Справа № 583/3968/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" серпня 2023 р. м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000487 від 15 червня 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився в м. Охтирка Сумської області, громадянина України, що має середню освіту, неодруженого, що не працює, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , не судимого,

за ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 190 КК України,

УСТАНОВИВ:

14 червня 2023 року близько 22.40 год. ОСОБА_4 біля зупинки громадського транспорту, що розташована біля магазину «Сашенька» за адресою: Сумська область, м. Охтирка, вул. Перемоги, 3а, зустрів ОСОБА_6 , який проводив дозвілля неподалік зазначеного магазину. Діючи в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , близько 22.42 год. підійшов до ОСОБА_6 , діючи з корисливим мотивом, під приводом необхідності здійснення відшкодування за, начебто, вчинену ОСОБА_6 образу малолітнього знайомого ОСОБА_4 , використовуючи свою фізичну перевагу, завдав останньому удар в обличчя долонею правої руки та висловив вимогу необхідності передачі тисячі гривень такої компенсації. Внаслідок приїзду приблизно о 22.50 год. на місце події працівників поліції ОСОБА_4 вимушений був тимчасово припинити свої дії. Побоюючись ОСОБА_4 потерпілий ОСОБА_6 не повідомив працівникам поліції про протиправні дії, вчинені останнім щодо нього. Одразу після від`їзду працівників поліції, близько 22.55 год. ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, перебуваючи на тротуарі перехрестя площі Успенської та вулиці Перемоги в м. Охтирка Сумської області, використовуючи погрози фізичною розправою, наказав ОСОБА_6 залишити територію поблизу зупинки громадського транспорту та зайти разом з ним на подвір`я Охтирської ЗОШ І-ІІІ ступенів ім. Б.Д. Антоненка-Давидовича, що по вул. Сумській, 4 м. Охтирка Сумської області. Враховуючи поведінку потерпілого, який не повідомив про попередні протиправні дії щодо нього, ОСОБА_4 збільшив розмір первинної незаконної вимоги та висловив вимогу передати йому п`ять тисяч гривень, супроводжуючи погрозами здійснення щодо потерпілого знущань та фізичної розправи у випадку її невиконання, на що потерпілий, під страхом фізичної розправи, погодився, зобов`язавшись передати ОСОБА_4 кошти в цій сумі наступного дня.

У цей час ОСОБА_4 , перебуваючи вже в дворі зазначеної школи, для надання додаткової переконливості своїм словам, залякування потерпілого та гарантування виконання потерпілим взятого на себе протиправного зобов`язання передати в майбутньому кошти в сумі п`ять тисяч гривень, навмисно заподіяв ОСОБА_6 два удари долонею руки в обличчя, після чого, за допомогою удару ногою в область ніг, збив потерпілого ОСОБА_6 з ніг, від чого той впав на землю, після чого сів зверху на потерпілого та наніс йому один удар долонею руки в обличчя, а після того, як потерпілий підвівся, наніс ще один удар ступнею своєї правої ноги в область ніг ОСОБА_6 , сказавши при цьому, щоб потерпілий йшов звідти.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 потерпілий отримав легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді садна невизначеної форми в ділянці правого плеча по задній поверхні в нижній третині; садна невизначеної форми в ділянці правого ліктьового суглобу, на фоні якого синець невизначеної форми; садна невизначеної форми в ділянці гомілки праворуч в середній третині по верхній поверхні, на фоні якого синець невизначеної форми; садна невизначеної форми в ділянці правої лодижки.

Такими діями ОСОБА_4 вчинив злочин, визначений ч. 4 ст. 189 КК України, а саме вимогу передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчинене в умовах воєнного стану.

Вчинивши зазначені дії, продовжуючи реалізацію корисливого умислу для негайного досягнення корисливої мети, ОСОБА_4 наздогнав потерпілого ОСОБА_6 на території подвір`я Охтирської ЗОШ І-ІІІ ступенів ім. Б.Д. Антоненка-Давидовича, що по вул. Сумській, 4 м. Охтирка Сумської області, зупинив його, після чого наніс ОСОБА_6 ще один удар долонею в обличчя, наказавши не йти далі, перебувати поруч.

Прибувши 14.06.2023 близько 23.20. год. разом з ОСОБА_6 до території магазину «Обжорка» по вул. Батюка, 9 в м. Охтирка Сумської області, ОСОБА_4 , продовжую висловлювати щодо ОСОБА_6 погрози фізичною розправою, хапав його рукою за волосся на голові, застосовуючи таким чином погрози та фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, після чого наказав потерпілому зняти графічно-цифровий захист з належного йому мобільного телефону та вийти з електронних облікових записів сервісів «GOOGL», після чого відкрито для потерпілого, керуючись корисливою метою, заволодів його мобільним телефоном марки NOKIA моделі С 21 ТА-1352 IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , вартістю 2698 грн. з чохлом, в якому зберігалася банківська карта ОСОБА_6 , відкрита в АТ КБ «ПриватБанк» за № НОМЕР_3 (електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку, тобто офіційним документом), залишивши їх у себе, таким чином відкрито, умисно, незаконно, з корисливою метою заволодів майном та офіційним документом потерпілого, набувши реальної можливості розпорядитися ними за власним розсудом.

Такими діями ОСОБА_4 вчинив злочин, визначений ч. 4 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, з погрозою застосування такого насильства, вчинений повторно, в умовах воєнного стану, а також вчинив кримінальний проступок, визначений ч. 1 ст. 357 КК України, тобто викрадення, привласнення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_4 , маючи намір здійснити оформлення онлайн кредиту від імені потерпілого ОСОБА_6 з використанням мобільного телефону останнього для подальшого заволодіння кредитними коштами з використанням банківської карти потерпілого, 15.06.2023 близько 00.15 год, перебуваючи по вул. Батюка в м. Охтирка в салоні автомобіля BMW д.н.з. НОМЕР_4 , де також перебував потерпілий ОСОБА_6 , наказав останньому передати свій паспорт, на що ОСОБА_6 , побоюючись погроз насильством з боку ОСОБА_4 , підкорився та передав свій гаманець, в якому зберігав паспорт. Після цього ОСОБА_4 відкрито для потерпілого та присутніх витягнув з гаманця ОСОБА_6 паспорт громадянина України № НОМЕР_5 , виданий 19.02.2019, що є важливим особистим документом потерпілого, залишивши паспорт при собі, тобто незаконно заволодів паспортом ОСОБА_6 з корисливою метою.

Такими діями ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, визначений ч. 3 ст. 357 КК України, тобто незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.

В подальшому, використовуючи належний ОСОБА_6 мобільний телефон NOKIA моделі С 21 ТА-1352 IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_6 , ОСОБА_4 встановив на нього мобільний застосунок кредитної компанії онлайн-кредитів «Smartiway» та використовуючи цей мобільний застосунок та персональні дані ОСОБА_6 , що були отримані від останнього під примусом всупереч його волі, використовуючи обман, а саме діючи під виглядом ОСОБА_6 , надіслав в електронному вигляді оферту (пропозицію) для укладення електронного кредитного договору з ТзОВ «СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН», маючи при цьому намір використовуючи протиправний доступ до банківської карти ОСОБА_6 , в подальшому заволодіти кредитними коштами, що надійдуть на цю банківську карту, без наміру їх повернення кредитору. ТзОВ «СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН», будучи введеним в оману щодо особи-контрагента, прийняло (акцептувало) електронну оферту на суму 2310 грн., внаслідок чого, помилково вважаючи, що з ОСОБА_6 було здійснено укладення електронного кредитного договору № на суму 2310 грн., на виконання його умов о 00.27 год. 15.06.2023 здійснило зарахування в безготівковому вигляді 2310 грн. на банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , відкриту на ім`я ОСОБА_6 . Завершуючи реалізацію корисливого умислу, ОСОБА_4 в період часу з 00.20 по 00.34 год 15.06.2023, використовуючи попередньо отримані в протиправний спосіб від ОСОБА_6 із застосуванням примусу банківську карту «ПриватБанк» № НОМЕР_3 та дані пін-коду доступу до неї, в банкоматі, розташованому біля магазину «Обжорка» по вул. Батюка, 9 м. Охтирка Сумської області, здійснив зняття готівки в сумі 2200 грн. кредитних коштів, що надійшли на картковий рахунок ОСОБА_6 від ТзОВ «СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН».

Такими діями ОСОБА_4 вчинив злочин, визначений ч. 2 ст. 190 КК України, а саме незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість визнав повністю та пояснив, що 14.06.2023 близько 22.40 год. він йшов додому. Йому зателефонував знайомий ОСОБА_7 , який повідомив, що ОСОБА_6 знущається над його молодшим братом та попрохав вирішити це питання. Біля автобусної зупинки він зустрів ОСОБА_6 , який йшов разом зі своєю дівчиною, її матір`ю. Підійшовши до ОСОБА_6 , він вдарив його долонею по обличчю та запитав, чому він знущається над його знайомим. Тоді ж до зупинки під`їжджали працівники поліції, однак ОСОБА_6 сказав, що у нього все гаразд. Потім вони пішли до двору гімназії, там він ще наніс ОСОБА_6 два удари долонею по обличчю, збив ОСОБА_6 з ніг, потім наніс ще один удар долонею по обличчю. Сказав, щоб ОСОБА_6 йому приніс гроші. Спочатку казав про одну тисячу гривень, потім сказав, щоб приніс п`ять тисяч. ОСОБА_6 відповів, що заробить гроші і принесе йому. Він сказав ОСОБА_6 , щоб той пішов, однак потім сказав зупинитися, забрав у нього телефон. Разом вони пішли до магазину «Обжорка», що по вул. Батюка. Там обвинувачений встановив на телефон ОСОБА_6 додаток, забрав у ОСОБА_6 паспорт та картку «ПриватБанку». Використовуючи особисті дані ОСОБА_6 , оформив на останнього кредит і, коли кошти надійшли, у банкоматі, використовуючи банківську картку ОСОБА_6 , зняв гроші, які забрав собі. Також залишив у себе мобільний телефон, банківську картку та паспорт ОСОБА_6 . Наступного дня працівники поліції вилучили у нього телефон, банківську картку, паспорт ОСОБА_6 , а також грошові кошти. На даний час він вибачився перед потерпілим, примирився з ним, відшкодував заподіяну шкоду. У скоєному розкаюється, зробив належні висновки щодо своєї неправомірної поведінки.

Враховуючи, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні пред`явлених йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях за обставин, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорені.

Таким чином, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_4 :

у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчинене в умовах воєнного стану і такі його дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 189 КК України;

у відкритому викраденні чужого майна (грабежу), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, з погрозою застосування такого насильства, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану і такі його дії кваліфікує за ч. 4 ст. 186 КК України;

у викраденні, привласненні офіційних документів, вчиненому з корисливих мотивів і такі дії кваліфікує за ч. 1 ст. 357 КК України;

у незаконному заволодінні будь-яким способом паспортомі такі дії кваліфікує за ч. 3 ст. 357 КК України;

у незаконному заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно і такі дії кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До визначених ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди.

Визначених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які класифікуються як кримінальні проступки, нетяжкий, тяжкий та особливо тяжкий злочин, відомості про особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, за місцем проживання характеризується позитивно, хоч раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак був звільнений від відбування призначеного покарання в зв`язку з закінченням іспитового строку, повністю визнав свою провину, активно сприяв розкриттю злочину, повідомляючи обставини, що не були відомі слідству, у скоєному щиро розкаявся, про що свідчить його подальша поведінка, примирився з потерпілим, який підтвердив цю обставину своєю заявою та прохав не застосовувати до обвинуваченого покарання, пов`язане з позбавлення волі, відшкодував шкоду.

Суд враховує наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, враховуючи особу обвинуваченого, а також враховуючи, що шкода, спричинена діями обвинуваченого, відшкодована, наслідки неправомірних дій усунені, дійшов висновку про можливість застосування при призначенні покарання за ч. 4 ст. 189 КК України та ч. 4 ст. 186 КК України положень ч. 1 ст. 69 КК України та призначення більш м`якого виду покарання, ніж передбачене в санкції цих законів, а саме покарання у виді обмеження волі, на підставі ч. 2 ст. 69 КК України без застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 189 КК України, що буде співмірним скоєному та заподіяній шкоді, достатнім для запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів. Також суд дійшов висновку про застосування до обвинуваченого покарання за ч.ч. 1, 3 ст. 357 КК України, ч. 2 ст. 190 КК України покарання у виді обмеження волі. Остаточне покарання визначити з застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, оскільки має місце сукупність злочинів.

Клопотань про зміну обвинуваченому запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу не надходило.

Згідно ст. 124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави судові витрати за проведення експертиз.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 370, 371, 374-376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим:

у скоєнні злочину, визначеного ч. 4 ст. 189 КК України та призначити йому покарання за цим законом з застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді трьох років обмеження волі з застосуванням ч. 2 ст. 69 КК України без конфіскації майна;

у скоєнні злочину, визначеного ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання за цим законом з застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді чотирьох років обмеження волі;

у скоєнні злочину, визначеного ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді одного року обмеження волі;

у скоєнні кримінального проступку, визначеного ч. 1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді одного року обмеження волі;

у скоєнні кримінального проступку, визначеного ч. 3 ст. 357 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді двох років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді чотирьох років обмеження волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити домашній арешт без застосування засобів електронного контролю з покладенням обов`язку не відлучатися з домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , крім випадків необхідності отримання медичної допомоги, евакуації населення, рятування життя та здоров`я в умовах воєнного стану, в період часу з 20.00 год. до 08.00 год. наступного дня.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня прибуття та постановки на облік в виправному центрі.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк затримання з 15 червня 2023 року по 17 червня 2023 року з урахуванням приписів ст. 72 КК України, згідно яких одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

Стягнути з ОСОБА_4 в прибуток держави витрати на залучення експерта в розмірі 717 (сімсот сімнадцять) грн.

Речові докази ID паспорт громадянина України ОСОБА_6 , картку «Універсальна» «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , грошові кошти у сумі 263,50 грн., які передані на зберігання ОСОБА_6 , вважати повернутими власнику, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19 червня 2023 року.

Речовий доказ - мобільний телефон NOKIA моделі С 21 ТА-1352, IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , який згідно квитанції №001834 від 14.07.2023 переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Охтирського РВП ГУНП в Сумській області повернути ОСОБА_6 , скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19 червня 2023 року.

Речовий доказ - мобільний телефон «Techo» з пошкодженим екраном в чохлі зеленого кольору, IMEI1 НОМЕР_7 , IMEI2 НОМЕР_8 , який згідно квитанції №001834 від 14.07.2023 переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Охтирського РВП ГУНП в Сумській області повернути ОСОБА_4 , скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19 червня 2023 року.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1