Справа № 931/523/21
Провадження № 1-кп/931/5/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 року смт. Локачі

Локачинський районний суд Волинської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілих - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Локачах кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000407 від 21.07.2021 року, про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бубнів Локачинського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України,

в с т а н о в и в :

21 липня 2021 року орієнтовно о 9 год. в с. Бубнів Локачинської територіальної громади Володимир-Волинського району Волинської області ОСОБА_5 , знаходячись на асфальтованій дорозі неподалік входу до фермерського господарства «ПОСП РУСЬ», що по вул. Колгоспна, 1, під час конфлікту із ОСОБА_9 , не маючи наміру на протиправне заподіяння смерті останньому, не передбачаючи можливості настання смерті, хоча повинен був і міг її передбачити, діючи умисно, лівою рукою потягнув назад за ліве стегно ОСОБА_9 , в результаті чого останній впав лівою скронево-тім`яною ділянкою голови на асфальтовану поверхню, внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку, епідуральною гематомою та крововиливами під м`які оболонки головного мозку, перелому кісток склепіння та основи черепа, з крововиливами в м`які покриви голови в правій потилично-скронево-тім`яній ділянці, котрі стосовно живої особи відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, які в даному конкретному випадку призвели до смерті потерпілого ОСОБА_9 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав частково та показав, що 21.07.2021 року орієнтовно о 9 годині ранку до нього прийшов ОСОБА_10 та попросив домогти, у зв`язку з чим вони вирушили в напрямку фермерського господарства «ПОСП РУСЬ», він пішки, а ОСОБА_10 - велосипедом. Коли підходили до господарства, їх побачив ОСОБА_9 , який вирушив в їх напрямку, висловлюючи словесні погрози. Підійшовши до нього, ОСОБА_9 намагався нанести йому удар, від якого він ухилився, далі ОСОБА_9 схопив його за одяг лівою рукою, а правою почав душити за шию, намагався кинути його на землю, він виривався, при цьому потягнув його на себе, після чого вони двоє впали на спину, він впав на руку ОСОБА_9 , а останній - потиличною частиною голови на асфальт. ОСОБА_9 тримав його за одяг, а тому він наніс йому два удари долонею руки по обличчю, розтиснув його руку та відійшов. До ОСОБА_9 підійшли люди, запитали чи все у нього добре, на що він повідомив, що так, і зазначив, що перед тим вживав алкогольні напої. Надалі ОСОБА_9 завезли додому, після чого він дізнався про його смерть. Зазначив, що у них з ОСОБА_9 були тривалі конфліктні відносини, напередодні 20.07.2021 року він захистив свого товариша ОСОБА_10 від ОСОБА_9 , в результаті чого він погрожував йому. Він не мав наміру наносити тілесні ушкодження ОСОБА_9 , заподіяти йому смерть та не міг її передбачити, а лише захищався від його дій. В результаті конфлікту у нього також були тілесні ушкодження. Цивільні позови потерпілих визнавав частково по 150 000 грн кожній потерпілій, позаяк вважає, що сутичка між ними виникла з ініціативи ОСОБА_9 .

Разом з тим, вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, підтверджується зібраними у справі доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що 21.07.2021 року зранку вона із внуками підходила додому до її сина ОСОБА_9 , коли побачила як останнього підвезли автомобілем до будинку, він вийшов, був увесь мокрий, забрав дітей та пішов з ними до будинку, а вона повернулася за місцем свого проживання. Однак, через незначний проміжок часу (орієнтовно 15 хвилин) до неї зателефонувала невістка та повідомила, що її син погано себе почуває, до нього прийшла фельдшер. Коли вони з чоловіком приїхали за місцем проживання сина, фельдшер повідомила, що буде викликати швидку допомогу. Син дуже погано себе почував та через деякий час впав в кому. Приїхала швидка допомога, забрала його та в автомобілі швидкої допомоги її син помер. Зазначає, що між її сином та обвинуваченим раніше не було конфліктів. Лише 20.07.2021 року у них був конфлікт, пов`язаний із зіткненням автомобілів, припускає, що в той день син перебував в стані алкогольного сп`яніння та 20.07.2021 року у нього на обличчі були видимі тілесні ушкодження. Вона важко переживала втрату сина, є інвалідом ІІІ групи, погіршився стан її здоров`я, також вона хвилювалася за внуків, які перебували в пригніченому стані. Просить суворо покарати обвинуваченого.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що 21.07.2021 року зранку її чоловік - ОСОБА_9 пішов на роботу до ФГ «ПОСП РУСЬ», а вона поїхала в смт Локачі. Пізніше до неї зателефонувала фельдшер з її села та повідомила, що її чоловіка побили, та запитала чи не потрібна йому медична допомога. У зв`язку з цим вона зателефонувала до дочки, яка перебувала вдома із чоловіком, яка зазначила, що останній погано себе почуває. Коли приїхала фельдшер, при його огляді вона виявила велику гулю на його потилиці. Через деякий час фельдшер викликала швидку допомогу. Коли вона приїхала, чоловік уже перебував в комі, а пізніше помер у автомобілі швидкої допомоги. Зазначила, що 20.07.2021 року її чоловік вживав алкогольні напої та на його обличчі були тілесні ушкодження, однак 21.07.2021 року зранку він не перебував в стані алкогольного сп`яніння. Стверджує, що чоловік не був конфліктною людиною. Вона важко переживала його смерть, різко погіршився стан її здоров`я, зверталася за медичною допомогою, вона і діти досі перебувають в пригніченому стані. Просить суворо покарати обвинуваченого.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що він з ОСОБА_5 21.07.2021 року орієнтовно о 9 годині ранку йшли на роботу, він їхав велосипедом, а ОСОБА_5 йшов за ним. Коли вони підходили до території фермерського господарства, то побачили ОСОБА_9 , який йшов їм на зустріч пришвидшеною ходою та був агресивно налаштований. Пройшовши повз нього, він підійшов до ОСОБА_5 , після чого між ними виник конфлікт, ініціатором якого став ОСОБА_9 , який схопив ОСОБА_5 за шию, після чого вони перекинулися та опинилися на асфальті. Подробиць конфлікту він не бачив, позаяк знаходився на відстані орієнтовно 30 м від них. Він не бачив, чи в подальшому вони наносили удари один одному. Після бійки ОСОБА_5 встав, а ОСОБА_9 залишився лежати на асфальті. До нього підбігли двоє чоловіків. У зв`язку з поганим самопочуттям ОСОБА_9 відвезли додому, після чого через деякий період часу йому стало відомо про смерть останнього. Зазначає, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 були неприязні відносини, а напередодні останній пошкодив йому ( ОСОБА_10 ) транспортний засіб, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, та погрожував ОСОБА_5 фізичною розправою.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що був колегою ОСОБА_9 . В той день зранку останній перебував на роботі у фермерському господарстві «ПОСП РУСЬ», вони спілкувалися, він зазначав, що напередодні у них із ОСОБА_5 та ОСОБА_10 відбулася конфліктна ситуація, подробиць якої не розповідав. Тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 він не бачив, а також не бачив чи він перебував в стані алкогольного сп`яніння. Коли закінчувався робочий час ОСОБА_9 - орієнтовно о 9 годині ранку, він побачив ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , які йшли по дорозі біля фермерського господарства, назустріч їм пішов ОСОБА_9 пришвидшеною ходою, який розпочав конфлікт, взявши ОСОБА_5 за одяг, після цього він побачив, як вони уже лежали на асфальті, при цьому ОСОБА_9 знизу, а ОСОБА_5 зверху, бачив як останній наніс ОСОБА_9 два удари. Після цього ОСОБА_5 встав і пішов, а ОСОБА_9 встав, він похитувався, та його завезли додому. Пізніше він завозив телефон ОСОБА_9 , позаяк він залишився в тракторі, вийшла його дочка та повідомила, що останній спить.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснив, що він працює головним інженером фермерського господарства «ПОСП РУСЬ», в той день він приїхав зранку на роботу орієнтовно о 9 годині та, зробивши свою роботу, був свідком, як ОСОБА_9 йшов назустріч двом особам, один з яких йшов з велосипедом. Пізніше він бачив як ОСОБА_9 тримав за груди ОСОБА_5 , після чого вони опинилися на асфальті, при цьому ОСОБА_9 лежав на асфальті, а ОСОБА_5 перебував над ним та наніс йому один удар правою рукою в область голови, при цьому ОСОБА_9 уже не захищався, його руки лежали на землі. Як вони впали, він не бачив, позаяк перебував орієнтовно на відстані 30 м від них. Після чого він побіг до місця події, ОСОБА_5 відійшов та в подальшому будь яких агресивних дій відносно ОСОБА_9 чи інших осіб не проводив. Він почав піднімати ОСОБА_9 та звернув увагу на потилицю, оскільки саме цією частиною голови він лежав на асфальті, однак видимих ознак тілесних ушкоджень (розсічення, крові) не було. ОСОБА_9 піднявся, однак рівновагу не тримав, як у стані після втрати свідомості. Останній був налаштований продовжувати конфлікт, однак він його заспокоїв та ОСОБА_9 вирішив йти додому. Разом з тим, враховуючи його стан здоров`я, він вирішив завезти останнього. Під`їжджаючи до місця його проживання, вони побачили його матір з дітьми, біля яких ОСОБА_9 вийшов. Однак, він хвилювався за стан його здоров`я, враховуючи те, що останній вдарився головою та попросив фельдшера, щоб прийшла до нього додому. Орієнтовно за три години після події йому стало відомо про смерть ОСОБА_9 . Він не бачив видимих тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 , а також явних ознак алкогольного сп`яніння.

Крім того, винуватість обвинуваченого також підтверджується наступними письмовими доказами, дослідженими в ході судового розгляду, а саме:

- протоколом огляду місця події від 21.07.2021 року, з фототаблицями, яким зафіксовано місце бійки між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , а саме: проїжджа частина дороги з асфальтованим покриттям (т.1 а.к.п.193-196);

- рапортом помічника чергового Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області від 21.07.2021 року, яким зафіксовано факт надходження до органу поліції повідомлення від лікаря швидкої допомоги про констатацію смерті ОСОБА_9 в автомобілі швидкої допомоги 21.07.2021 року о 13 год. 51 хв. (т.1 а.к.п.192);

- протоколом огляду місця події від 21.07.2021 року, з фототаблицями, яким зафіксовано місце смерті ОСОБА_9 в автомобілі швидкої допомоги (т.1 а.к.п.197-200);

- протоколом огляду місця події від 21.07.2021 року, з фототаблицями, яким зафіксовано місце проживання ОСОБА_9 та одяг, в якому його привезли додому після бійки з ОСОБА_5 (т.1 а.к.п.202-205);

- протоколом огляду місця події від 21.07.2021 року, з фототаблицями, яким зафіксовано труп ОСОБА_9 та вилучено зрізи нігтьових пластин (т.1 а.к.п.206-209);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 від 23.07.2021 року, з відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_5 показав та детально розповів про обставини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , зокрема, те, що ОСОБА_9 розпочав конфлікт між ними, завдавши йому удару рукою в ділянку обличчя, після цього останній обхопив його рукою за шию та почав душити. Оскільки йому не було чим дихати, він кинув ОСОБА_9 назад через себе, при цьому останній під час цього прогнувся у спині назад, впавши на спину та потилицю. Вони обидва знаходились в лежачому положенні, ОСОБА_9 схопив його за одяг спереду, після чого він наніс йому два удари долонею правої руки в обличчя, розтиснув руку та втік (т.2 а.к.п.54-56, 96);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 від 25.08.2021 року, з відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_10 показав та розповів про обставини конфлікту між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , свідком яких він був, зокрема, вказав, що ОСОБА_9 підійшов до ОСОБА_5 та взяв його за одяг, при цьому вони не наносили ударів один одному. Далі ОСОБА_9 взяв обвинуваченого за шию та тримав, вони присіли, після чого ОСОБА_5 потягнув потерпілого за пасок чи ногу та перекинув його на асфальт, падіння відбувалось з позиції присяди, інших ударів він не бачив (т.2 а.к.п.57-58, 96);

- висновком експерта № 126 від 28.07.2021 року (початок експертизи - 23.07.2021 року), з якого вбачається, що у ОСОБА_5 було виявлено наступні тілесні ушкодження, а саме: синець правої клубової ділянки обличчя, два садна в ділянці лівого ліктьового суглобу, садно в ділянці лівого колінного суглобу, два садна в ділянці правого колінного суглобу. Садна утворились внаслідок контактів з тупим предметом (предметами) без слідів відображення контактуючої поверхні останніх, за механізмом удар-тертя, в мінімальній кількості трьох травмуючих дій; синець утворився вналідок одного травматичного контакту з твердим предметом з продовгуватою контактуючою поверхнею останнього, не виключається, що садна могли утворитися внаслідок падіння з висоти власного зросту на тверду поверхню. Давність утворення тілесних ушкоджень - 1-3 доби до моменту обстеження. Виявлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та не являються небезпечними для життя в момент заподіяння (т.1 а.к.п.231-232);

- висновком експерта № 74 від 26.08.2021 року, з якого вбачається, що на тілі трупа ОСОБА_9 виявлені наступні тілесні ушкодження, а саме: закрита черепно-мозкова травма з забоєм головного мозку, епідуральною гематомою та крововиливами під м`які оболонки головного мозку, переломом кісток склепіння та основи черепа, крововиливами в м`які покрови голови в правій потилично-скронево-тім`яній ділянці. Причиною смерті ОСОБА_9 являється вищеописана важка закрита черепно-мозкова травма. На трупі ступінь тяжкості тілесних ушкоджень не визначається. Стосовно живої особи такі тілесні ушкодження, як закрита черепно-мозкова травма з забоєм голови мозку, епідуральною гематомою та крововиливами під м`які оболонки головного мозку, переломом кісток склепіння та основи черепа, крововиливами в м`які покрови голови в правій потилично-скронево-тім`яній ділянці відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, і в даному конкретному випадку призвели до смерті. Закрита черепно-мозкова травма утворилася внаслідок дії (взаємодії) з тупим предметом з необмеженою контактуючою поверхнею з місцем прикладання сили в потиличній ділянці справа, з послідовним утворенням крововоливу в м`які покрови голови, лінійного перелому потиличної кістки з переходом на основу черепа в задній черепній ямці, утворення епідуральної гематоми, утворення забоїв та кровововиливів під м`які мозкові оболонки в цій же ділянці та зоні протиудару в ділянках обох лобних часток головного мозку. Також на тілі ОСОБА_9 виявлено і інші тілесні ушкодження, які стосовно живої людини відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Всі вищеописані тілесні ушкодження утворилися в період до 12 годин до моменту настання смерті. В крові трупа ОСОБА_9 виявлено етиловий спирт в кількості: в крові- 1,48%, в сечі - 2,28%, відносно живих осіб така концетрація відповідає стану легкого алкогольного сп`яніння (т.1 а.к.п.218-224);

- висновком експерта № 74А від 27.08.2021 року, з якого вбачається, що не виключається отримання тілесних ушкоджень, виявлених на тілі трупа ОСОБА_9 у спосіб, який вказує сам підозрюваний ОСОБА_5 , також не виключається отримання тілесних ушкоджень, виявлених на тілі трупа ОСОБА_9 , у спосіб, який вказує свідок ОСОБА_10 , в ході проведених за їх участі слідчих експериментів (т.2 а.к.п.61-67).

Експерт ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснив, що смерть ОСОБА_9 настала в результаті закритої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння основи черепа з забоєм головного мозку, епідуральною гематомою. Для виникнення таких ушкоджень достатньо однієї дії чи взаємодії з предметом з необмеженою контактуючою поверхнею, не виключено асфальтом. Слідів того, що було декілька контактів в цю ділянку не виявлено, тобто, був один крововилив, під яким виявлено один перелом, який переходить на основу та епідуральну гематому. При цьому він уточнив, що епідуральна гематома не розвивається миттєво, а тому людина від такої травми одразу не помирає, симптоми виникають поступово. По стану гематоми, що досліджувалася на тілі ОСОБА_9 , вона могла утворитися орієнтовно за 3-4 години до настання смерті (± 2 години). Наукових даних про те, що стан алкогольного сп`яніння потерпілого міг певним чином вплинути на розвиток гематоми, не має.

В судовому засіданні не здобуто доказів того, що обвинувачений мав умисел на вбивство ОСОБА_9 . Натомість встановлено, що останній, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком експерта №74 від 26.08.2021 року, почав конфлікт з ОСОБА_5 та намагався його душити, на що останній потягнув назад за ліве стегно ОСОБА_9 через свою ногу, зігнуту в коліні, таким чином, перекинувши його назад на асфальтоване покриття, в результаті чого потерпілий отримав тілесні ушкодження, від яких помер.

Суд вважає доведеним причинний зв`язок між діями ОСОБА_5 та наслідками, що настали.

Твердження ОСОБА_5 про те, що смерть ОСОБА_9 могла настати від інших тілесних ушкоджень, не пов`язаних з бійкою між ними, спростовується показаннями свідка ОСОБА_12 та показаннями потерпілих, які послідовно розповіли, де перебував ОСОБА_9 після бійки з ОСОБА_5 , а також про поступове погіршення стану його здоров`я аж до смерті, що відповідає поясненням експерта ОСОБА_13 , який в судовому засіданні зазначив, що тілесні ушкодження, від яких помер ОСОБА_9 , у вигляді закритої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння основи черепа з забоєм головного мозку, епідуральною гематомою, утворилися орієнтовно за 3-4 години до настання смерті (± 2 години), при цьому від таких тілесних ушкоджень людина не помирає миттєво, симптоми виникають поступово. При цьому з показань обвинуваченого та свідків вбачається, що бійка між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 відбулася орієнтовно о 9 годині ранку, а смерть ОСОБА_9 настала о 13 год. 51 хв., що відповідає періоду, вказаному експертом.

Також суд відхиляє доводи сторони захисту про відсутність у діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, з обгрунтуванням того, що своїми діями обвинувачений захищався від протиправних дій ОСОБА_9 .

Згідно із ч.1 ст. 36 КПК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту. Перевищення меж необхідної оборони тягне кримінальну відповідальність лише у випадках, спеціально передбачених у статтях 118 та 124 цього Кодексу (ч.3 ст.36 КПК України).

Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 26.04.2002 "Про судову практику у справах про необхідну оборону", щоб установити наявність або відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, суд повинен враховувати не лише відповідність чи невідповідність знарядь захисту і нападу, а й характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася, та обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема: місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їхні фізичні дані (вік, стать, стан здоров`я) та інші обставини.

В ході судового розгляду встановлено, що поведінка ОСОБА_9 під час самої події не свідчила про наявність у нього умислу на позбавлення життя чи нанесення тяжких тілесних ушкоджень обвинуваченому, позаяк, маючи можливість взяти інструменти чи інші тяжкі предмети з трактора, на якому він працював, він не зробив цього. При цьому ОСОБА_5 заздалегідь бачив, що ОСОБА_9 йде до нього агресивно налаштований, а тому міг завчасно вжити інших заходів для уникнення конфлікту та запобігти його розвитку, якщо сприймав погрози потерпілого як реальні і такі, що становлять небезпеку його життю. Подія відбувалася в присутності багатьох свідків, які не підтвердили показання обвинуваченого про нанесення йому удару ОСОБА_14 чи замаху на нього (позаяк показання обвинуваченого в суді та під час слідчого експерименту в цій частині різняться). Також на шиї обвинуваченого не виявлено тілесних ушкоджень, що свідчить про відсутність реальної загрози життю обвинученого шляхом задушення, як стверджує останній.

За таких обставин, суд вважає, що дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 119 КК України, як вбивство з необережності. Оскільки об`єктивною стороною у випадку вбивства через необережність є: 1) діяння посягання на життя іншої людини; 2) наслідки у вигляді її смерті; 3) причинний зв`язок між вказаними діянням і наслідками. З суб`єктивної сторони злочин, передбачений ст. 119 КК України, характеризується необережністю, в даному випадку - злочинною недбалістю, оскільки ОСОБА_5 , перекинувши ОСОБА_9 головою вниз на дорогу з асфальтованим покриттям, хоч і не передбачав смерті потерпілого, однак повинен був і міг її передбачити.

Згідно з п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 7 лютого 2003 р. «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» у випадках, коли особа, яка позбавила потерпілого життя, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своїх дій чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (злочинна самовпевненість), або ж не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити (злочинна недбалість), її дії слід кваліфікувати відповідно за ст. 119 КК України.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий-суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Вищевказані докази, відповідно до ст.ст. 85, 86 КПК України, суд вважає належними та допустимими, оскільки вони прямо та опосередковано підтверджують обставини, що підлягають доказуванню і мають значення у даному провадженні, а також отримані у порядку, встановленому цим Кодексом.

За таких обставин, провівши всебічне, повне та неупереджене дослідження всіх обставин даного кримінального провадження, оцінивши сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 вчинив протиправні дії, які виразились у вбивстві, вчиненому через необережність, тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 119 КК України.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити з класифікації кримінальних правопорушень (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного кримінального правопорушення й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке в даному випадку відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, яка відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого, є активне сприяння розкриттю кримінального правпорушення.

Обставин, які відповідно до вимог ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує інформацію про стан його здоров`я, який не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога (т.2 а.к.п.76, 82), не судимий (т.2 а.к.п.73), має постійне місце реєстрації та проживання (т.2 а.к.п.75), позитивно характеризується за місцем проживання (т.2 а.к.п.74), частково визнав свою вину, попросив вибачення у потерпілих, зазначив, що шкодує про вчинене, однак шкода потерпілим не відшкодована (останні відмовилися від поданих ними цивільних позовів не з мотивів відшкодування шкоди потерпілим, а з особистих переконань), враховуючи думку потерпілих, які наполягали на суворому покаранні обвинуваченого, зважаючи на конкретні обставини вчинення даного кримінального правопорушення, беручи до уваги висновок досудової доповіді відносно обвинуваченого, відповідно до якої, враховуючи особистість ОСОБА_5 , спосіб його життя, середню ймовірність вчинення ним повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства (т.1 а.к.п.60-61), тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції ч. 1 ст. 119 КК України у виді обмеження волі, із звільненням на підставі ст. 75 КК України його від відбування покарання з визначенням іспитового строку терміном два роки шість місяців та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення в майбутньому нових кримінальних правопорушень.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

Ухвалою суду від 19.07.2023 року провадження у даній справі в частині вирішення цивільних позовів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди закрито у зв`язку з відмовою потерпілих від поданих цивільних позовів та прийняття судом заяв цивільних позивачів про відмову від позову (т.2 а.к.п.164).

Питання речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений на майно, згідно з ухвалами слідчого судді від 26.07.2021 року необхідно скасувати.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання, якщо він протягом 2 (двох) років 6 (шести) місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 76 КК України, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Арешт, накладений на камуфляжну футболку, штани типу «піксель», коричневий ремінь типу «портупея», штани джинсові марки «SEN.SOS» чорного кольору, футболку марки «Reеbook» чорного кольору із синім надписом, куртку темного кольору із надписами «ASM» та «Opel», згідно з ухвалами слідчого судді від 26.07.2021 року, - скасувати.

Речові докази:

- штани джинсові марки "SEN. SOS" чорного кольору, футболку марки "Reebook" чорного кольору, куртку темного кольору з написами «ASM» та «Ореl», вилучені 21.07.2021 під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 , що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Володимирського РВП ГУНП у Волинській області згідно з квитанцією №91 від 25.08.2021 року, повернути ОСОБА_5 ;

- камуфляжну футболку, штани типу «піксель» та коричневий ремінь, вилучені 21.07.2021 під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Володимирського РВП ГУНП у Волинській області згідно з квитанцією №91 від 25.08.2021 року, повернути потерпілій - ОСОБА_6 ;

- зрізи нігтьових пластин трупа ОСОБА_15 , вилучені 21.07.2021 під час огляду місця події, що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Володимирського РВП ГУНП у Волинській області згідно з квитанцією №91 від 25.08.2021 року - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя Локачинського районного суду ОСОБА_1