У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 червня 2023 року про відмову у задоволені скарги представника ОСОБА_6 на постанову дізнавача СД Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 31.05.2022 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0003181.

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 червня 2023 року у задоволені скарги представника потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6 на постанову дізнавача СД Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 31.05.2022 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0003181, відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою скасувати постанову дізнавача СД Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 31.05.2022 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0003181.

Узагальнені доводи особи, що подала апеляційну скаргу.

Представник потерпілої зазначає, що ухвала слідчого судді є передчасною, необ`єктивною, та такою, що підлягає скасуванню.

Представник потерпілої звертає увагу на те, що дізнавач умисно не виконав вимог ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.02.2020 р., а саме не провів відтворення обстановки та обставин події, допиту свідка ОСОБА_7 , не допитав ОСОБА_8 , не з`ясував причин виникнення конфлікту.

Крім того, дізнавач не встановив достовірність фактів, пов`язаних з реальними подіями та діями, які відбулись 08.08.2019 р. та можуть свідчити про винуватість ОСОБА_8 , не врахував тієї обставини, що під час допиту, потерпіла ОСОБА_5 неодноразово вказувала на те, що ОСОБА_8 наніс їй тілесні ушкодження.

За наведених обставин, представник потерпілої вважає, що органом досудового розслідування не вжито всіх необхідних заходів для всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, дізнавач не в повній мірі провів досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0003181, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Представник потерпілої ОСОБА_6 звернувся до суду зі скаргою на постанову дізнавача СД Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 31.05.2022 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0003181. Скарга обґрунтована тим, що досудове розслідування проведено не повно.

Обґрунтовуючи своє рішення про відмову у задоволенні скарги, слідчий суддя виходив з того, що після проведення слідчих дій, зокрема допиту ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , який свою причетність до спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень заперечував, свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які очевидцями подій не були, отримання висновку експерта № 1375 від 04.12.2020 р., дослідження письмових матеріалів, в тому числі інформації щодо неодноразових виконань доручень в порядку ст. 40-1 КПК України, дізнавачем СД Миколаївського РУП ГУНП всебічно, повно й неупереджено досліджені всі обставини кримінального провадження, оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження, відповідає вимогам ст. 110 КПК України, містить зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

На адресу Миколаївського апеляційного суду надійшло клопотання представника потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6 про розгляд апеляційної скарги за його відсутністю, інші учасники судового провадження до суду не з`явились про причини неявки суд не повідомили, тому розгляд апеляційної скарги представника ОСОБА_6 здійснюється за відсутністю учасників судового провадження.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали надані судом та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

У ч. 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених рішень.

Крім того, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ч. 1 ст. 94 КПК України).

Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, визначаються у ст. 91 КПК України.

В ст. 284 КПК України, визначені підстави та порядок закриття кримінального провадження, а також оскарження такого рішення.

Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

Як вбачається з аналізу норм кримінального процесуального закону, під час досудового розслідування обов`язково повинні бути дотриманні принципи повноти та об`єктивності, що є оціночними поняттями. Надаючи складові оцінки доказів у провадженні, законодавець, між тим, залишає за слідчим (прокурором або суддею) можливість прийняття (або неприйняття) рішення про наявність підстав для закриття кримінального провадження.

З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що СД Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0003181, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, з серпня 2019 року.

Стаття 125 КК України, передбачає кримінальну відповідальність за заподіяння легкого тілесного ушкодження. З об`єктивної сторони, цей злочин характеризується дією або бездіяльністю, спрямованими на заподіяння легкого тілесного ушкодження, наслідками у виді спричинення тілесного ушкодження та причинним зв`язком між вказаними діями та наслідками.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.08.2019 р. до Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява від ОСОБА_5 , яка просить вжити заходів до сусіда ОСОБА_8 , який 08.08.2019 р. близько 17.05 год. по АДРЕСА_1 спричинив їй тілесні ушкодження.

Протягом досудового розслідування допитано потерпілу ОСОБА_5 , яка повідомила про обставини спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , допитаний ОСОБА_8 , який заперечував факт спричинення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , допитані свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які не були очевидцями подій, отримано характеризуючи дані на ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , вилучено медичну документацію з КНП ММР Міської лікарні № 4 та призначено судово-медичну експертизу. З висновку експерта № 1375 від 04.12.2020 р. вбачається, що у ОСОБА_5 , будь-яких тілесних ушкоджень не мається, діагноз «забій м`яких тканей голови, обличчя, струс головного мозку» при оцінці ступеню тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не приймався, так як не підтверджений об`єктивними клінічними даними. Протягом досудового розслідування, не встановлено свідків або очевидців скоєного кримінального проступку.

За результатами проведених слідчих (розшукових) дій, належних, допустимих та достатніх доказів доведення винуватості або принаймні пред`явлення підозри будь-якій особі у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, органом досудового розслідування не здобуто.

Отже, як слідчим при прийняті рішення про закриття даного кримінального провадження, так і слідчим суддею, при ухваленні рішення про залишення постанови слідчого без змін, досліджені всі обставини кримінального провадження, оцінені кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття зазначених процесуальних рішень, з такими висновками погоджується і апеляційний суд.

В апеляційній скарзі представник потерпілої зазначає, що слідчим не виконані вимоги ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.02.2020 р., а саме не проведено відтворення обстановки та обставин події та не допитано свідка ОСОБА_7 , проте такі доводи є безпідставними.

Відповідно до вимог ст. ст. 38, 40 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування, при цьому слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

За змістом вимог ст. 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії, одними з яких є допит та слідчий експеримент, є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

За встановлених органом дізнання обставин, а саме відсутності будь-яких тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_5 , не проведення слідчого експерименту, а саме відтворення обстановки та обставин подій, в даному випадку, є недоречним та істотно не впливає на підстави для закриття кримінального провадження, а відтак до уваги не приймається.

Свідок ОСОБА_7 не могла прибути до дізнавача для надання пояснень, через хворобу на «COVID-19», і, в подальшому, її місцезнаходження встановити не вдалось.

З огляду на наведене, оскільки дізнавачем СД Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області вжито всіх можливих заходів для проведення всебічного, повного та неупередженого розслідування, слідчий суддя дійшов вірного висновку про відмову у задоволені скарги представника потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6 , апеляційна скарга є необґрунтованою, і апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, про що просить апелянт.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6 залишити без задоволення.

ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 червня 2023 року, про відмову у задоволені скарги представника ОСОБА_6 на постанову дізнавача СД Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 31.05.2022 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0003181 залишити без змін, апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3