ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №522/9309/23

Провадження № 1-кп/522/2123/23

19 травня 2023 року місто Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000129, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, 10.05.2023 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рада Калініна, Ташкентської області, Республіки Узбекистан, громадянина України, розлученого, який має середню освіту, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , солдата, стрільця 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти,зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 2 від 23.03.2022

ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду стрільця 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу для військовозобов`язаних вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відтак, з 23.03.2022, тобто з моменту зарахування ОСОБА_5 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Відповідно до вимог ст.ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню. Кожна людина має право на особисту недоторканість та кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей.

Проходячи військову службу у вищевказаній посаді, солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Проте, в порушення вищезазначених вимог законодавства, солдат ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив кримінальний проступок проти громадського порядку та моральності за наступних обставин.

Так, 10 травня 2023 року о 11 годині 10 хвилин, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_5 перебував за адресою: АДРЕСА_3 , маючи при собі цеглу, зайшов на парковку Відділу поліції №5 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, підійшов до службового автомобіля марки «Renault Duster», в кузові білого кольору із наліпками символіки Національної поліції України, та обладнаний спеціальними приборами СГУ, з д.н.р. 1423 синього кольору.

В цей час, продовжуючи свої дії, направлені на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, ОСОБА_5 знаходячись біля задньої лівої сторони вищевказаного транспортного засобу дістав з-за коміра жилетки цеглу, та діючи з прямим умислом, розуміючи, що він знаходиться у громадському місці, а саме на парковці Відділу поліції №5 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, де перебували співробітники поліції та цивільні особи, кинув цеглою у вікно вищевказаного службового транспортного засобу, внаслідок чого воно розбилось.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, та пояснив суду, що дійсно при вказаних у обвинувальному акті обставинах, він, грубо порушуючи громадський порядок, зайшов на парковку Відділу поліції №5 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, підійшов до службового автомобіля марки «Renault Duster», та знаходячись біля задньої лівої сторони вищевказаного транспортного засобу дістав з-за коміра жилетки цеглу, яку знайшов по дорозі і кинув у вікно автомобіля поліції, внаслідок чого воно розбилось. Крім того, ОСОБА_5 зазначив, що у вчиненому щиро розкаюється, зробив для себе належні висновки, та просив суд суворо його не карати .

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою провину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діянь, а так само визнав всі фактичні обставини його вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показами обвинуваченого, наданим ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_5 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, які вчинене обвинуваченим дійсно мало місце, воно містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України і ОСОБА_5 винуватий у його вчиненні, оскільки він скоїв хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Так, статтею 9 Конституції України визначено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до позиції, викладеної у рішенні ЄСПЛ «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року, складовими елементами принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості скоєного кримінального проступку, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до положень ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12ККУкраїни є кримінальним проступком, наявність пом`якшуючих обставин, даних про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання, є військовослужбовцем, дані, що обвинувачений перебуває на обліку у лікаря нарколога або психіатра відсутні.

Водночас, суд звертає увагу на те, що мета покарання, зокрема, виправлення засуджених та запобігання вчиненню ними нових кримінальних правопорушень, може бути досягнута лише тоді, коли кримінальне покарання буде реальним щодо його виконання.

За таких обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в виді штрафу у межах, встановленої санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується, і яка передбачає відповідальність за вчинений проступок.

Таку міру суд уважає достатньою не тільки для покарання ОСОБА_5 за вчинене протиправне діяння, а й для його виправлення.

Долю речових доказів, відомості про які надано прокурором в судовому засіданні, слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України наступним чином:фрагмент цеглини сірого кольору, довжиною 9 см., товщиною 5,5 см, який поміщено до сейф-пакету INZ № 2106796 та зберігається у камері речових доказів ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, згідно постанови старшого дізнавача ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 10.05.2023р. - знищити.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні №0000129, відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 під час досудового розслідування не обирався.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст.8, 9, 100, 368,370-374,394 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази, а саме: фрагмент цеглини сірого кольору, довжиною 9 см., товщиною 5,5 см, який поміщено до сейф-пакету INZ № 2106796 та зберігається у камері речових доказів ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області - знищити.

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцяти денного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з часу отримання вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1

19.05.2023