Справа № 623/4412/21
Провадження № 1-кп/185/653/23
У Х В А Л А

27 квітня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024 від 08 березня 2021 року та за № 0000213 від 11 травня 2021 року відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 152 КК України.

за участі:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 152 КК України.

Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 строку тримання під вартою на 60 днів. На думку прокурора, лише запобіжний захід в виді тримання під вартою здатний забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків під час розгляду справи, в іншому випадку цілком ймовірно, що обвинуваченими можуть бути прийнято спроби переховування від суду, а також можуть перешкоджати кримінальному провадженню в спосіб вчинення тиску на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому застосування альтернативних запобіжних заходів недоцільно.

Обвинувачений ОСОБА_3 , який перебуває під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора та просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, захисник ОСОБА_6 підтримав думку свого підзахисного та просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з застосуванням електронного засобу контролю за місцем проживання обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 , який перебуває під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора та просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, захисник ОСОБА_7 також заперечувала проти клопотання прокурора, зазначивши, що ризики не доведені та просила змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем проживання обвинуваченого.

Суд, заслухавши думки учасників стосовно клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 строку тримання під вартою приходить до такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 152 КК України, за які передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років. Тобто зазначений прокурором ризик про можливість переховування обвинуваченого від суду продовжує існувати, бо під загрозою можливого покарання обвинувачений зможе залишити місце проживання та ймовірніше за все прийме спроби переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Жодних стримуючих факторів, які б свідчили, що обвинуваченим не будуть вживатися перешкоди у відправленню правосуддя в спосіб неявки в судові засідання, - судом не встановлено. Також в Україні діє воєнний стан.

Також суд вважає, що ризик прийняття обвинуваченим спроб незаконного впливу на свідків, які безпосередньо перед судом не допитані, з метою переконання або змушення останніх надати покази в вигідному для нього аспекті є реальним.

При наданні оцінки ступеню ризику стосовно вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, суд враховує те, що хоч обвинувачений вважається раніше не судимим, однак обвинувачується у вчиненні декількох злочинів, що підтверджує наявність цього ризику.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 152 КК України, за які передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років. Тобто зазначений прокурором ризик про можливість переховування обвинуваченого від суду продовжує існувати, бо під загрозою можливого покарання обвинувачений зможе залишити місце проживання та ймовірніше за все прийме спроби переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Жодних стримуючих факторів, які б свідчили, що обвинуваченим не будуть вживатися перешкоди у відправленню правосуддя в спосіб неявки в судові засідання, - судом не встановлено. Також в Україні діє воєнний стан.

Також суд вважає, що ризик прийняття обвинуваченим спроб незаконного впливу на свідків, які безпосередньо перед судом не допитані, з метою переконання або змушення останніх надати покази в вигідному для нього аспекті є реальним.

При наданні оцінки ступеню ризику стосовно вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, суд враховує те, що хоч обвинувачений вважається раніше не судимим, однак обвинувачується у вчиненні декількох злочинів, що підтверджує наявність цього ризику.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що ризики, що обвинувачені будуть переховуватися від суду, впливати на свідків, вчинення обвинуваченими іншого кримінального правопорушення, знайшли свого підтвердження. А тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання вищезазначеним ризикам, також наявні обставини свідчать, що заявлений ризик не зменшився.

Обраний обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін та продовжити на 60 днів.

Суд в даному випадку вважає за доцільне не визначати і розмір застави.

Керуючись ст. 315 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

В задоволені клопотання захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з застосуванням електронного засобу контролю відмовити.

В задоволені клопотання захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовити.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін та продовжити на 60 днів до 25 червня 2023 року включно.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін та продовжити на 60 днів до 25 червня 2023 року включно.

Строк дії ухвали до 25 червня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим, захисником, прокурором, безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1