ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1276/23 Справа № 203/2928/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 травня 2023 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, із повною середньою освітою, який неодружений, малолітніх, неповнолітніх, непрацездатних осіб на утриманні не має, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні № 0000034,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 травня 2023 року продовжений строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 до 30 червня 2023 року без визначення розміру застави.

Слідчий суддя, з огляду на ступінь тяжкості і характер повідомленої підозри, наявність факторів обґрунтованої підозри у скоєнні особливо тяжких кримінальних правопорушеннях проти громадської безпеки та у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, дійшов висновку, що ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, доведеність та обґрунтованість яких встановлена в ухвалі слідчого судді від 13 лютого 2023 року та ухвалі Дніпровського апеляційного суду від 06 березня 2023 року, станом на 03 травня 2023 року жодним чином не зменшилися та не перестали існувати та про неможливість запобіганню вказаним ризикам, без застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Врахував об`єктивну неможливість завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали.

В апеляції:

- захисник просить визнати причину пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали поважною та поновити строк, ухвалу скасувати та постановити ухвалу, якою скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого про продовження строку дії ухвали про запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 ..

В обґрунтування пропуску строку посилається на те, що повний текст оскарженої ухвали захисником отриманий тільки 09.05.2023 року.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, та численними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що матеріали клопотання не підтверджують в своїй сукупності обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні ним інкримінований кримінальних правопорушень.

Вказує на необґрунтованість встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 має постійне місце проживання м. Дніпрі, має матір та бабусю, з якими проживає, що свідчить про міцні соціальні зв`язки, а також тісний зв`язок з місцем, де він піддається кримінальному переслідуванню.

Звертає увагу на те, що досягнення мети застосування запобіжного заходу можливе шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Вирішуючи питання поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів вважає, що обставини, наведенні в клопотанні захисником підозрюваного, через які він пропустив строк на подачу апеляційної скарги, можливо визнати поважними та такими що не перешкоджають поновленню цього строку.

Отже, з метою забезпечення доступу до правосуддя, колегія суддів вважає за необхідне поновити захиснику підозрюваного ОСОБА_5 адвокату ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 травня 2023 року.

Заслухавши підозрюваного та його захисника, які кожен окремо та разом просили задовольнити вимоги апеляційної скарги, а також вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.

Так, ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2023 року до ОСОБА_5 застосований запобіжний захід з триманням під вартою до 10 квітня 2023 року без визначення розміру застави, яка ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 06 березня 2023 року залишена без змін.

Постановою заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_10 від 05 квітня 2023 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000034 від 31 січня 2020 року продовжений до трьох місяців, тобто до 09 травня 2023 року.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2023 року ОСОБА_5 продовжений застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05 травня 2023 року без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 травня 2023 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000034, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 січня 2020 року, продовжено до шести місяців, до 09 серпня 2023 року.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 досліджені обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, та обґрунтовано встановлено існування обставин, які виправдовують подальше перебування підозрюваного під вартою.

Визначені при обранні запобіжного заходу ризики, передбачені 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України стороною обвинувачення доведені, не зменшились та продовжують існувати.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України віднесені до категорії особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, а тому, зважаючи на тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі доведення винуватості, відсутність міцних соціальних зв`язків у місці реєстрації, на даний час продовжують існувати ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду. Також, приймаючи до уваги тривале функціонування злочинної організації та участь за версією органу досудового розслідування у ній підозрюваного, останній, перебуваючи на свободі може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, з огляду на те, що наразі тривають слідчі дії, в тому числі по встановленню усіх речових доказів, тоді як не всі учасники злочинної організації затримані, зокрема, ОСОБА_11 , а підозрюваному може бути відоме місце знаходження предметів і речей, які мають істотне доказове значення у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим, перебуваючи на свободі останній може їх знищити чи сховати.

Не зменшився та не перестав існувати ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, зокрема, знаходячись на свободі, будучи обізнаним у доказах, які на теперішній час наявні в матеріалах кримінального провадження, а також ще не віднайдені органом досудового розслідування, своїми порадами та вказівками може допомогти особам, яких органами досудового розслідування ще не встановлено та до кримінальної відповідальності не притягнуто, ухилитися від притягнення до кримінальної відповідальності.

Також не зменшився ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний перебуває у працездатному віці, проте ніколи не працював, офіційних джерел доходів не мав, що узгоджується з отриманими під час проведення НСРД даними одержання ОСОБА_5 доходів виключно від незаконного збуту психотропної речовини «метамфетамін», тобто останній існує за рахунок грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, а тому може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у якому підозрюється.

Отже, продовження існування зазначених вище обставин у їх сукупності, виправдовують подальше перебування підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, що відповідає та є співрозмірним тяжкості і характеру діяння, яке інкримінується останньому, та більш м`які запобіжні заходи, як на це вказує захисник, не забезпечать належної процесуальної його поведінки, а тому продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є найбільш прийнятним за наявних умов.

Оцінюючи вищевказані обставини, колегія суддів також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Даний висновок також не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Щодо доводів захисника про необґрунтованість підозри, то вони зводяться до вирішення питань доведеності чи недоведеності вини підозрюваного в інкримінованих злочинах, які вирішуються судом першої інстанції при ухваленні вироку, і в даному провадженні ці питання не розглядаються.

Ствердження сторони захисту про те, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання м. Дніпрі, має матір та бабусю, з якими проживає, що свідчить про міцні соціальні зв`язки та є підставою для застосування більш м`яких запобіжних заходів не є достатнім важелем для зменшення встановлених ризиків. Крім того, ці обставини існували й на момент вчинення злочину, проте жодним чином не виступили стримуючим фактором в поведінці підозрюваного.

Доводи про форми та змісту клопотання слідчого, в якому вказане прізвище ОСОБА_12 є технічною помилкою, яка не впливає на вмотивованість висновків слідчого судді щодо необхідності продовження строку тримання під вартою саме підозрюваному ОСОБА_5 ..

Не проведення певних слідчих дій з підозрюваним та перебування його під вартою з 11 лютого 2023 року за доводами захисника, з огляду на обставини кримінального провадження, у даному випадку, враховуючи, що ухвалою слідчого судді від 02 травня 2023 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000034 продовжений до шести місяців, до 09 серпня 2023 року, не свідчить про тривалість перебування ОСОБА_5 під вартою.

За наведеного, апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити захиснику підозрюваного ОСОБА_5 адвокату ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 травня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 травня 2023 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4