КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 27 квітня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 16 лютого 2023 року,

за участі: прокурора представника власника майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу Оболонського управління поліції Головного управління поліції Національної поліції у місті Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , та накладено арешт на майно, яке було вилучено під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти «Долари США» номіналом 100 Доларів, у кількості 273 купюри, на загальну суму 27 300 Доларів США; грошові кошти «Євро», номіналом 50 Євро, у кількості 113 купюр, на загальну суму 5 650 Євро; грошові кошти «Євро», номіналом 100 Євро, у кількості 2 257 купюр, на загальну суму 225 700 Євро; грошові кошти «Євро», номіналом 200 Євро у кількості 77 купюр, на загальну суму 15 400 Євро; грошові кошти «Євро», номіналом 50 Євро, у кількості 30 купюр, на загальну суму 1 500 Євро, які знаходяться у паперовому конверті з написом «Инфинанс»; грошові кошти «Євро», номіналом 100 Євро, у кількості 15 купюр, на загальну суму 1 500 Євро, які знаходяться у паперовому конверті з написом «ТОВ ЕКТ 1500»; грошові кошти «Євро», номіналом 50 Євро, у кількості 30 купюр, на загальну суму 1 500 Євро, які знаходяться у паперовому конверті з написом «L1 финанс 1500 Є»; персональний комп`ютер - моноблок «Asus», model 2N242IF; жорсткий диск «Transcend» з написом «Леонид Вадимович Фото», з s/n F70292-1125; жорсткий диск «My passport» з s/n WX11E44YA406; жорсткий диск «WDElements», з s/n WX31A76KE2K8; планшет «Samsung», з s/n 27XSRF2H900018W з чохлом; планшет «Samsung», з s/n 27VQRF2H4000M1Bз чохлом; флеш накопичувач з написом «Чернігівське».

Приймаючи рішення, слідчий суддя зазначив про наявність правових підстав для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів та застосування спеціальної конфіскації щодо грошових коштів.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 16 лютого 2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Представник вважає вказану ухвалу незаконною та необґрунтованою з огляду на наступне.

Зазначає, що згідно протоколу огляду та вручення грошових коштів від 26 листопада 2022 року під час проведення негласних слідчих дій використовувались купюри номіналом по 100 Євро у кількості 20 штук, всього 2000 Євро, які отримано з ФЕУ Служби безпеки України.

Стверджує, що під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій використовувалось тільки 20 купюр номіналом по 100 Євро, а під час обшуку було вилучено 2257 купюр номіналом 100 Євро та інші грошові кошти.

Вказує, що у зауваженнях ОСОБА_6 до протоколу обшуку зазначається, що грошові кошти не перевірялись спеціальними засобами, а серії та номери купюр не звірялись із тими, що використовувались під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

Вважає, що неможливо стверджувати, що серед вилучених грошових коштів знаходяться ті, що передбачені ухвалою слідчого судді, а тому слідчим під час обшуку 26 січня 2023 року тимчасово вилучено грошові кошти, явно не передбачені ухвалою про дозвіл на проведення обшуку, які в подальшому не повернуто власнику.

На переконання захисника, правова підстава та можливість використання грошових коштів, вилучених в ході проведення обшуку, відсутня у зв`язку з порушенням процесуальних норм та невідповідності грошових купюр тим, що використовувались при проведенні негласних слідчих (розшукових) дій.

Зауважує, що санкції статей тих кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_6 повідомлено про підозру, не передбачають покарання у вигляді конфіскації майна як виду покарання.

Стверджує, що розгляд підстави арешту як заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи неможливий, адже кримінальне провадження здійснюється відносно фізичної особи.

Вважає, що відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення в розрізі цивільного позову, є неможливим через відсутність цивільного позову в матеріалах кримінального провадження та потерпілого як учасника кримінального провадження.

Зазначає, що при розгляді клопотання прокурором не доведено належність та статус вилучених коштів у підозрюваного та не доведено, чиї це кошти.

На переконання захисника, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази, які б підтверджували незаконне джерело походження вилучених грошових коштів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника, який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу суду першої інстанції, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з матеріалами судового провадження, Оболонським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 04 грудня 2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002692 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 361, ч. 2 ст. 361-2, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 361-2, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 362 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що працівниками Служби безпеки України виявлено групу осіб, серед яких в тому числі ОСОБА_6 , причетних до організації та реалізації протиправного механізму несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж, що призвело до витоку інформації з обмеженим доступом, а саме персональних даних громадян України, серед суб`єктів кредитно-банківської сфери, сфери надання фінансових послуг, колекторських, детективних агенцій, під час дії воєнного стану.

26 січня 2023 року на підставі ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 17 січня 2023 року проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого вилучено наступне майно: грошові кошти в сумі 241 100 Євро та 30 800 доларів США, персональний комп`ютер - моноблок «Asus», model 2N242IF; жорсткий диск «Transcend» з написом «Леонид Вадимович Фото», з s/n F70292-1125; жорсткий диск «Mypassport» з s/n WX11E44YA406; жорсткий диск «WDElements», з s/n WX31A76KE2K8; планшет «Samsung», з s/n 27XSRF2H900018W з чохлом; планшет «Samsung», з s/n 27VQRF2H4000M1Bз чохлом; флеш накопичувач з написом «Чернігівське».

28 січня 2023 року старшим слідчим слідчого відділу Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , на адресу Оболонського районного суду міста Києва направлено клопотання про накладення арешту на вищевказане майно, вилучене в ході обшуку 26 січня 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 у підозрюваного ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києвавід 16 лютого 2023 року клопотання слідчого задоволено.

Таке рішення слідчого суддіколегія суддів вважає законним, обґрунтованим та вмотивованим, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів та спеціальної конфіскації.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 цієї ж статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Пунктом 1 частини 1 статті 96-2 КК України визначено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна.

Частиною 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, у тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен був діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен був врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду дотримався зазначених вимог закону.

Так, задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0002692 про накладення арешту на майно, вилучене в ході обшуку 26 січня 2023 року за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , слідчий суддя, як убачається з оскаржуваної ухвали, вивчивши клопотання прокурора та дослідивши матеріали, додані до нього, заслухавши пояснення прокурора, власника майна та його представника, прийшов до правильного висновку, щодо необхідності накладення арешту на вищевказані комп`ютери, жорсткі диски та флешнакопичувач з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та з метою забезпечення спеціальної конфіскації грошових коштів, оскільки існує ймовірність того, що вони підлягатимуть спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України, перевіривши при цьому наявність ризиків та доведеність обставин, передбачених ст.ст. 132, 170 КПК України, таким чином, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.

Слідчий суддя обґрунтовано встановив, що накладення арешту на згадане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів та забезпечення спеціальної конфіскації, врахувавши наявні матеріали провадження, у тому числі постанову старшого слідчого слідчого відділу Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_9 від 27 січня 2023 року про визнання майна речовим доказом у кримінальному провадженні та повідомлення від 27 січня 2023 року про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 361-2, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 361-2, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 362 КК України. При цьому, встановлено, що у разі визнання ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 362 КК України, або ж у разі прийняття рішень, передбачених ст. 93 КК України або ст. 284 КПК України, також буде застосовуватись захід кримінально-правового характеру у виді спеціальної конфіскації відповідно до ст. 96-1 КК України.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, спеціальної конфіскації у ньому та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На переконання колегії суддів клопотання слідчого про арешт майна цілком відповідає вимогам ст. 171 КПК України, зокрема, містить підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі представника, не спростовують висновків слідчого судді щодо наявності підстав для арешту вищевказаного майна та не є безумовними підставами для скасування оскаржуваної ухвали.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно, яке вилучене 26 січня 2023 року в ході обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на згадане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, автором апеляційної скарги не надано та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, у провадженні не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника, навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 170, 171, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 16 лютого 2023 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу Оболонського управління поліції Головного управління поліції Національної поліції у місті Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , та накладено арешт на майно, яке було вилучено під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 ,- без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 756/1490/23 Справа №11-сс/824/1764/2023 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції - ОСОБА_10 Доповідач: ОСОБА_1