ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/631/23
Головуючий в суді 1 інстанції: ОСОБА_1 Провадження № 11-сс/819/6/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 року Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю :

секретаря

судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000211 за апеляційною скаргою прокурора Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 30 червня 2023 року якою застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту щодо:

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м. Херсона, громадянина України , який зареєстрований та проживає за адресою : АДРЕСА_1 в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України ,

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді від 30.06.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 Херсонського районного управління поліції ГУНП в Херсонській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000211 щодо підозрюваного ОСОБА_7 .

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк 27.08.2023 року, заборонено йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 19:00 години до 08:00 години та зобов`язано його :

- прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора, слідчого.

- не відлучатися із м. Херсона без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт, паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд за межі України.

Вимоги та узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді від 30.06.2023 року скасувати, постановити нову ухвалу , якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування.

Вказує, що слідчий суддя дійшов помилкового висновку, що запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК можна при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою.

Приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, суд не надав належної оцінки тому , що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що дає обґрунтовані підстави вважати про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України , оскільки підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду , розуміючи можливість реального позбавлення волі.

Також судом не враховано, що застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту не зашкодить підозрюваному вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він офіційно не працевлаштований, не має іншого джерела доходів, сам повідомив те , що забезпечує своє життя шляхом отримання різного виду допомоги від близьких родичів та сторонніх осіб, не має міцних соціальних зв`язків, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК.

Стверджує, що органом досудового розслідування доведено існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК при цьому викладені факти вказують на те, що суд дослідив обставини однобічно та не в повній мірі врахував необхідність запобігання доведеним ризикам шляхом обрання запобіжного заходу у виді тримання під варто

Позиції учасників судового розгляду.

Прокурор підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Підозрюваний заперечив проти задоволення апеляційних вимог прокурора.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, які надійшли із суду першої інстанції та перевіривши доводи апеляційної скарги , апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім тяжкості покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим, на стадії обрання запобіжного заходу враховується і сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, зокрема: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного , дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний.

Застосування запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Як видно із матеріалів провадження 28.06.2023 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Вбачається, що ОСОБА_7 . підозрюєтьcя у тому , що він в період діє воєнного стану 26.08.2022 року близько 12.00 год. по вул. Патона , 12 в м. Херсон умисно з корисливого мотиву таємно шляхом вільного доступу через двірний отвір де відсутні двері проник до частково пошкодженого господарчого приміщення супермаркету «Фреш», звідки вчинив крадіжку комплекту трьохкомпресорної станції середньо температурної марки Frascold бувшої у використанні, вартістю 480 грн.

Слідчий подав клопотання про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначення застави в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя ухвалою від 30.06.2023 року відмовив у задоволенні клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання та застосував щодо підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту , мотивуючи своє рішення тим, прокурором не було доведено існування ризиків , зазначених у клопотанні слідчого - переховуватися від органів слідства та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків та потерпілого , а також не обґрунтовано неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

У повній мірі з такими висновками слідчого судді погодитися не можна , оскільки в ухвалі слідчий суддя виклав суперечливі висновки , чим допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону , відтак ухвала слідчого судді на підставі ч.1 ст. 412, п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підлягає скасуванню, із постановленням нової ухвали апеляційним судом.

Слідчий суддя вказав, що доводи клопотання слідчого щодо ризику переховування є безпідставними, а існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення та незаконного впливу на свідків є недоведеними. Разом із тим , слідчий суддя вказав на наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, встановивши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тим самим не врахував приписи ст. 177 КПК.

При цьому відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Колегія суддів не погоджується із висновком слідчого судді про недоведеність ризику переховуватися підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, і вважає що доводи апеляційної скарги в цій частині заслуговують на увагу.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить із того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути піддана обвинувачена особа, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати її до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральні якості, місце проживання, професію, прибуток, сімейні зв`язки, будь які зв`язки з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від суду.

Як видно, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України , що відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, підозрюваний не працевлаштований, не одружений, міцних соціальних зв`язків не має, утриманців не має, а тому є вірогідним існування ризику переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Колегія суддів дійшла висновку , що ні доводи клопотання ні доводи апеляційної скарги не підтверджують існування ризику незаконного впливу на свідків, потерпілого у даному кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України підтверджується сукупністю доказів, зібраними на цій стадії досудового розслідування та доданими до клопотання слідчого.

На даній стадії кримінального провадження лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу.

Разом із тим , один лише факт наявності обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину не може виправдати застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки необхідно встановлювати законність, виправданість та співмірність запобіжного заходу, запропонованого органом досудового розслідування, із характером протиправних дій, зокрема інкримінованих підозрюваному у кримінальному провадженні, особою підозрюваного, наявністю у нього родини та утриманців, можливими ризиками вчинення підозрюваним протиправної поведінки, що може зашкодити меті досудового розслідування.

При цьому, слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку доведеності його винуватості , доведеність ризику переховування від органу досудового розслідування та суду не може виправдати застосування найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки прокурором не доведено виправданість та співмірність запобіжного заходу у виді тримання під вартою, запропонованого органом досудового розслідування, враховуючи відомості про особу підозрюваного, та його процесуальну поведінку на цій стадії кримінального провадження.

Визнавши доведеним існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України та проаналізувавши відомості та обставини, на які посилається апелянт у сукупності з фактичними обставинами кримінального провадження колегія суддів доходить висновку, що більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною покидати житло в період часу з 19:00 год. по 08:00 год. з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК зможе запобігти встановленому ризику, зважаючи на процесуальну поведінку, яку до цього часу демонструє підозрюваний та відомості про особу підозрюваного.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту, який прирівнюється до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції, з покладенням на підозрюваного певних обов`язків, враховуючи характер інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та відомості про особу підозрюваного, доведеність існування одного ризику , на думку колегії суддів на даній стадії кримінального провадження взмозі забезпечити запобіганню встановленому ризику.

Сторона обвинувачення не довела неможливість запобігання встановленому ризику шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді від 30.06.2023 року щодо ОСОБА_7 підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого та застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування до 27.08.2023 року включно з покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КК.

Апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги прокурора про застосування щодо ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 183, 196, 181, 404, 407, 419, 422, 376 ч.2 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 30 червня 2023 року, якою застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 Херсонського районного управління поліції ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 27.08.2023 року включно , із забороною йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 19:00 години до 08:00 години та покласти на нього строком до 27.08.2023 року включно такі обов`язки :

- прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора, слідчого;

- не відлучатися із м. Херсона без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання відповідному державному органу свій паспорт, паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд за межі України.

Виконання ухвали покласти на відділ поліції № 2 Херсонського районного управління поліції ГУНП в Херсонській області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: ( підписи)

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4