46 КК України, керуючись ст. ст. 100, 124, 126, 284-286, 314, 369-372, 376, 392, 393, 395, 532 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим в порядку ст. 46 КК України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України,на підставі ст. 46 КК Україниу зв`язку із примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження № 0000624, відомості про яке 08 грудня 2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 до набрання ухвалою законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, у розмірі 12704,12 грн (дванадцять тисяч сімсот чотири гривні 12 копійок).

Речові докази по справі, а саме:

- автомобіль «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 повернути законному володільцю ТОВ «УКРСПЕЦЕНЕРГОСЕРВІС»;

- компакт диск Vеrbatim DVD-R 4,7 GB., на якому збережено відео «00061» відео файл «00062» від 10.02.2023 із слідчим експериментом за участю свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та копії документів, вилучені у ТОВ «ТЕРРАФУД» та ТОВ «УКРСПЕЦЕНЕРГОСЕРВІС» залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено та проголошено 09 червня 2023 року.

Суддя : ОСОБА_1