Справа № 308/4089/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 квітня 2023 року м. Ужгород
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, із вищою освітою, працюючого начальником валютного відділу ПАТ «Комінвестбанк», раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 364-1 КК України, -
Досудовим розслідуванням встановлено, що починаючи з грудня 2008 року по січень 2018 року, ОСОБА_7 , обіймаючи посаду голови Правління Публічного акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» (далі - ПАТ «Комінвестбанк») та маючи відповідні повноваження, будучи службовою особою юридичної особи приватного права, умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та інших осіб, розробив злочинний план, суть якого полягала у систематичному використанні всупереч інтересам юридичної особи приватного права (ПАТ «Комінвестбанк») своїх повноважень, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та інших осіб, шляхом погодження керівними посадовими особами банку рішень щодо укладення правочинів та подальшого укладенням правочинів із набуття у власність банку майна за завищеною вартістю, у тому числі в забезпечення кредитних зобов`язань фізичних та юридичних осіб, прийнятті рішень про погодження кредитування фізичних та юридичних осіб із подальшим оберненням на свою користь придбаного майна та кредитних коштів.
При цьому, усвідомлюючи, що успішна реалізація злочинного плану не можлива без участі інших службових осіб банку, та що прийняття рішень щодо укладення угод від імені юридичної особи приватного права, потребує колективного погодження службовими особами банку відповідно до їх посадових обов`язків, законодавства та нормативно-правових актів, що регламентують їх діяльність, а також те, що без виконання певних дій кожним учасником та координації їх дій між собою неможлива реалізація злочинної схеми, ОСОБА_7 , відвівши собі роль організатора та керівника злочинної групи, до її складу залучив окремих посадових осіб ПАТ «Комінвестбанк», учасникам якої довів злочинний план та розподілив їх функції згідно розробленої злочинної схеми та відповідно до їх посадових обов`язків. Разом із тим, ОСОБА_7 , на виконання своїх функцій як організатор та керівник групи, підшуковував та залучав осіб, які виступали вдаваними власниками майна та вигодонабувачами за угодами із банком.
До складу злочинної групи, усвідомлюючи протиправність своїх дій, увійшли заступник голови Правління банку та член кредитного комітету ОСОБА_8 , член Правління банку, начальник кредитного відділу та член кредитного комітету ОСОБА_9 , член Правління банку ОСОБА_4 , член Правління банку та головний бухгалтер ОСОБА_10 , начальник відділу платіжних карток ОСОБА_11 , а також в якості пособників до вчинення окремих епізодів кримінальних правопорушень оцінювачів майна.
Так, в період з грудня 2008 року по 30 жовтня 2017 року, колишніми посадовими особами Банку у період часу з грудня 2008 р. по грудень 2015 року, всупереч інтересам банку, зловживаючи своїми службовими обов`язками, за кредитними договорами № 02-3/3о-619/1 від 17.12.2008, № 02-3/3о-1100/1 від 30.01.2014 та № 02-3/3о-1262/2 від 29.12.2014року, без належного забезпечення, на ім`я фізичної особи ОСОБА_12 видано кредити на загальну суму 7 750 000,00 гривень, які були зняті готівкою в різний період часу після їх видачі. Кредитна заборгованість за цими договорами надалі була частково погашена виданими повторно на ім`я ОСОБА_12 кредитами за договорами № 02-1/3л-78-15 від 21.12.2015 та № 02-1/3л-80-15 від 28.12.2015року. При цьому, до зняття коштів із вказаних рахунків, управління ними, а також до формування кредитних справ за підписом ОСОБА_12 , посадовими особами ПАТ «Комінвестбанк» залучено ОСОБА_11 , який на час вчинення кримінального правопорушення займав посаду начальника відділу платіжних карток.
В подальшому, колишні посадові особи Банку, з метою повного погашення кредитних зобов`язань ОСОБА_12 за вказаними договорами, залучивши до злочинної схеми ОСОБА_13 , що працював водієм банку та не був обізнаний у злочинних планах організованої групи, у складі Правління як керівного органу банківського управління, погодили рішення та уклали Договір іпотеки, а надалі Договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 30.10.2017року, згідно якого прийняли у власність банку належну вдаваному власнику ОСОБА_13 , як майновому поручителю ОСОБА_12 , земельну ділянку, площею 2,0 га в урочищі «Замерки» в с. Худльово Ужгородського району, за завищеною оціночною вартістю у 6 405 780,00 грн., внаслідок чого кредитні зобов`язання ОСОБА_12 були погашені. При цьому, згідно висновку оціночно-земельної експертизи № 8603 від 31.08.2022 року, вартість цієї земельної ділянки станом становила 755 119,00 гривень. Тобто за наслідком прийнятих вищевказаних рішень службовими особами ПАТ «Комінвестбанк» та укладення угод, в тому числі щодо задоволення вимог іпотекодержателя від 30.10.2017року, ПАТ «Комінвестбанк» спричинено тяжкі наслідки у вигляді матеріальної шкоди на суму 5 650 661,00 (п`ять мільйонів шістсот п`ятдесят тисяч шістсот шістдесят одну) гривень, що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, чим зменшено регулятивний капітал банку на вказану суму, погіршено фінансовий стан банку.
Надалі, з метою повного погашення кредитних зобов`язань ТОВ «Супреміус», колишні посадові особи ПАТ «Комінвестбанк», зловживаючи своїми повноваженнями, внесли зміни до договору застави майна, згідно якого Банком прийнято в заставу чилер «CLINT» за завищеною вартістю від майнового поручителя ТОВ «Спецтехзапчастина» (директор ОСОБА_15 ). Після того, 18.07.2017 рішенням Правління посадові особи банку погодили прийняття на баланс банку вказаного майна, а заступником голови Правління банку ОСОБА_8 , від імені банку, 18.07.2017 укладено Договір про задоволення вимог заставодержателя із майновим поручителем ТОВ «Спецтехзапчастина», документи від імені якого підписані його директором ОСОБА_15 , хоча в дійсності угоди про придбання майна і внесення в заставу останній не підписував. Внаслідок укладення цих угод Банком прийнято у власність чилер «CLINT» за завищеною вартістю (16 170 000,00 грн), а кредитні зобов`язання ТОВ «Супреміус» були погашені, хоча обладнання (чилер) фактично банку не передавалось. При цьому, згідно висновку товарознавчої експертизи № 2311/3 від 19.12.2022року, вартість чилера становила 4 586 538,00 гривень. Таким чином, внаслідок погодження рішень про укладення зазначених угод та подальшого укладення угод службовими особами ПАТ «Комінвестбанк», банку спричинено тяжкі наслідки у вигляді майнової шкоди, що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, на суму 11 583 462,00 гривень, тим самим зменшено регулятивний капітал банку на вказану суму, погіршено фінансовий стан банку.
Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, у період з 14 грудня 2017 року по 26 грудня 2017 року, ОСОБА_7 , обіймаючи посаду голови Правління ПАТ «Комінвестбанк» діючи у складі організованої злочинної групи разом із заступником голови Правління ОСОБА_8 , членами Правління ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , будучи керівниками банку та посадовими особами юридичної особи приватного права, умисно, зловживаючи своїми повноваженнями, з метою одержання неправомірної вигоди для інших осіб, на виконання злочинної схеми з метою виведення коштів банку, залучивши фізичну особу ОСОБА_16 та приватного оцінювача ОСОБА_17 , 20.12.2017 на засіданні Правління, як колегіального виконавчого органу банку, погодили придбання банком у ОСОБА_16 належної йому 1/4 частки нежитлових приміщень 4-го поверху, площею 266,2 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2 , за ціною у 38 500 000,00 гривень, будучи достовірно обізнаними із тим, що вказана частка нерухомого майна попередньо, менше тижня тому, 15.12.2017 придбана ОСОБА_16 за ціною у 1 800 000,00 гривень, після чого, за Договором купівлі-продажу від 26.12.2017, ПАТ «Комінвестбанк», від імені якого договір підписано заступником голови Правління банку ОСОБА_8 , покупцю перераховано грошові кошти на загальну суму 38 500 000,00 гривень, внаслідок чого ПАТ «Комінвестбанк» спричинено тяжкі наслідки у вигляді майнової шкоди, що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, на суму 30 087 190,00 (тридцять мільйонів вісімдесят сім тисяч сто дев`яносто) гривень, тим самим спричинено зменшення регулятивного капіталу банку на вказану суму, погіршено його фінансовий стан.
За наведених прокурором у клопотанні обставин, у ході досудового розслідування встановлено, що у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, на кожному етапі їх вчинення, приймали участь як посадові особи ПАТ «Комінвестбанк» ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , так і оцінювачі майна, що підтверджується здобутими у ході розслідування доказами.
Прокурор у клопотанні стверджує, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами.
За результатами досудового розслідування, ОСОБА_4 28.02.2023 р. повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 364-1 КК України.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.03.2023 року щодо ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби із 22.00 по 06.00 год.. Цією ж ухвалою на підозрюваного покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України. Строк дії запобіжного заходу визначено до 26.04.2023 року.
Разом з тим, як стверджує у клопотанні прокурор, на даний час, у даному кримінальному провадженні у порядку, передбаченому ст.ст.294, 295 КПК України, є необхідність у продовженні строку досудового розслідування до 3-х місяців, у зв`язку із складністю провадження, необхідністю проведення ряду слідчих та процесуальних дій, зокрема у встановленні місця перебування і допиті осіб ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_14 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , які проживають за межами Закарпатської області; проведенні почеркознавчих експертиз щодо підписів ОСОБА_12 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 у документах кредитної справи ОСОБА_12 , проведенні інших необхідних слідчих та процесуальний дій, потреба у яких виникне у ході досудового розслідування; виконати вимоги, передбачені ст.ст.290-291 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування. У зв`язку із цим, слідчим подано клопотання про продовження строку досудового розслідування до 3-х місяців, до 28.05.2023 року.
У зв`язку із складністю кримінального провадження, неможливістю завершення досудового розслідування з об`єктивних причин, необхідністю проведення ряду слідчих та процесуальних дій для завершення досудового розслідування, з метою дієвості кримінального провадження, є необхідність у продовженні строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 , з метою запобігання ризикам, передбаченим п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, якими обґрунтовується необхідність у продовженні запобіжного заходу, обраного щодо ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту, та які на даний час не зменшилися та продовжують існувати.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявлене клопотання підтримав, просив продовжити строк дії запобіжного заходу підозрюваному. Вказав, що зазначені у клопотанні ризики є дійсними та триваючими.
У судовому засіданні захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечила проти задоволення клопотання. Вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є занадто суворим. Ризики змінилися, оскільки, свідки яких необхідно допитати знаходяться за межами Закарпатської області, а відтак , можливості впливу будь яким чином на них у ОСОБА_4 відсутня. На утриманні ОСОБА_4 перебуває дружина з онкологічним захворюванням. Таким чином, вважає, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника, просив змінити йому запобіжний захід на особисте зобов`язання.
Заслухавши думку ОСОБА_26 з приводу внесеного клопотання, пояснення підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , дослідивши матеріали кримінального провадження, додані до клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
28 лютого 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 364-1 КК України.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.03.2023 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, з покладеними на нього обов`язками, передбаченими ч. 5 ст. 194 КПК України.
Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 176 КПК України одним із запобіжних заходів є домашній арешт.
Як зазначено у ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Згідно з ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З матеріалів клопотання вбачається, що строк дії ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.03.2023 року про тримання ОСОБА_4 під домашнім арештом закінчується 26 квітня 2023 року.
Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу, слідчий суддя виходить з того, що підставами підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень є зібрані в кримінальному провадженні докази, якими обґрунтовується підозра та які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, зокрема у скоєнні ОСОБА_4 кримінально-карних діянь. Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, які можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.
Також у судовому засіданні не встановлено будь-яких даних про відсутність встановленого в ухвалі слідчого судді від 30.03.2023 року ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, для застосування стосовно ОСОБА_4 іншого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, а тому слідчий суддя не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу або його скасування.
Так, слідчий суддя критично оцінює доводи сторони захисту про відсутність існування ризику можливого впливу підозрюваного на свідків у даному кримінальному провадженні через їх перебування за межами Закарпатської області, оскільки слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто, допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4ст. 95 КПК України). За наведених вище обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Також слідчий суддя критично оцінює доводи сторони захисту про необхідність зміни запобіжного заходу у зв`язку з необхідністю лікування ОСОБА_4 та перебування у нього на утриманні дружини , яка хворіє та дітей, оскільки, жодним чином не обґрунтовано те, що раніше застосуваний судом запобіжний заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби заважає належному лікуванню підозрюваного чи догляду за дружиною., дітьми та у судоовому засіданні доказів на підтвердження такого суду не надано .
Таким чином, вирішуючи питання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під домашнім арештом, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, а також те, що на даний час досудове розслідування у даному кримінальному провадженні не завершено, ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з якими відносно останнього було раніше обрано запобіжний захід не перестав існувати, слідчий суддя вважає за необхідне продовжити відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити підозрюваному ОСОБА_4 строк тримання під домашнім арештом без застосування електронних засобів контролю, з покладенням на останнього відповідних обов`язків, які у повній мірі забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Керуючись ст. ст. 176 - 178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 310 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
Продовжити строк тримання під домашнім арештом в нічний час доби без застосування електронних засобів контролю відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 364-1 КК України, в межах строку досудового розслідування, зокрема до 27 травня 2023 року включно та продовжити покладені на нього обов`язки, а саме:
1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;
2) не залишати місце свого постійного фактичного проживання - АДРЕСА_1 , в нічний час доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. включно, без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора та/або суд про зміну свого місця проживання;
4) здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Ухвалу про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 26.04.2022 року о 15 год. 25 хв..

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1