МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 945/1121/21
Провадження № 1-кп/945/222/23
Вирок

Іменем України

17 серпня 2023 року Миколаївський районний суд Миколаївській області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000167 від 23 травня 2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, не працюючого, з неповною середньою освітою, раніше судимого:

05 лютого 2021 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1700 гривень. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 18 січня 2022 року ОСОБА_4 покарання у виді штрафу замінено покаранням у виді 100 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

встановив:

Суд визнав доведеним, що у середині травня 2021 року, у вечірній час, ОСОБА_4 перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де разом із ОСОБА_5 вживав спиртні напої, та побачив електричну пилу марки «Sadko» модель «ECS-2400S», вартістю 1533,33 грн, та електричний подовжувач до електричної пили, вартістю 55 гривень, які належать ОСОБА_6 . У цей час, у ОСОБА_4 виник корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення вказаного майна. З метою реалізації свого корисливого умислу, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачивши суспільно небезпечні наслідки такого діяння та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що його злочинні дії не помітні для оточуючих, шляхом вільного доступу, викрав електричну пилу марки «Sadko» модель «ECS-2400S» та електричний подовжувач до вказаної електричної пили, чим завдав ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1588 грн. 33 коп.

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи допитаним у судовому засіданні, свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро каявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення. Так, обвинувачений ОСОБА_4 показав суду, що у травні 2021 року, він вживав алкогольні напої разом з ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 . Під час розпивання алкогольних напоїв ОСОБА_4 та ОСОБА_8 почали думати, що робити далі. ОСОБА_4 взяв пилу та дріт та продав ці речі. Наступного дня, ОСОБА_4 прийшов до ОСОБА_9 , однак останній вже нічого не пам`ятав.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Виконавши дії передбачені ст. 349 КПК України та з`ясувавши, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, пересвідчившись у добровільності їх позиції, та роз`яснивши особливості оскарження, при викладених обставинах, суд вважає, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується нейтрально; на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; раніше судимий; повністю визнав свою вину.

Обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного вище, враховуючи обставину, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, особу обвинуваченого, а також те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, і раніше притягався до кримінальної відповідальності, а тому для досягнення мети виправлення ОСОБА_4 , відносно нього слід обрати покарання у виді арешту у межах, передбачених санкцією статті.

Таке покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України: є пропорційним і співмірним ступеню тяжкості вчиненого, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередженню вчинення нових злочинів.

Також, суд враховує і те, що ОСОБА_4 вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 30 травня 2023 року визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначено покарання у виді 1 (одного) місяця арешту. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, ОСОБА_4 визначено остаточне покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 05 лютого 2021 року, з урахуванням ухвали Миколаївського районного суду Миколаївської області від 18 січня 2022 року про заміну покарання у виді штрафу на громадські роботи, із застосуванням положень п. 4) ч. 1 ст. 72 КК України, та остаточно визначено покарання у виді 1 (одного) місяця 10 (десяти) днів арешту.

Під час судового розгляду кримінального провадження встановлено, що на вказаний вирок відносно ОСОБА_4 прокурором було подано апеляційну скаргу, яка станом на 17.08.2023 апеляційним судом не розглянута, отже вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 30 травня 2023 року станом на 17 серпня 2023 року не набрав законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Отже, до набрання вироком законної сили особа не може вважатися такою, що піддана кримінальному покаранню, і, відповідно не може йти мова про невідбуте покарання.

Отже, при призначенні ОСОБА_4 остаточного покарання суд не бере до уваги вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 30 травня 2023 року відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 389 КК України, який не набрав законної сили.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, ОСОБА_4 слід визначити остаточне покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 05 лютого 2021 року, з урахуванням ухвали Миколаївського районного суду Миколаївської області від 18 січня 2022 року про заміну покарання у виді штрафу на громадські роботи, із застосуванням положень п. 4) ч. 1 ст. 72 КК України, щодо переведення менш суворого виду покарання (100 годин невідбутих громадських робіт) у більш суворий (арешт).

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази у даному кримінальному провадженні слід вважати повернутими власнику.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні складаються з витрат, пов`язаних із залученням експертів на суму 1372 грн. 96 коп., які підтверджені документально та, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ч. 1 ст. 302, ст. ст. 368, 370, 373, 374, 376, 381 КПК України, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, ОСОБА_4 визначити остаточне покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 05 лютого 2021 року, з урахуванням ухвали Миколаївського районного суду Миколаївської області від 18 січня 2022 року про заміну покарання у виді штрафу на громадські роботи, із застосуванням положень п. 4) ч. 1 ст. 72 КК України, та остаточно визначити покарання у виді 2 (двох) місяців 10 (десяти) днів арешту.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 1372 гривні 96 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- електричну пилу марки Sadko, подовжувач білого кольору, - залишити ОСОБА_6 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей апеляційного оскарження, передбачених ч. 1 ст. 394 КПК України.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1

17.08.2023