Справа № 216/690/21
Провадження № 1-кп/216/231/23
У Х В А Л А

про продовження строку тримання під вартою

04.05.2023 року м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області об`єднане кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.08.2019 року № 0000615 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, -

учасники кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_15 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 ,

захисників ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рога Дніпропетровської області перебувають матеріали об`єднаного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.03.2023 року обвинуваченому ОСОБА_14 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяці, тобто до 06.05.2023 року включно.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_14 ОСОБА_20 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_14 з тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло цілодобово, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України майже повністю відпали та нічим не підтвердженні. Доводи прокурора не містять в собі будь-яких додаткових обставин, які б виправдовували подальше тримання під вартою ОСОБА_14 окрім тяжкості інкримінованого останньому злочинів. Зазначає, що у обвинуваченого є родина, малолітня дитина, ІНФОРМАЦІЯ_1 . Захисник зазначив, що у батьків обвинуваченого є дохід, тому вони зможуть утримувати ОСОБА_14 під час перебування під домашнім арештом, що підтверджується відомостями про доходти батьків. Крім того, захисником зазначено, що під час вручення підозри обвинуваченому, було порушено право на захист, в результаті чого саме батькові, а не обвинуваченому було вручено підозру.

Обвинувачений ОСОБА_14 підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор заперечувала щодо задоволення клопотання захисника та просила продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки на теперішній час ризики передбачені ст. 177 КПК України не відпали та продовжують існувати. Обвинувачений може і надалі переховуватися від суду, адже тривалий час, а саме 2,6 років перебував у розшуку, не з`являвся до органів досудового розслідування. На підставі цього вважає, що більш м`який запобіжний захід не може запобігти ризикам зазначеним вище, тому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, на теперішній час не встановлено.

Обвинувачені та їхні захисники, кожен окремо підтримали клопотання ОСОБА_20 . Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши зміст обвинувального акта відносно ОСОБА_14 , вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_14 підлягає задоволенню, а клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_14 обвинувачується у скоєнні злочинів за ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 КК України, за найтяжчий злочин передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Таким чином, на цей час є достатні підстави вважати, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, у разі визнання останнього винуватим у вищевказаних кримінальних правопорушень, обвинувачений, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, може переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи відомості про особу обвинуваченого, зокрема, відсутність офіційного працевлаштування, відсутність офіційно-підтверджених джерел доходу у обвинуваченого, є підтвердженим ризик, передбачений п. 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

Такий ризик, як незаконно впливати на свідків на сьогоднішній день не відпав, а продовжує існувати, оскільки у судовому засіданні свідки не допитані, що позбавляє суд можливості вирішити питання щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою та домашній арешт.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для продовження запобіжного заходу в силу вимог ст. 199 КПК України, є обставини, які свідчать про те, що ризики, які виправдовують тримання особи під вартою не зменшились та відсутня можливість завершення судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали.

Суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер пред`явленого обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками в справі, зокрема, що обвинувачений може переховуватися від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому не вбачає підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що не достатні для запобіганню ризиків та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_14 ОСОБА_20 щодо зміни обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт через наявність родини та малолітньої дитини на утриманні не можуть бути узяті судом до уваги, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку на час розгляду кримінальної справи в суді, адже обвинвачений більше двох років перебував офіційно у розшуку, вину не визнає, окрім того, на думку строни обвинувачення ОСОБА_14 є одним із організаторів разом з ОСОБА_3 у скоєнні вищезазначних злочинів.

Крім того, доводи обвинуваченого в частині того, що в нього є батьки, які зможуть його утримувати під час перебування ним під цілодобовим домашнім арештом, також не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки зазначені у відомостях доходи батьків не задовільнять всіх потреб обвинуваченого.

При цьому враховує суд практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, тому саме такий запобіжний захід є співмірним у вказаному кримінальному провадженні.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів у даних фактичних обставинах не буде ефективним і доцільним, оскільки застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту або застави не зможе забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого, тому суддя не вбачає підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні для запобігання наявних ризиків та виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

При цьому суддя вважає, що таке обмеження права ОСОБА_14 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції, оскільки існують ознаки суспільного інтересу, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Оскільки кримінальне провадження відносно ОСОБА_14 знаходиться на розгляді в Центрально-Міському районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, строк тримання під вартою спливає 06.05.2023 року, до спливу цього строку судове провадження не буде завершене з об`єктивних причин, оскільки в судовому засіданні ще не допитані обвинувачені, свідки та не досліджені матеріали кримінального провадження, підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу на теперішній час не має, тому суд вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою на 2 місяці, тобто до 04.07.2023 року.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 197, 199, 331, КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_20 щодо зміни обвинуваченому ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на два місяця, тобто до 04.07.2023 року включно.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику.

Копії ухвали для її виконання направити начальнику Криворізької установи виконання покарань № 3 Управління Державної Пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області, для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1