У Х В А Л А

Іменем України

14 вересня 2023 року

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі Деснянського районного суду м. Києва клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

06.09.2023 ОСОБА_4 , звернулась до суду з клопотанням про скасування арешту майна. В обґрунтування клопотання зазначала, що вона є власником автомобіля Peugeot 206, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 . В той же час у рамках кримінального провадження №0000159 від 23.01.2021, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.290 КК України, було накладено арешт на автомобіль Peugeot 206, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі « НОМЕР_3 », який є «двійником» її автомобіля. Таким чином, вона як добросовісний власник майна позбавлена права вільно розпоряджатись належним їй майном. На цій підставі просила слідчого суддю скасувати арешт, накладений на автомобіль Peugeot 206, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі « НОМЕР_3 ».

Заявник до судового засідання не з`явився. Представник заявника, адвокат ОСОБА_5 звернулась до суду з заявою, в якій просила судовий розгляд клопотання проводити за відсутності заявника. Клопотання просила задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, пояснила, що в рамках кримінального провадження №0000159 від 23.01.2021, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України, було накладено арешт на автомобіль Peugeot 206, реєстраційний номер НОМЕР_1 . На зазначеному автомобілі виявлено сліди підробки vin номеру, дублюючий vin код відсутній. Також свідоцтво про реєстрацію автомобіля підроблене. Досудове слідство в зазначеному кримінальному провадженні триває. Заявником не доведений той факт, що арештований автомобіль є «двійником» її автомобіля.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні заявленого клопотання про скасування арешту майна, виходячи за наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При розгляді клопотання слідчим суддею встановлено, що у провадженні Деснянського УП ГУНП у м. Києві знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.01.2023 за №0000159 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.290 КК України.

Досудовим слідством встановлено, що 23.01.2021 приблизно о 13.30 год. працівниками поліції було виявлено автомобіль Peugeot 206, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , яка надала свідоцтво про реєстрацію автомобіля з явними ознаками підробки. Крім того на зазначеному автомобілі відсутня дублююча vin табличка підкапотовому просторі, дублююча vin табличка під лобовим склом наклеєна не заводським виробником, основний vin номер має ознаки кустарного виготовлення.

Постановою дізнавача від 23.01.2021 автомобіль Peugeot 206, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі « НОМЕР_3 » був визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000159.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 25 січня 2021 року в межах вказаного кримінального провадження, за клопотанням слідчого органу досудового розслідування, накладено арешт на автомобіль Peugeot 206, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі « НОМЕР_3 » із забороною його відчуження, розпорядження та користування.

При розгляді клопотання також встановлено, що досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню триває, експертизами встановлено, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 не відповідає за способами друку аналогічним бланкам документів, що знаходяться в обігу на території України, а ідентифікаційний номер кузова автомобіля Peugeot 206, реєстраційний номер НОМЕР_1 змінено шляхом видалення номерного майданчика з первинним номером кузова, та подальшим нанесенням номера « НОМЕР_3 », в місці не передбаченим заводом виробником.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, і збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Задовольняючи клопотання прокурора та накладаючи арешт на автомобіль слідчий суддя керувався вимогами ст.ст. 170-173 КПК України та дійшов висновку, що зазначене в клопотанні прокурора майно, цілком відповідають критеріям зазначеним у статті 98 КПК України, а тому існують достатні правові підстави для накладення арешту на це майно, з метою його збереження задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Слідчий суддя також зазначає, що відповідно до ч. 2, 9 ст. 100 КПК України речовий доказ зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ, зобов`язана зберігати його у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Питання про долю речових доказів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Спеціальні положення про збереження речових доказів та вирішення питання про них одночасно з постановленням судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, базується на засаді безпосередності дослідження показань, речей і документів (стаття 23 КПК України), відповідно до якої суд досліджує докази безпосередньо. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в речах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на те, що арештоване майно має статус речових доказів у цьому кримінальному провадженні, долю яких має вирішуватися у порядку, встановленому ст. 100 КПК України, та за наявності подальшої необхідності такого арешту в цілях кримінального провадження, на які посилається прокурор, слідчий суддя не вбачає підстав для скасування арешту майна, про яке йдеться в клопотанні.

Враховуючи вищевикладені норми права слідчий суддя дійшов висновку, що звертаючись з клопотанням про скасування арешту майна, заявником не взято до уваги, що арешт майна накладався в зв`язку з тим, що майно, відносно якого застосовано захід забезпечення кримінального провадження, є за постановою дізнавача, яка не скасована, речовим доказом у кримінальному провадженні №0000159 від 23.01.2021за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.290 КК України, а тому з метою його збереження, виключення можливості перепродажу або іншого відчуження, та забезпечення повноти, всебічності та неупередженості досудового розслідування й застосовано захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Крім того слідчий суддя вважає, що заявником ОСОБА_4 не надано належних доказів на підтвердження факту, що арештований автомобіль є «двійником» належного їй на праві власності автомобіля. Так до клопотання не додані, а ні свідоцтво про реєстрацію автомобіля, а ні жодних інших доказів, які б підтверджували той факт, що ОСОБА_4 на теперішній час користується автомобілем Peugeot 206, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Отже, заявником не доведено, що арешт накладено необґрунтовано або на час розгляду клопотання відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на зазначено майно, оскільки досудове розслідування по кримінальному провадженню триває.

На підставі викладеного, з метою подальшого безперешкодного та своєчасного проведення досудового розслідування, слідчий суддя приходить до переконання про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 309, 369, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 25.01.2021 року у справі № 754/1089/23 у кримінальному провадженні №0000159 від 23.01.2021 року, а саме автомобіль марки «Peugeot», модель «206» реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, номер шасі НОМЕР_3 , відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1