Справа № 158/2943/23
Провадження № 1-кс/0158/1237/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2023 року м. Ківерці

Слідчий суддя Ківерцівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчої СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000253 від 05.05.2023 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Цумань, Ківерцівського району Волинської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, з середньо спеціальною освітою, громадянина України, українця, не працюючого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,-

В С Т А Н О В И В

Слідча СВ ВП № 1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 звернулась до Ківерцівського районного суду Волинської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивує тим, що СВ ВП № 1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0000253 від 05.05.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 09.09.2023 року оголошена обґрунтована підозра за вищевказаним кримінальним правопорушенням та наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Перевіривши надані матеріали клопотання, заслухавши прокурора, який клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому, слідчу, яка клопотання підтримала та просила його задоволити; підозрюваного та його захисника, які клопотання заперечили та просили відмовити у застосуванні запобіжного заходу, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Чинним КПК передбачено, що запобіжні заходи застосовуються лише з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК України.

У відповідності до вимог ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості провадження.

Згідно ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно Постанови №14 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.12.2014 р. «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою», відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний розглянути альтернативні заходи забезпечення явки особи до суду.

При вирішення даного питання суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини стверджує, що вимога законності не може бути задоволена лише шляхом дотримання національного законодавства, яке само по собі повинно відповідати Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Плесо проти Угорщини»), тому позбавлення волі може бути цілком законним з точки зору внутрішнього права, однак, бути свавільним, виходячи зі змісту Конвенції, порушуючи тим самим її положення (рішення ЄСПЛ у справі «А. та інші проти Об`єднаного Королівства»).

З наведеного презюмується, що рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції та рішень Європейського суду.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, що відповідає положенням п. 1 ч. 1 ст. 194 ПК України.

Суд у рішенні по справі "Белчев проти Болгарії" наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

У судовому засіданні слідча та прокурор, як на підставу застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вказали на те, що існують ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Однак, будь-яких доказів, що передбачали би наявність ризиків за вищевказаними пунктами в судовому засіданні не здобуто, ні слідчою, ні прокурором - не доведено, виходячи з наступного.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження були допита усі свідки та потерпіла.

Водночас, суд враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, однак на думку слідчого судді, тяжкість вчинення кримінального правопорушення не може бути безумовною підставою для застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтовуючи ризик, перебачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідча вказала на те, що 06.09.2023 року відносно ОСОБА_5 було скеровано обвинувальний акт до Ківерцівського районного суду Волинської області про обвинувачення останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КПК України, однак слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до 62 Конституції України, ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

З врахуванням викладеного, слідчий суддя, враховуючи дані про особу ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, раніше не судимий, має постійне місце проживання, стан здоров`я, а також відсутність об`єктивних даних про те, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення, прийшов до обґрунтованого висновку, про те, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання буде співмірним та достатнім для забезпечення покладених на нього обов`язків згідно ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст.177, 178, 179, 183, 194 КПК України,

П О С Т А Н О В И В

У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці, тобто до 09 листопада 2023 року включно.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- з`являтися до органів досудового слідства, прокуратури і суду за першим викликом у призначений час;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками в даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання обов`язків відносно нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Копію ухвали вручити підозрюваному.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали оголошений о 16 год. 00 хв. 11.09.2023 року.

Слідчий суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_10 Сіліч