Номер провадження 11-сс/816/494/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - інші скарги
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.07.2023, якою захиснику ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , відмовлено в задоволенні скарги на повідомлення про підозру ОСОБА_8 , за ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України у кримінальному провадженні № 0001673 від 24.05.2020,-

ВСТАНОВИЛА:

До Ковпаківського районного суду м. Суми звернулася захисник ОСОБА_7 зі скаргою в якій просила скасувати рішення старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 про повідомлення про підозру від 27.02.2023 ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0001673 від 24.05.2020 за ч.2 ст.364, ч.1 ст.366 КК України та зобов`язати уповноважену особу правоохоронного органі вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей про вручення письмового повідомлення про підозру від 27.02.2023 ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0001673 від 24.05.2020 за ч.2 ст.364, ч.1 ст.366 КК України.

Вимоги обґрунтовувала тим, що ОСОБА_8 , повідомлено про підозру у вчиненні діянь в період з 16.12.2019 по 15.04.2020, а в період з 04.12.2015 по 03.12.2020 ОСОБА_8 був депутатом Сумської обласної ради.

Крім того ОСОБА_8 02.03.2012 набув статусу адвоката, а 27.04.2016 його діяльність була зупинена на підставі заяви згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Всупереч вимогам п. 1 ч. 1 ст. 481 КПК України письмове повідомлення про підозру було здійснене не Генеральним прокурором, його заступником чи керівником обласної прокуратури, тобто неуповноваженою на те особою.

26.07.2023 ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми в задоволенні вказаної скарги відмовлено, оскільки судом встановлено, що на момент повідомлення ОСОБА_8 про підзору у слідчого були відсутні підстави для застосування до нього вимог п. 1 ч. 1 ст. 481 КПК України, оскільки він не перебував ні у статусі адвоката, ні у статусі депутата обласної ради, а отже слідчим дотримані вимоги також в ст. 6 КПК України, на порушення яких посилалась сторона захисту.

З таким рішенням слідчого судді підозрюваний ОСОБА_8 не погодився та подав апеляційну скаргу в якій просив ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.07.2023, скасувати, задовольнити скаргу захисника ОСОБА_7 і скасувати пред`явлене йому повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначав, що рішення слідчим суддею винесено передчасно, не обґрунтовано та з допущенням порушень норм процесуального права.

Звертав увагу на те, що інкримінований йому злочин ніби то було вчинено у 2019 початку 2020 року, коли він ОСОБА_8 , крім зайняття посади директора Департаменту забезпечення ресурсних платежів СМР до кінця 2020 року ще був депутатом Сумської обласної ради. Тому, з урахуванням ст. 216 КПК України, досудове розслідування даного кримінального провадження, повинні здійснювати детективи НАБУ.

Порушення підслідності, є підставою для визнання зібраних у кримінальному провадженні доказів недопустимими.

Також апелянт звертав увагу і на положення ст. 481 КПК України, яка визначає правові гарантії складання та вручення повідомлення про підозру певним категоріям осіб, а саме адвокату, депутату місцевої ради, депутату ВР АРК, сільському, селищному та міському голові Генеральним прокурором, його заступником, керівником обласної прокуратури в межах його повноважень.

Враховуючи викладене, підозрюваний ОСОБА_8 , вважав, що повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 364 КК України, йому, як депутату місцевої ради, мав повідомити виключно Генеральний прокурор або його заступник керівник спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , які апеляційну скаргу підтримали, просили ухвалу слідчого судді скасувати, задовольнити скаргу захисника ОСОБА_7 і скасувати пред`явлене ОСОБА_8 повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, думку прокурора ОСОБА_6 , яка проти задоволення апеляційної скарги підозрюваного заперечила, просила ухвалу слідчого судді залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.309 КПК України під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Підстави та порядок повідомлення особі про підозру регламентовано главою 22 КПК України (статті 276 - 279).

Частинами 1-3 ст.276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.

Як вбачається з матеріалів справи в провадженні Сумського РУП ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження, внесене №0001673 від 24.05.2020.

27.02.2023 старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 було вручене ОСОБА_8 погоджене прокурором Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_6 повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КПК України.

До Ковпаківського районного суду м. Суми звернулася захисник ОСОБА_7 зі скаргою в якій просила скасувати рішення старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 про повідомлення про підозру від 27.02.2023 ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0001673 від 24.05.2020 за ч.2 ст.364, ч.1 ст.366 КК України та зобов`язати уповноважену особу правоохоронного органі вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей про вручення письмового повідомлення про підозру від 27.02.2023 ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0001673 від 24.05.2020 за ч.2 ст.364, ч.1 ст.366 КК України.

26.07.2023 ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми в задоволенні вказаної скарги відмовлено, оскільки судом встановлено, що на момент повідомлення ОСОБА_8 про підзору у слідчого були відсутні підстави для застосування до нього вимог п. 1 ч. 1 ст. 481 КПК України, оскільки він не перебував ні у статусі адвоката, ні у статусі депутата обласної ради, а отже слідчим дотримані вимоги також в ст. 6 КПК України, на порушення яких посилалась сторона захисту.

Проаналізувавши такі висновки слідчого судді колегія суддів вважає їх мотивованими.

Так, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором і має містити такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Кримінальний процесуальний кодекс України не містить положень, якими були б визначені підстави для скасування повідомлення про підозру.

Аналіз положень ч. 3 ст. 17 КПК, ч. 1 ст. 47, ч. 1 ст. 94, ч. 1 ст. 276, ст. 278 КПК України дає підстави для висновку, що при оскарженні повідомлення про підозру слідчий суддя уповноважений перевіряти як наявність достатності доказів для підозри особи, так і дотримання процесуального порядку вручення письмового повідомлення про підозру.

Як вбачається зі скарги захисника та апеляційної скарги підозрюваного, останніми питання щодо достатності доказів для пред`явлення особі підозри під сумнів не ставилось, однак захисник і підозрюваний наголошували на порушенні процедури здійснення повідомлення про підозру, оскільки на їх переконання, таке повідомлення було здійснене з порушенням вимог п. 1 ч. 1 ст. 481 КПК України, тобто не керівником обласної прокуратури, а слідчим, за погодженням з прокурором (в порядку ст. 278 КПК України).

Проаналізувавши такі доводи скарги слідчий суддя дійшов висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що на момент повідомлення ОСОБА_8 про підзору у слідчого дійсно були відсутні підстави для застосування до нього вимог п. 1 ч. 1 ст. 481 КПК України.

Так, статтею 480 КПК України встановлено особливий порядок кримінального провадження стосовно деяких категорій осіб, зокрема стосовно адвоката та депутата місцевої ради (п. 6, 7 ч. 1 ст. 480 КПК України), про що наголошували підозрюваний і захисник у своїх скаргах.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 481 КПК України письмове повідомлення про підозру адвокату та депутату місцевої ради здійснюється Генеральним прокурором, його заступником, керівником обласної прокуратури в межах його повноважень, зокрема, адвокату, депутату місцевої ради.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що вони містять вимоги щодо порядку кримінального провадження щодо осіб, які на момент його здійснення мають відповідний статус.

При цьому, як правильно зауважив слідчий суддя, зазначені правові норми не містять будь-яких виключень чи уточнень щодо поширення їх дії після втрати особою відповідного статусу.

З дослідженої слідчим суддею довідки Сумської обласної ради від 28.02.2023 №01-21/49, встановлено, що ОСОБА_8 був обраний депутатом Сумської міської ради сьомого скликання 04.12.2015 і виконував свої депутатські обов`язки до відкриття першої сесії обласної ради восьмого скликання, яка відбулась 03.12.2020.

Водночас, як правильно встановлено судом і не спростовано апелянтом та захисником, ОСОБА_8 було вручене письмове повідомлення про підозру 27.02.2023, тобто коли ОСОБА_8 вже не перебував у статусі депутата обласної ради, а тому в органу досудового розслідування не було підстав керуватися вимогами п. 1 ч. 1 ст. 481 КПК України, оскільки письмове повідомлення про підозру здійснювалось не депутату.

Слідчим суддею не залишено поза увагою доводи сторони захисту, про те, що вчиняючи певні діяння у статусі депутата обласної ради ОСОБА_8 міг розраховувати на певні процесуальні гарантії, а тому він має розраховувати на зворотну дію вказаних правових норм у часі, і обґрунтовано не погодився з ними, оскільки згідно з вимогами ч. 1 ст. 6 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Також слідчий суддя обґрунтовано визнав безпідставним і посилання сторони захисту на рішення Конституційного Суду України від 27.10.1999 у справі № 1-15/99, оскільки вказаним рішенням було встановлено, що у разі пред`явлення громадянину України обвинувачення у вчиненні злочину та/або його арешту до обрання народним депутатом України подальше провадження у кримінальній справі стосовно такого депутата може бути продовжено за наявності згоди Верховної Ради України на його притягнення до кримінальної відповідальності та/або перебування під вартою.

Тобто, цим рішенням було визначено повноваження органу досудового розслідування після отримання певною особою додаткових процесуальних гарантій внаслідок набуття відповідного статусу після початку притягнення до кримінальної відповідальності (пред`явлення обвинувачення), а ОСОБА_8 , навпаки, втратив відповідні процесуальні гарантії ще до початку притягнення його до кримінальної відповідальності.

Щодо доводів скарги захисника про перебування ОСОБА_8 в статусі адвоката та поширення на нього вимог п. 1 ч. 1 ст. 481 КПК України в силу наявності такого статусу, то цим доводам також слідчим суддею надана оцінка.

З дослідженого слідчим суддею витягу з Єдиного реєстру адвокатів України встановлено, що Сумською обласною КДКА 02.03.2012 було видане ОСОБА_10 адвокатське свідоцтво № 366.

Право на заняття адвокатською діяльністю зупинено згідно п.1 ч.1 ст.31 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з 27.04.2016 на підставі заяви адвоката від 27.04.2016.

Між тим, про факт існування в ОСОБА_8 статусу адвоката, на момент пред`явлення йому підозри про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КПК України, останній органам досудового розслідування не повідомляв, що він підтвердив в ході апеляційного розгляду справи, а стороною обвинувачення цей факт, на той час встановлено також не було.

З урахуванням зазначених обставин, станом на дату апеляційного розгляду справи прокурором ОСОБА_6 зазначено, що матеріали кримінального провадження спрямовано до Генеральної прокуратури України для визначення підслідності.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що на момент повідомлення ОСОБА_8 про підзору у слідчого були відсутні підстави для застосування до нього вимог п. 1 ч. 1 ст. 481 КПК України, оскільки він в статусі депутата не перебував, а про існування в нього статусу адвоката ОСОБА_8 не повідомляв.

Також, як правильно зауважив слідчий суддя, з повідомлення про підозру вбачається, що ОСОБА_8 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень під час перебування його в статусі депутата обласної ради. Згідно з вимогами п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України детективи НАБУ здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364 КК України, якщо кримінальне правопорушення вчинено депутатом обласної ради.

В той же час слідчому судді не надано відомостей про обізнаність органу досудового розслідування з наявністю такого статусу у ОСОБА_8 . В судовому засіданні суду першої інстанції слідчий повідомив, що дізнався про цю обставину з поданої скарги на повідомлення про підозру, а сам ОСОБА_8 пояснив, що не повідомляв зазначеної інформації слідству, оскільки не зобов`язаний був цього робити.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 218 КПК України якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він зобов`язаний протягом п`яти днів з дня встановлення таких обставин письмово повідомити про них прокурора та проводити розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність.

Таким чином, за відсутності даних про обізнаність органу досудового розслідування про наявність статусу депутату обласної ради у ОСОБА_8 на час вчинення злочину, у слідчого були відсутні підстави для передачі справи іншому органу досудового розслідування, а тому, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що оскаржувана процесуальна дія була відповідно до вимог КПК України щодо підслідності.

Враховуючи викладене, підстав для скасування ухвали слідчого судді, як того просив підозрюваний ОСОБА_8 , колегією суддів не встановлено, а тому в задоволенні вимог скарги апелянта колегія суддів відмовляє за необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 303-307, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.07.2023, якою захиснику ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , відмовлено в задоволенні скарги на повідомлення про підозру ОСОБА_8 , за ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України у кримінальному провадженні № 0001673 від 24.05.2020, залишити без зміни, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 на цю ухвалу, без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4