Справа № 524/2969/23
Провадження № 1-кс/524/1488/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року слідчий суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Кременчуцького РУП ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави до підозрюваного за кримінальним провадженням № 0000593

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кременчук, громадянина України, освіта вища, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого - зареєстрованого як ФОП, раніше не судимого,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 ч.2 КК України

УСТАНОВИЛА:

04.07.2023 року до слідчого судді надійшло клопотання від слідчого СВ Кременчуцького РУП ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави до підозрюваного за кримінальним провадженням № 0000593 ОСОБА_5 за ст. 190 ч. 2 КК України.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 пред`явлена підозра у скоєнні шахрайських дій шляхом розміщення на різних Інтернет майданчиках оголошень про працевлаштування за кордоном, з метою чого він проводив спілкування з потерпілими, які зверталися за вказаним оголошеннями. У ході спілкування він отримував від них інформацію про особисті дані копії їх паспортів та інші персональні дані. Після чого підозрюваний створював підроблені документи від іноземних підприємств про працевлаштування потерпілих за кордоном та із застосуванням бази даних «Нова пошта» створював опцію «контрольованого користувача», за допомогою якого відправляв на ім`я потерпілих відправлення із вмістом фіктивних документів, отримуючи при цьому зворотній платіж у виді готівкових коштів належних потерпілим.

Досудовим розслідування встановлено 60 епізодів шахрайства підозрюваного за вказаною схемою та встановлено, що шкода спричинена вказаними кримінальним правопорушеннями для потерпілих складає 240 000 грн.

Слідчий подав слідчому судді клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави, розмір якої не зазначив, проте вказав, що вона має бути достатньою для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків Також прокурор просив покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), а саме: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; 4) утримуватись від спілкування із свідками та експертом у кримінальному провадженні № 0000593:здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. При цьому прокурор просив розглянути таке клопотання під час підготовчого судового провадження, а саме вирішення питань, передбачених статтею 315 КПК.

Клопотання мотивовано посиланнями на те, що ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 190 КК України обвинувачується у шахрайстві вчиненому повторно, яке спричинило матеріальний збиток для потерпілих осіб на суму 240 000 грн., за допомогою Інтернет ресурсів та ведення в оману потерпілих.

Прокурор стверджує про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, а саме: на можливість обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, змінити місце проживання у тому числі виїхати за кордон, можливість впливати на свідків за даним кримінальним провадженням з метою примусу останніх до дачі неправдивих показань, перешкоджати кримінальному провадженню так як не надав ґрунтовних показань під час проведення його допиту та повідомлення йому про підозру. Прокурор зазначає про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного. Застосування більш суворих запобіжних заходів на думку прокурора є передчасним.

У своєму клопотанні прокурор не зазначає про майновий та сімейний стан підозрюваного, його дохід та його можливе джерело доходу , будь-які дані про особу, які дають можливість визначити розмір застави, однак посилається на те, що злочин у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 є не тяжким, а значить розмір застави складає від 1 до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Однак зазначає, що шкода спричинена потерпілим за кримінальним правопорушенням складає 240 000 грн., що і має бути розміром застави з метою вирішення питання подальшого відшкодування збитків спричинених кримінальним правопорушенням.

В ході розгляду клопотання в судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти задоволення такого клопотання, вважаючи, що ризики, передбачені ст. 177 КПК, відсутні, оскільки обвинувачений систематично з`являється до органів розслідування, а розмір застави непомірний для внесення ним чи кимось з його близьких.

За ч. 6 ст. 193 КПК розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, тому відсутність чи наявність інших учасників судового провадження не впливає на розгляд такого клопотання.

Вислухавши пояснення учасників розгляду заявленого клопотання, вивчивши надані до суду письмові докази, можливості його застосування, слідчий суддя встановила наступне:

Як зазначається у ч. 1 ст. 176 КПК запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 частини 1 цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ст. 178 КПК, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї. Застава є одним із запобіжних заходів, який полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (а саме постановою КМУ від 11.01.2012 №15) з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення несених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

За ч. 4, 5 ст. 182 КПК, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

За ч. 6 ст. 182 КПК, підозрюваний, обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

За ч. 11 ст. 182 КПК, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Відповідно до ч. 7 ст. 42 КПК, протягом усього часу з моменту набуття певною особою статусу підозрюваного чи обвинуваченого, на неї покладено певні процесуальні обов`язки, а саме: 1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; 2) виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 3) підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 4) надавати достовірну інформацію представнику персоналу органу пробації, необхідну для підготовки досудової доповіді.

Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Також, згідно із практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), слід мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Також практика ЄСПЛ передбачає у разі належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого, пом`якшувати умови обмеження прав та свобод людини, пов`язані зі застосуванням запобіжного заходу.

Так дане кримінальне провадження № 0000593 знаходиться на стадії досудового розслідування, метою якого відповідно до статті 17 КПК є встановлення слідство та судом поза розумним сумнівом винуватості або невинуватості особи у зазначених в обвинувальному акті кримінальних правопорушеннях за наслідками безпосереднього дослідження і оцінки доказів, що виключає можливість оцінки судом обґрунтованості підозри, однак попри таке, оцінці судом підлягають наявність та/або продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» у справі від 23.01.2012 року № 30671/04 наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний чи обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких зокрема обвинувачується ОСОБА_5 , передбачені ч. 2 ст. 190 КК України за класифікацією статті 12 КК належать до нетяжких кримінальних правопорушень, відповідальність за вчинення яких передбачає можливість покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

Зазначені обставини самі по собі можуть бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, що узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Так, у рішенні ЄСПЛ по справі «Бессієв проти Молдови» суд вказав, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що наведені у клопотанні прокурора обставини у сукупності дають достатні підстави вважати наявним та обґрунтованим ризик втечі з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від суду обвинуваченого ОСОБА_5 .

Ризик незаконного впливу на свідків прокурором обґрунтовується посиланнями на можливість такого впливу гіпотетично, без наведення обґрунтування.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави до підозрюваного обвинуваченого ОСОБА_5 , з урахуванням наявних ризиків, слідчий суддя вважає, що більш м`який запобіжний захід, ніж застава, не зможе в повній мірі забезпечити належну процесуальну поведінку такого, нівелювати наявні ризики та не забезпечить дієвості кримінального провадження.

Розмір застави повинен бути визначений із врахуванням особи обвинуваченого, його активів, тобто розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності обвинуваченого в суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою судовому розгляду кримінального провадження.

Слідчий суддя приймає до уваги також практику ЄСПЛ, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, у рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 року ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені пунктом 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. При цьому ЄСПЛ також наголошує, що якщо на карту поставлене право на свободу, гарантоване статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, влада повинна приділяти питанню встановлення відповідного розміру застави таку ж увагу, якби це стосувалося обґрунтування необхідності тримання особи під вартою.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні слідчого, погодженого прокурором, слідчий суддя вважає, що наведені обставини свідчать про високий ступінь наявних ризиків того, що ОСОБА_5 може переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків, й при цьому слідчим суддею оцінена наявність обставин, які за статтею 178 КПК повинні враховуватись при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, зокрема міцність його соціальних зв`язків, наявність в нього неповнолітніх дітей, наявність постійного місця роботи, задовільний стан здоров`я тощо.

Слідчий суддя вважає, що з урахуванням досліджених документів, пояснень обвинуваченого щодо його майнового стану, відсутні підстави для визначення розміру застави як у виключних випадках понад межі, встановлені статтею 182 КПК.

Тому клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу належить задовольнити частково, із визначенням суми застави у 10 (десять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (який відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 року за № 1928-ІХ становить на теперішній час 2 481 гривень), тобто грошовий еквівалент розміру застави складе 26 840 (двадцять шість тисяч вісімсот сорок) гривень, який є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, запобігання ризикам та не є явно непомірним.

При цьому, внаслідок існування ризиків слідчий суддя вважає необхідним покладення на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК, які можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців, згідно із ч. 7 ст. 194 КПК, тобто у даному випадку строк дії обов`язків слід визначити до 06.09.2023 включно.

Керуючись статтями 176, 177, 178, 182, 194, 196, 315, 372, 532 КПК, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Задовольнити частково клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді застави.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому еквіваленті складає 26 840 (двадцять шість тисяч вісімсот сорок) гривень.

Покласти на ОСОБА_5 на строк два місяці, тобто до 06.09.2023 року включно, обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК, а саме:

1) прибувати до слідчого прокурора суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований чи проживає, без дозволу слідчого прокурора суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

4) утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон, та (за наявності) інші документи, що дають право на виїзд з України.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 6 ст. 182 КПК підозрюваний, обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати підтверджуючий документ слідчому, прокурору, суду.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що застава може бути внесена як ним, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступні реквізити:

Отримувач коштів

ТУ ДСА України в Полтавській області

ЗКПО 26304855

Розрахунковий рахунок UA0015950

В ДКСУ м. Київ

МФО 820172

із зазначенням № ухвали суду та назва суду, прізвище, ім`я, по-батькові платника застави, призначення платежу: запобіжний захід - застава.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невнесення застави ним (або заставодавцями), до нього може бути застосований інший, більш суворий запобіжний захід.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 8 ст. 182 КПК у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 06 липня 2023 року у приміщенні Автозаводського районного суду міста Кременчука.

Слідчий суддя ОСОБА_1