Справа № 487/1732/23
Провадження № 1-кс/487/1564/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2023 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржників: ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 та скаргу підозрюваного ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокаціє у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_5 від 18.05.2023 року про відмову в задоволенні клопотання про вчинення слідчих дій в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000015 від 28.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

01.06.2023 року, адвокат ОСОБА_3 діючи в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва зі скаргою на постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокаціє у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_5 від 18.05.2023 року про відмову в задоволенні клопотання про вчинення слідчих дій в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000015 від 28.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Крім того 20.06.2023 року до Заводського районного суду м.Миколаєва надійшла скарга підозрюваного ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокаціє у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_5 від 18.05.2023 року про відмову в задоволенні клопотання про вчинення слідчих дій в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000015 від 28.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 20.06.2023 року вказані скарги було об`єднано до спільного розгляду.

В обґрунтування скарги захисник ОСОБА_3 зазначив, що 13.05.2023 року підозрюваним ОСОБА_4 , слідчому було подано клопотання про призначення та проведення судово-психологічної експертизи із застосуванням поліграфу, з метою підтвердження правдивості відомостей, які були ним надані під час допиту як підозрюваного.

Постановою слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_5 від 18.05.2023 року у задоволенні вказаного клопотання було відмовлено.

В обгрунтування вказаного рішення слідчий посилався на те, що у клопотанні не зазначено питання, які підлягають вирішенню експертом, та яке саме значення вони можуть мати для кримінального провадження. А також на те, що клопотання пов`язано з невизнанням підозрюваним провини у скоєні інкримінованого кримінального правоапорушення, що відноситься до питань права, для з`ясування яких проведення експертизи не допускається.

Вказаний висновок слідчого захисник вважає невмотивованим та таким, що не грунтується на положеннях КПК України, які не містять норми, яка б вимагала від сторони захисту при зверненні до слідчого з клопотанням про призначення експертизи обов`язково вказати перелік питань, які необхідно поставити перед експертом.

Крім того, метою проведення психофізіологічного дослідження підозрюваного було не з`ясування питань права, а підтвердження правдивості його показів.

Таким чином, відмова слідчого призначити та провести психофізіологічне дослідження підозрюваного, свідчить про його незацікавленість у всебічному, повному і неупередженому дослідженні обставин кримінального провадження.

У свою чергу підозрюваний ОСОБА_4 у скарзі зазначив, що його клопотання мало на меті залучення слідчим експерта, який проводить психологічне дослідження з використанням поліграфу, з можливістю поставлення саме слідчим тих питань, які він вважає за необхідне з метою спростування чи підтвердження фактичних обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру та оцінці порівняння показів свідків з його показами, з урахуванням його значимих психофізіологічних реакцій, зафіксованих при використанні поліграфу.

Вважаючи постанову слідчого належним чином не обґрунтованою та невмотивованою, скаржники просили її скасувати та зобов`язати слідчого розглянути вказане клопотання з дотриманням вимог КПК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 вимоги скарги підтримали.

Підозрюваний ОСОБА_4 додатково зазначив, що оскаржувана постанова має бути скасована, з урахуванням порушення вимог КПК України, щодо змісту вказаного процесуального рішення, яке слідчим взагалі не вмотивовано.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_5 у задоволенні скарги просив відмовити за необгрунтованістю.

Вислухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Так, слідчими Першого СВ (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000015 від 28.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

За приписами ч.1 ст.242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

13.05.2023 року підозрюваний ОСОБА_4 подав слідчому клопотання відповідно дол якого з метою доведення його непричетності до інкримінованого кримінального правопорушення, просив призначити судово-психологічну експертизу за його участі із застосуванням поліграфу, з метою підтвердження його показів наданих у якості підозрюваного в тій частині, що упакування речових доказів у кримінальному провадженні №0000066 він не розкривав та грошовими коштами не заволодів.

Постановою слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_5 від 18.05.2023 року у задоволенні вказаного клопотання було відмовлено.

Приймаючи вказане рішення, слідчий посилався на те, що обгрунтування клопотання полягає лише у невизнанні підозрюваним своєї провини, що віднесено до питань права, крім того у клопотанні не зазначено перелік питань, які підлягають вирішенню експертом, та яке значення відповіді на них, можуть мати для кримінального провадження, враховуючи мету проведення психологічних експертиз із використанням поліграфу.

За приписами п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Положеннями ст. 110 КПК України передбачено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

З положень ст.84 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно ч.2 ст.91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Так, зокрема до положень ч.1 ст.95 КПК України, доказом у кримінальному провадженні є показання особи, а саме відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.

Допит особи у кримінальному провадженні проводиться у відповідності до приписів ст. 224 КПК України.

При цьому результати використання поліграфа у досудовому розслідуванні можуть мати доказове значення лише у виді такого доказу, як висновок експерта, що потребує внесення змін до КПК України, оскільки инним законодавством не передбачено перевірку показань із застосуванням спеціального технічного засобу - поліграфу (детектора брехні) та використання отриманих даних як доказу.

Зазначений висновок викладено ВС у Постанові від 26 січня 2023 року по справі №183/3452/19.

Крім цього, слідчий суддя зазначає, що при виконанні завдань кримінального провадження, визначених положеннями ст.2 КПК України, зокрема щодо забезпечення повного, неупередженого роозслідування, враховуючи принцип презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, слідчий при здійснені досудового розслідування, навіть за відсутності клопотань підозрюваного, зобов`язаний вчинити дії по встановленню усіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та перевірити усі можливі версії скоєння кримінального правопорушення, та усі твердження сторони захисту, зокрема і ту обставину, про яку у своємо кдопотанні зазначав підозрюваний, в тій частині, що упакування речових доказів у кримінальному провадженні №0000066 він не розкривав та грошовими коштами не заволодів.

Дослідивши оскаржувану постанову слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим було належним чином надано оцінку зазначеним у клопотанні підозрюваного ОСОБА_4 вимогам, а при її прийняті дотриманно вимоги КПК України.

Недостатня, як на думку підозрюваного вмотивованість прийнятого слідчим рішення, не може свідчити про незаконність постанови в цілому, та не може бути підставою для її скасування з формальних причин.

З урахуванням вищезазначеного, у задоволені скарг підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_3 слід відмовити. .

Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 та скарги підозрюваного ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокаціє у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_5 від 18.05.2023 року про відмову в задоволенні клопотання про вчинення слідчих дій в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000015 від 28.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1