Справа 556/49/23
Номер провадження 1-кп/556/50/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2023 року. смт. Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження №0000001 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вараш, Рівненської області, проживаючу за адресою АДРЕСА_1 , українку, громадянку України, не працюючу, раніше судиму вироком Володимирецького районного суду від 22.07.2021 року за ч.1 ст.309, ч.1 ст.369, ст.70 КК України до штрафу в розмірі 17085 грн,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи засудженою вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 22 липня 2021 року, яким її визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 369 ст. 70 КК України та засуджено до покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 1005 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17085 грн, ухилилась від виконання виконання покарання, не пов"язаного з позбавленням волі, при таких обставинах.

Так, 08 червня 2022 року ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області засудженій ОСОБА_4 за несплату штрафу за вироком Володимирецького районного суду від 22 липня року в розмірі 17085 грн. замінено покарання у вигляді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт, яка направлена для виконання до Вараського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Рівненській області.

03.11.2022 ОСОБА_4 працівниками Вараського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Рівненській області попереджено про необхідність дотримання правил і обмежень, передбачених ст. 37 КВК України, відповідно до яких, засуджені особи зобов`язані: додержуватися встановлених відповідно до закону порядку і умов відбування покарання; сумлінно ставитися до праці; працювати на визначених для них об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, а також попереджено про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, про що відібрано підписку.

Одночасно з цим, 03.11.2022 Вараським районним відділом філії ДУ «Центр пробації» у Рівненській області ОСОБА_4 видано на руки під розписку направлення для відбування покарання у виді громадських робіт до Рафалівської селищної ради Вараського району Рівненської області, яка розташована за адресою смт. Рафалівка вул. 1 Травня, 12 згідно якого вона повинна була приступити до відпрацювання громадських робіт з 07 листопада року, аналогічне направлення скеровано також до Рафалівської селищної ради для відома. Однак, з 07 листопада 2022 року ОСОБА_4 маючи умисел на ухилення від відбування покарання встановленого судом до виконання громадських робіт без поважних на те причин не приступила.

В зв`язку з чим, 12 грудня 2022 року ОСОБА_4 повторно викликано до Вараського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області, де відібрано пояснення та винесено попередження про те, що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання вона може бути притягнута до кримінальної відповідальності, відповідно до ч. 2 ст. 389 КК України.

Однак, 14 грудня 2022 року та у подальшому ОСОБА_4 у порушення вимог ст. 40 КВК України, маючи умисел на ухилення від відбування докарання встановленого судом у вигляді громадських робіт, достовірно знаючи про необхідність його відбування і будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт у Рафалівській селищній раді, не приступила до виконання громадських робіт у вигляді 240 годин без поважних на те причин, чим допустила ухилення від покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, а саме, ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Таким чином своїми умисними діями, ОСОБА_4 , обвинувачується в ухиленні від відбуття покарання у виді громадських робіт, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 не визнала свою вину в інкримінованому діянні, відмовилася від дачі показань в судовому засіданні.

Незважаючи на невизнання вини самою обвинуваченою, її винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.1-4 т. 1).

- Копією особової справи ОСОБА_4 , з якої вбачається, що остання була належним чином повідомлена про необхідість виконання громадських робіт, однак без будь-яких поважних причин до їх виконання не приступила (а.с.28-102 т. 1)

- Копія вироку суду яким ОСОБА_4 , призначено покарання у вигляді штрафу та копія ухвали суду якою ОСОБА_4 , замінено покарання зі штрафу на 240 (двісті сорок) годин громадських робіт. (а.с.118-120 т. 1)

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченої у вчиненні вищезазначеного кримінального проступку в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання її винною.

Суд дійшов висновку, що ухилення від виконання громадських робіт, особою засудженою до цього покарання, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце, це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, ОСОБА_4 , винна у його вчиненні.

Вирішуючи питання щодо можливості застосування покарання до ОСОБА_4 , за вчинення цього кримінального правопорушення, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Згідно з положеннямист.65 КК України, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другоюстатті 53 цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Санкцією ч. 2 ст. 389 передбачене покарання у виді арешту або обмеження волі.

Відповідно до ст.ст.60-61 КК України, арешт не застосовується до осіб віком до шістнадцяти років, вагітних жінок та до жінок, які мають дітей віком до семи років, а обмеження волі - до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років; до осіб, що досягли пенсійного віку; військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

Відповідно до копії довідки №02-23/59 від 05.01.2023 року встановлено, що ОСОБА_4 є матір`ю дітей: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто дітей, які не досягли семирічного віку, що виключає призначення їй такого покарання, як арешт чи обмеження волі.

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що суд не вправі перейти до більш м`якого виду покарання у випадках, коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише ті покарання, які з огляду на її вік чи стан не можуть бути до неї застосовані.

В таких випадках суд, за наявності до того підстав, повинен закрити справу та звільнити особу від кримінальної відповідальності, або постановити обвинувальний вирок і звільнити засудженого від покарання.

Таким чином, ОСОБА_4 , слід звільнити від покарання у зв`язку з неможливістю призначення жодного з покарань, визначених санкцією ч. 2 ст. 389 КК України.

На підставі ст.ст. 53, 60, 61, 65, ч. 2 ст. 389 КК України, керуючись ст.ст. 374 - 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України.

Звільнити ОСОБА_4 від покарання у зв`язку з неможливістю призначення жодного з покарань, визначених санкцією ч. 2 ст. 389 КК України.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Володимирецький районний суд Рівненської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1