Справа № 344/8522/23
Провадження № 11-сс/4808/173/23
Категорія ст. 181 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 травня 2023 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0000290 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, встановивши альтернативний вид запобіжного заходу у вигляді застави в сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалу суду першої інстанції вважає незаконною через неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначає, що при винесенні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту судом не у повній мірі враховано данні на особу обвинуваченого зокрема те, що він офіційно ніде не працює, не має постійного та стабільного джерела доходів, а кримінальним правопорушенням спричинено значну матеріальну шкоду, зокрема фактично повністю знищено мотоцикл «HONDA NC 700», що належав загиблому ОСОБА_11 та суттєвих пошкоджень зазнав автомобіль «OPEL MOVANO», яким керував обвинувачений, та який останньому не належить.

Вважає, що при обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_12 судом не у повній мірі враховано тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та його наслідки.

Також наголошує, що наявний ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПУ України, а саме перешкоджати підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний ніде не працевлаштований, не має стабільного джерела доходів, а орган досудового розслідування, що провадить відносно нього досудове розслідування є віддаленим від місця проживання ОСОБА_8 , а тому останній може не прибувати на виклики слідчого, прокурора або суду, аргументуючи це відсутністю транспорту, грошових коштів іншими обставинами особистого характеру, і таким затягувати досудове розслідування та з`ясування всіх обставин справи.

Вказує, що застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, судом не у повній мірі враховано ризик впливу останнім на свідків у даному кримінальному провадженні. Так, перебуваючи на волі ОСОБА_8 може вільно з ними спілкуватися по телефону, іншими засобами зв`язку, схиляючи їх до дачі неправдивих показів.

Також зазначає, що судом не враховано, що досудове розслідування триває та встановлюються інші особи, що могли бути очевидцями події дорожньо-транспортної пригоди, а також власник автомобіля «OPEL MOVANO», яким фактично керував ОСОБА_8 , родичі загиблого.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківської області від 13 травня 2023 року клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 задоволено частково. Застосовано щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонено йому цілодобово залишати жител, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , покладено відповідні обов`язки.

Слідчий суддя обґрунтував прийняте рішення тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, що відносяться до категорії тяжких злочинів, санкція статті якої передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк до трьох років або без такого та існує наявність наступних ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а саме: - переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлює про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення у виді позбавлення волі;

- може незаконно впливати на свідків та потерпілих, так як досудове розслідування триває, встановлюються очевидці події, один зі свідків події ОСОБА_13 була пасажиркою автомобіля під керуванням підозрюваного ОСОБА_8 .

Слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором не доведено, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п.4 ч. 1 ст. 177 КПК України: - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема зважаючи на віддаленість органу досудового розслідування від місця проживання підозрюваного, останній може не прибувати на виклики слідчого, прокурора або суду і таким затягувати досудове розслідування та з`ясування всіх обставин справи.

Також дійшов висновку, що запобіжний захід у виді домашнього арешту зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти існуючому ризику переховуватися від органів досудового розслідування.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор просив задовольнити апеляційну скаргу, вважає, що тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить запобігання існуючим ризикам згідно з ст. 177 КПК України та виконання підозрюваним ОСОБА_8 процесуальних обов`язків;

- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_10 просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги, вважають її безпідставною.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали клопотання, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що в задоволенні апеляційної скарги прокурора необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд апеляційної інстанції вважає, що рішення слідчого судді про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у вигляді домашнього арешту відповідає цим вимогам, слідчий суддя правильно відмовив в застосуванні відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, таке рішення прийнято за наявності необхідних для цього підстав, з наведенням відповідних мотивів.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком слідчого судді про доцільність застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

За приписами ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

В суді першої інстанції долученими до клопотання копіями доказів підтверджено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, вони підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Так, підозра ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, об`єктивно підтверджується копіями матеріалів кримінального провадження, а саме: витягом з ЄРДР від 12 травня 2023 року відповідно до якого 12 травня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000290 внесено відомості про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України; протоколом огляду місця події від 12 травня 2023 року, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12 травня 2023, протоколом допиту підозрюваного від 12 травня 2023 року, протоколом огляду документу (відеозапису) від 12 травня 2023 року, протоколами допитів свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Також, сукупність відомостей, які містяться в клопотанні та долучених до нього доказах дали підстави слідчому судді дійти висновку, що в даному випадку прокурором не доведено наявність ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема зважаючи на віддаленість органу досудового розслідування від місця проживання підозрюваного, останній може не прибувати на виклики слідчого, прокурора або суду і таким затягувати досудове розслідування та з`ясування всіх обставин справи. Посилання на вказаний ризики є припущеннями, які не підтверджені жодними доказами. Також, ОСОБА_8 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

За змістом ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ч. 4 цієї статті якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, які згідно з ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, у санкції передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк до трьох років або без такого.

На думку колегії суддів сторона обвинувачення не навела переконливих доводів того, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 буде недостатнім та не забезпечить запобігання відповідним ризикам.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в повній мірі взяв до уваги відомості, що були в матеріалах клопотання відносно особи підозрюваного, та правильно оцінюючи їх, також в сукупності з іншими доказами, які підтверджували заявлені слідчим ризики, зробив висновок по вирішенню клопотання.

Під час апеляційного розгляду прокурором не наведено таких обставин, які можуть вказувати на те, що підозрюваний порушуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки, а також, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є недостатнім та не забезпечить запобігання відповідним ризикам.

З огляду на необхідність обрання запобіжного заходу, обумовленого підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, його обставини, наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, недоведення стороною обвинувачення того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти цим ризикам, інші обставини, які враховуються згідно з ст. 178 КПК України, слідчий суддя мав всі підстави для висновку про необхідність застосування запобіжного заходу саме у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу.

Суд апеляційної інстанції не вбачає на даний час підстав для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що не перешкоджає у подальшому прийняття такого рішення в порядку передбаченому КПК України.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 419, 422 КПК України колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 травня 2023 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0000290 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5