Справа № 461/2984/23
Провадження № 1-кс/461/2324/23
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

29.04.2023 року м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Стрий, Стрийського району Львівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , перебуває в цивільному шлюбі, з середьою спеціальною освітою, непрацюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні, внесеному 13.03.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000432, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

в с т а н о в и в :

слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у якому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214720 грн., з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчим управлінням ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000432 від 13.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.03.2023 року ОСОБА_7 звернувся до ОСОБА_8 з метою отримання допомоги щодо виїду за межі території України на законних підставах для працевлаштування на залізниці в Республіці Польща, після чого у період з 10.03.2023 до 26.04.2023, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 передав інформацію про надання допомоги ОСОБА_7 щодо виїзду за межі території України ОСОБА_5 . В свою чергу, у період з 10.03.2023 до 26.04.2023, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_5 виник умисел на організацію незаконного переправлення ОСОБА_7 через держаний кордон України та незаконне збагачення шляхом отримання від останнього грошових коштів у сумі 6500 доларів США за вчинення таких протиправних дій. При цьому, ОСОБА_5 усвідомлював, що на період дії правового режиму воєнного стану військовозобов`язаним громадянам України віком від 18 до 60 років, виїзд за межі України заборонено.

28.04.2023 року, ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

29.04.2023 року, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Обставини, які надали достатні підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме:

- заявою ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 13.03.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 14.03.2023;

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 27.04.2023;

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 28.04.2023;

- протоколом обшуку в автомобілі марки «Renault» моделі «koleos», д.н.з. НОМЕР_1 на червоному фоні від 28.04.2023;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України від 28.04.2023;

- протоколом огляду та ідентифікації імітаційних (несправжніх) засобів, а саме грошових купюр від 28.04.2023;

- постановою про визнання речовими доказами і прилучення їх до матеріалів кримінального провадження від 28.04.2023, а саме речей та предметів вилучених в ході обшуку автомобіля Renault Koleos з д.н.з. НОМЕР_2 на червоному фоні в АДРЕСА_3 ;

- іншими зібраними під час досудового розслідування доказами.

З огляду на необхідність забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 , покладених на нього процесуальних обов`язків, а також на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на учасників кримінального провадження у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вбачається необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування вищенаведених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий зазначає наступне:

1)на підтвердження наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, зазначає те, що санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років, а відтак з метою уникнення від покарання ОСОБА_5 може переховуватися від слідства та суду;

2)на підтвердження наявності ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зазначає, що оскільки в ході досудового розслідування не вилучено всіх документів та речей, які мають доказове значення для встановлення обставин даного кримінального провадження, останній з метою приховання важливих для кримінального провадження доказів свої протиправної діяльності, може сховати, спотворити або знищити їх;

3)на підтвердження наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на учасників кримінального провадження, зазначає, що в ході досудового розслідування не допитано всіх свідків, які на прохання останнього даватимуть неправдиві показання. Також в ході досудового розслідування не проведено всіх експертиз, що дасть змогу ОСОБА_5 чинити незаконний вплив на експертів, яким буде доручено проведення експертиз, для видачі ними неправдивих або неповних висновків, а також те, що останній зможе незаконно впливати на свідка ОСОБА_7 з метою схиляння останнього до зміни наданих ним показів;

4)на підтвердження наявності ризику, передбаченого п. 4 ч.1 ст. 177 КПК України, слід зазначає, що для закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні необхідно провести низку слідчих (розшукових) дій. Крім цього, на даний час, перевіряється причетність невстановлених на даний час осіб до вчинення вказаного кримінального правопорушень. А тому підозрюваний ОСОБА_5 , необмежено спілкуючись з іншими особами та надаючи їм інформацію, про обставини виявлені в ході досудового розслідування, яка ставатиме йому відома в ході проведення з ним слідчих дій, з метою викривлення фактів кримінальних правопорушень для уникнення від кримінальної відповідальності чи її пом`якшення, а також приховування причетності інших осіб у вчиненні злочинів, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий також зазначає, що метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 , покладених на нього процесуальних обов`язків, із врахуванням положень ч. 5 ст. 182 КПК України, йому необхідно обрати розмір застави на рівні середньої межі розміру застави, а саме 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720 гривень, що зможе достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Оцінюючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України, сторона обвинувачення дійшла до висновків, що: наявні докази вчинення підозрюваною інкримінованого йому кримінального правопорушення є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку; у разі визнання винним, ОСОБА_5 , загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна; майновий стан підозрюваного дозволяє застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді застави.

З урахуванням викладених ризиків та особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , орган досудового розслідування приходить до висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного не в силі.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, надав пояснення, аналогічні його доводам. Вказав, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, та існують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання сторони обвинувачення. Вважає недоведеними ризики невиконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, оскільки слідчим та прокурором не надано жодних доказів. Просила врахувати дані про особу ОСОБА_5 , а саме те, що такий раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, незадовільний стан здоров`я та долучила медичні документи. Просила відмовити в задоволенні клопотання слідчого, обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а у разі застосування запобіжного заходу - обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а у разі обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою - визначити менший розмір застави, ніж просить слідчий та прокурор.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку захисника, заперечив щодо застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, пояснив, що протягом 15 років перебуває у фактичних шлюбних відносинах, цивільна дружина працює бухгалтером у ресторані, має двох дорослих дітей від попередніх шлюбів, підробляє перепродажем автомобілів, має проблеми зі здоров`ям, щодня приймає лікарські засоби для підтримання здоров`я.

Заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000432 від 13.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 28.04.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затриманий о 19 годині 04 хвилин 28.04.2023 в порядку ст. 208 КПК України.

29.04.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч.2 ст.177 КПК України).

Згідно положень ст. 178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.1. ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, який у відповідності до положень ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за вчинення якого передбаченого покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Дослідивши матеріали долучені до клопотання, а саме:

-витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно якого 09.09.2022 внесені відомості у кримінальному провадженні № 0000432 від 13.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України;

-заяву ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 13.03.2023 року;

-протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 14.03.2023 року;

-протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 27.04.2023 року;

-протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 28.04.2023 року;

-протокол огляду та ідентифікації імітаційних (несправжніх) засобів, а саме грошових купюр від 28.04.2023 року;

-протокол обшуку від 28.04.2023 року;

-постанову про визнання речовими доказами та передачу на зберігання від 28.04.2023 року;

-протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 28.04.2023 року;

вважаю, обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_5 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованих злочинів, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані слідчому судді разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованого злочину і правильності кваліфікації його дій, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч.1 статті 177 КПК, у кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється серед іншого тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, який є тяжким злочином у розумінні ст.12 КК України, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, а отже, з метою уникнення такої відповідальності він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 в разі визнання винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, що хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, в сукупності з наведеними вище обставинами суттєво збільшує ризик втечі, а тому враховується слідчим суддею при оцінюванні ризиків.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, підтверджується тим, що оскільки в ході досудового розслідування не вилучено всіх документів та речей, які мають доказове значення для встановлення обставин даного кримінального провадження, останній з метою приховання важливих для кримінального провадження доказів свої протиправної діяльності, може сховати, спотворити або знищити їх.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на учасників кримінального провадження, підтверджується тим, що в ході досудового розслідування не допитано всіх свідків, які на прохання останнього даватимуть неправдиві показання. Також в ході досудового розслідування не проведено всіх експертиз, що надасть змогу ОСОБА_5 чинити незаконний вплив на експертів, яким буде доручено проведення експертиз, для видачі ними неправдивих або неповних висновків, а також те, що останній зможе незаконно впливати на свідка ОСОБА_7 з метою схиляння останнього до зміни наданих ним показів.

Ризик, передбачений п. 4 ч.1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що для закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні необхідно провести низку слідчих (розшукових) дій. Крім цього, на даний час, перевіряється причетність невстановлених на даний час осіб до вчинення вказаного кримінального правопорушень. А тому підозрюваний ОСОБА_5 , необмежено спілкуючись з іншими особами та надаючи їм інформацію, про обставини виявлені в ході досудового розслідування, яка ставатиме йому відома в ході проведення з ним слідчих дій, з метою викривлення фактів кримінальних правопорушень для уникнення від кримінальної відповідальності чи її пом`якшення, а також приховування причетності інших осіб у вчиненні злочинів, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Таким чином слідчим та прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1-4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, за попередньою змовою групою осіб, вчиненій з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

При обранні запобіжного заходу слідчим суддею враховуються дані про особу підозрюваного, а саме те, що підозрюваному станом на день розгляду клопотання виповнилось 52 роки, раніше не судимий, перебуває в цивільному шлюбі, офіційного джерела доходів на даний час немає, із незадовільним станом здоров`я, хворіє на астено невротичний синдром, кісту лівої нирки, кісту малих розмірів правої нирки, нефроптоз, хронічний пієлонефрит, гіпертонічну хворобу 2 ст.

Враховуючи сукупність наведених обставин, особу підозрюваного, та те, що стороною обвинувачення доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Жодних даних, котрі б свідчили про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в закладі тимчасового обмеження волі матеріали клопотання не містять та такі не були надані стороною захисту.

При цьому, наявність тих обставин, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місця проживання, раніше не судимий, не мають такого ступеню довіри, що можуть бути враховані як такі, що мають запобіжний вплив на процесуальну поведінку підозрюваного та не є, в даному випадку, безумовними підставами для застосування йому більш м`якого запобіжного заходу.

У зв`язку із наведеним клопотання слідчого підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, при цьому строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Згідно протоколу затримання ОСОБА_5 затримано о 19 год. 04 хв. 28.04.2023, а тому строк тримання під вартою слід обчислювати із вказаного моменту.

Вирішуючи питання про можливість застосування застави та її розмір слідчий суддя виходить з наступного.

За приписами ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини, як приклад рішення від 22.05.2018 року у справі «Гафа проти Мальти», ЄСПЛ зазначає, що оскільки питання, яке розглядається, тобто питання тримання особи під вартою, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5 Конвенції, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого. Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення.

Слідчим суддею приймаються до уваги дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_5 , а саме те, що такий офіційно не працює, підробляє перепродажем автомобілів та потребує коштів для підтримання стану здоров`я, та вважає, що необхідно визначити розмір застави у розмірі 50 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На погляд слідчого судді, застава у вказаному розмірі буде визначатися саме тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, у випадку ухилення від слідства та суду та/або порушення встановлених обов`язків, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб присікти у підозрюваного бажання сховатися, перешкоди слідству, знищити чи приховати речові докази, впливати на свідків чи не виконувати процесуальні обов`язки.

Окрім цього, суд вважає за необхідне відповідно до ч. 3 ст.183 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки, визначені в ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, - тобто до 19.04 год. 26.06.2023, із утриманням його у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19».

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 134200

/сто тридцять чотири тисячі двісті/ гривень, яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 його право внести або забезпечити внесення іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) застави у будь-який момент з часу винесення ухвали на депозитний рахунок суду №UA0000757, банк ДКСУ м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26306742, одержувач ТУ ДСА України у Львівській області.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі внесення застави у встановленому в даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок повинен бути наданий уповноваженій посадовій особі ДУ «Львівський слідчий ізолятор» або уповноваженій особі установи, де останній буде утримуватись під вартою.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, підозрюваний ОСОБА_5 підлягає негайному звільненню з-під варти.

Про внесення застави та звільнення підозрюваного з-під варти негайно повідомити слідчого, прокурора та суд.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , у разі внесення застави наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, строком на 2 місяці, тобто до 29.06.2023:

1) прибувати до слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 або іншого слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

2) не відлучатися із Львівської області без дозволу слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 , або іншого слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 , або іншого слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні в тому числі із ОСОБА_7 , іншими особами причетними до вчинення кримінальних правопорушень;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 02.05.2023

Слідчий суддя ОСОБА_1