Справа № 461/7107/23
Провадження № 1-кс/461/4883/23
про застосування запобіжного заходу
03.09.2023 м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваного:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобич Львівської області, українця, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з вищою юридичною освітою, такого, що займається індивідуальною адвокатською діяльністю на підставі свідоцтва №001293 від 11.01.2019, виданого рішенням ради адвокатів Львівської області №96 від 17.12.2018, військовозобов`язаного, раніше не судимого,
03.09.2023 слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 , у якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб, з альтернативою визначення застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , здійснюючи адвокатську діяльність, на підставі свідоцтва про права на зайняття адвокатською діяльністю № 001296 від 11.01.2019, виданого рішенням ради адвокатів Львівської області №96 від 17.12.2018, діючи з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, 01.09.2023 одержав неправомірну вигоду для себе та третьої, на даний час невстановленої особи, за вплив на прийняття рішення суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, яка згідно примітки до ст. 369-2 КК України, є особою, уповноваженою на виконання функцій держави за не притягнення ОСОБА_9 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП.
Так, приблизно 10 серпня 2023 року (точний час органом досудового розслідування не встановлено), в ОСОБА_6 виник злочинний умисел на отримання від ОСОБА_9 неправомірної вигоди для себе та третьої, на даний час невстановленої особи, за вплив на прийняття суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області позитивного для ОСОБА_9 рішення про не притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинене ним попередньо адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.
З метою реалізації вказаного злочинного умислу, ОСОБА_6 згідно попередньої домовленості, призначив зустріч із ОСОБА_9 та 15.08.2023 близько 14:00 год. за адресою здійснення ним адвокатської діяльності, а саме по АДРЕСА_3 , де висловив протиправну вимогу про передачу йому грошових коштів в сумі 1500 доларів США для налагодження контакту з третьою, на даний час невстановленою особою, за вплив на прийняття суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області позитивного рішення щодо не притягнення останнього до адміністративної відповідальності.
Будучи поставленим в умови, за яких не надання неправомірної вигоди могло потягнути негативні наслідки, ОСОБА_9 вимушений був погодитись на незаконні вимоги ОСОБА_6 .
У подальшому, діючи за вказівками ОСОБА_6 , згідно попередньої домовленості з останнім про зустріч, ОСОБА_9 зустрівся з ним 01.09.2023 близько 20:23 год. на території паркувального майданчика ТЦ «Парк», що по вул. Володимира Великого, 1 у м. Дрогобич, де на попередню вимогу останнього передав йому неправомірну вигоду в сумі 1500 доларів США (що згідно курсу НБУ становить 54 840 гривень), тобто за його дії з приводу впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, 1500 доларів США, (що згідно курсу НБУ становить 54 840 гривень) частина з яких була призначена для передачі третій, на даний час невстановленій особі, за вплив на прийняття рішення суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області позитивного рішення у справі про адміністративне правопорушення № 442/5442/23 щодо не притягнення ОСОБА_9 до адміністративної відповідальності за вчинене ним попередньо адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, після чого правоохоронними органами була припинена його протиправна діяльність, а предмет неправомірної вигоди вилучено.
Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у зловживанні впливом, а саме в одержанні неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.
01.09.2023 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 02.09.2023 останньому повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.
Обставини, які надали достатні підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме: заявою ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення від 16.08.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 22.08.2023 та 02.09.2023, згідно з якими, він повідомив про обставини вчинення ОСОБА_6 вищеописаних неправомірних дій; протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 01.09.2023, згідно з яким, оглянуто та ідентифіковано грошові кошти в загальній сумі 1500 доларів США, які надано ОСОБА_9 для подальшої передачі ОСОБА_6 у якості неправомірної вигоди, для документування протиправної діяльності ОСОБА_6 ; протоколом затримання ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України; протоколом обшуку автомобіля марки Volkswagen Golf 4 з д.н.з. НОМЕР_1 , що знаходився на паркувальному майданчику ТЦ «ПАРК», який розташований за адресою: Львівська обл., м. Дрогобич, вул. В. Великого, 1, від 01.09.2023 під час якого виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США, купюрами номіналом по 100 доларів США кожна із наступними серіями та номерами купюр (LB 54964508 V, PE 85026071 C, PF 21652716 L, LB 32915623 j, LL 16590220 A, PL 05899422 I, LF 09311752 j, LC 14209817 A, LF 31569003 A, LB 23490948 T, LB 06392458 U, PA 69636324 B, LB 81415564 N, LB 80194172 P, MB 61826786 C), які повністю співпали з серіями та номерами купюр зазначеними у протоколі огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 01.09.2023; постановою про визнання речовими доказами і прилучення їх до матеріалів кримінального провадження від 02.09.2023, а саме речей та предметів вилучених під час особистого обшуку в ході затримання гр. ОСОБА_6 , в порядку ст. 208 КПК України та в ході обшуку автомобіля марки Volkswagen Golf 4 з р.н. НОМЕР_1 , що знаходився на паркувальному майданчику ТЦ «ПАРК», який розташований за адресою: Львівська обл., м. Дрогобич, вул. В. Великого, 1; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку.
З огляду на необхідність забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на учасників кримінального провадження у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування вищенаведених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зазначає наступне:
1) на підтвердження наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_6 , може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, зазначає, що санкція ч. 3 ст. 369-2 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна, а відтак з метою уникнення від покарання ОСОБА_6 може переховуватися від слідства та суду;
2) на підтвердження наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_6 , може незаконно впливати на учасників кримінального провадження, зокрема ОСОБА_9 , який обізнаний з обставинами справи про притягнення його до адміністративної відповідальності та таким чином може чинити тиск на свідка з метою зміни ним своїх показів, а також зазначає про те, що в ході досудового розслідування не допитано всіх свідків, які на прохання останнього даватимуть неправдиві показання. Вказані вище дії може вчинити як сам підозрюваний, а також і залучити для цього інших осіб;
3) на підтвердження наявності ризику, передбаченого п. 4 ч.1 ст. 177 КПК України, зазначає те, що для закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні необхідно провести низку слідчих (розшукових) дій. Крім цього, на даний час, перевіряється причетність невстановлених на даний час осіб до вчинення вказаного кримінального правопорушення. А тому підозрюваний ОСОБА_6 необмежено спілкуючись з іншими особами та надаючи їм інформацію, про обставини виявлені в ході досудового розслідування, яка ставатиме йому відома в ході проведення з ним слідчих дій, з метою викривлення фактів кримінальних правопорушень для уникнення від кримінальної відповідальності чи її пом`якшення, а також приховування причетності інших осіб у вчиненні злочинів, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
З метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, із врахуванням положень ч. 5 ст. 182 КПК України, просить визначити розмір застави на рівні середньої межі розміру застави, а саме 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720 гривень, що зможе достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Беручи до уваги усе вищевикладене, просить клопотання задоволити.
У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, надали пояснення, аналогічні доводам, викладеним у клопотанні. Вказали, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, та існують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Вважають, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.
Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання сторони обвинувачення. Зазначила, що обгрунтованість підозри ОСОБА_6 жодним зібраним доказом, який містяться у матеріалах кримінального провадження, не підтверджена. З приводу доказів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують підозру, повідомила, що заява ОСОБА_9 щодо вимагання в нього грошових коштів за вирішення питання щодо не притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не може слугувати доказом вини ОСОБА_6 , оскільки в даній заяві відсутня інформація щодо того коли саме ОСОБА_6 вимагав у нього кошти, за яких обставин, в якій конкретно сумі, для кого він вимагав дані кошти. Зазначила, що саме заявник ОСОБА_9 не бажаючи оплачувати кошти за роботу захисника, звинуватив його у вимаганні, що призвело до незаконного затримання адвоката на звинуваченні у вчиненні злочину. Вважає обшук автомобіля марки Volkswagen Golf 4, д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у володінні ОСОБА_6 незаконним, проведеним без відповідного рішення суду. Повідомила, що всупереч вимогам п.5, 6 ч.1 ст. 184 КК України клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не містить обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Окрім цього, просить врахувати дані про особу ОСОБА_6 , а саме, що такий офіційно одружений з ОСОБА_10 , має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та яка на даний час хворіє та потребує лікування, має міцні соціальні зв`язки та 04.09.2023 о 13:00 год. повинен бути присутнім на судовому засіданні в Франківському районному суді м. Львова у справі №465/6329/22 для надання правової допомоги ОСОБА_12 . Відтак, у задоволенні клопотання по застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просить відмовити.
Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав думку захисника, просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого. Повідомив, що жодних грошей у ОСОБА_9 не вимагав.
Заслухавши думку прокурора, слідчого, захисника та підозрюваного, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
01.09.2023 о 20:22 год. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
02.09.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.
Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч.2 ст.177 КПК України).
Згідно положень ст. 178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до ч.1. ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Щодо обґрунтованості підозри.
Ухвалюючи судове рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).
Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, разом з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, які могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин.
Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації його дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення від 16.08.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 22.08.2023 та 02.09.2023; протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 01.09.2023; протоколом затримання ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України; протоколом обшуку автомобіля марки «Volkswagen Golf 4», д.н.з. НОМЕР_1 , від 01.09.2023 під час якого виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США, купюрами номіналом по 100 доларів США кожна із наступними серіями та номерами купюр (LB 54964508 V, PE 85026071 C, PF 21652716 L, LB 32915623 j, LL 16590220 A, PL 05899422 I, LF 09311752 j, LC 14209817 A, LF 31569003 A, LB 23490948 T, LB 06392458 U, PA 69636324 B, LB 81415564 N, LB 80194172 P, MB 61826786 C), які повністю співпали з серіями та номерами купюр зазначеними у протоколі огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 01.09.2023; постановою про визнання речовими доказами і прилучення їх до матеріалів кримінального провадження від 02.09.2023.
За таких умов, слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити даний злочин.
Питання щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, а також більш вагомі докази причетності до кримінального правопорушення, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.
Щодо наявності ризиків, визначених ст.177 КПК України.
Слідчим суддею встановлено, що існують ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється тим, що у разі визнання винуватим, ОСОБА_6 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна, а тому страх та невідворотність в майбутньому покарання за вчинені ним діяння, може спонукати останнього перебуваючи на волі ухилитися (змінити місце проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, тощо) від органів досудового розслідування, суду з метою уникнення покарання. Окрім цього, тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже самі по собі можуть бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі.
Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).
На думку слідчого судді, наявні підстави вважати, що існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_6 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може незаконно впливати на учасників кримінального провадження, зокрема ОСОБА_9 , який обізнаний з обставинами справи про притягнення його до адміністративної відповідальності та таким чином може чинити тиск на свідка з метою зміни ним своїх показів. Також слідчий суддя зазначає про те, що в ході досудового розслідування не допитано всіх свідків, які на прохання ОСОБА_6 даватимуть неправдиві показання. Вказані вище дії може вчинити як сам підозрюваний, а також і залучити для цього інших осіб.
Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу вироку відносно нього.
Наявність ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином підтверджується тим, що для закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні необхідно провести низку слідчих (розшукових) дій. Крім цього, на даний час, перевіряється причетність невстановлених на даний час осіб до вчинення вказаного кримінального правопорушення. А тому підозрюваний ОСОБА_6 необмежено спілкуючись з іншими особами та надаючи їм інформацію, про обставини виявлені в ході досудового розслідування, яка ставатиме йому відома в ході проведення з ним слідчих дій, з метою викривлення фактів кримінального правопорушення для уникнення від кримінальної відповідальності чи її пом`якшення, а також приховування причетності інших осіб у вчиненні злочинів, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що наявні ризики, передбачені п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду ; незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, визначені ст. 178 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.
При вирішенні клопотання слідчим суддею враховуються дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , якому станом на день вирішення клопотання виповнилося 34 роки, з вищою юридичною освітою, одружений, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такий, що займається індивідуальною адвокатською діяльністю на підставі свідоцтва №001293 від 11.01.2019, виданого рішенням ради адвокатів Львівської області №96 від 17.12.2018, раніше не судимого, його стан здоров`я дозволяє застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Оцінивши в сукупності всі обставини на підставі наявних матеріалів, враховуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, яке належать до тяжких злочинів, за вчинення якого законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна, та доведених ризиків визначених пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, відомості щодо особи підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя вважає, що об`єктивно необхідним є застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження.
Щодо неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Слідчий суддя вважає, що на даний час застосування більш м`якого запобіжного заходу не здатне забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 та запобігти наявним ризикам. Наявність тих обставин, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше не судимий, одружений, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має міцні соціальні зв`язки, не мають такого ступеню довіри, що можуть бути враховані як такі, що мають запобіжний вплив на процесуальну поведінку підозрюваного та не є, в даному випадку, безумовними підставами для застосування йому більш м`якого запобіжного заходу.
З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що інші запобіжні заходи з об`єктивних причин не забезпечать законослухняну поведінку підозрюваного, та для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, підозрюваному слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що є достатнім та необхідним для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків.
Щодо можливості визначення розміру застави.
За приписами ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За приписами ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
За усталеною практикою Європейського суду з прав людини, як приклад рішення від 22.05.2018 року у справі «Гафа проти Мальти», ЄСПЛ зазначає, що оскільки питання, яке розглядається, тобто питання тримання особи під вартою, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5 Конвенції, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого. Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення.
На переконання слідчого судді, розмір застави, про який слідчий та прокурор просять у клопотанні, є занадто непомірним для підозрюваного, та підлягає зменшенню з огляду на те, що органом досудового розслідування визначений розмір застави в розмірі 214 720 грн. жодними доказами, що стосуються наявності таких коштів в підозрюваного ОСОБА_6 чи його родичів не обґрунтований.
Слідчим суддею беруться до уваги дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_6 , його матеріальне становище, наявність на утриманні неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дружини, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-х річного віку, покликання підозрюваного на те, що його дохід становить близько 20 000 25 000 грн. на місяць, та вважає, що необхідно визначити розмір застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
На погляд слідчого судді, застава у вказаному розмірі буде визначатися саме тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, у випадку ухилення від слідства та суду та/або порушення встановлених обов`язків, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб присікти у підозрюваного бажання сховатися, перешкоди слідству, знищити чи приховати речові докази, впливати на свідків чи не виконувати процесуальні обов`язки.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 176-178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-
п о с т а н о в и в:
Клопотання задоволити частково.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, - тобто до 20.22 год. 30.10.2023, із утриманням його у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19».
Визначити підозрюваному ОСОБА_6 заставу у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 134200
/сто тридцять чотири тисячі двісті/ гривень, яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що в разі внесення застави у встановленому в даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок повинен бути наданий уповноваженій посадовій особі ДУ «Львівський слідчий ізолятор» або уповноваженій особі установи, де останній буде утримуватись під вартою.
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, підозрюваний ОСОБА_6 підлягає негайному звільненню з-під варти.
Про внесення застави та звільнення підозрюваного з-під варти негайно повідомити слідчого, прокурора та суд.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , у разі внесення застави наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, строком на 2 місяці, в межах строку досудового розслідування, тобто до 02.11.2023:
1) прибувати до слідчого прокурора та суду за кожною вимогою;
2) не відлучатися із Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування із свідками в кримінальному провадженні, в тому числі з ОСОБА_9 , та іншими невстановленими на даний час співучасниками вчинення злочину;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Виконання ухвали покласти на слідчого ОСОБА_3 , контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_4 .
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 04.09.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1