Справа № 275/819/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року

Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Брусилів обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000021 по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Обухів Київської області, українець, громадянина України, працюючого в ТОВ «Будівельно-монтажне управління № 1 «ОБУХІВПРОМБУД», не одруженого, який має на утриманні одну неповнолітню дитину, який депутатом та інвалідом не являється, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 360 КК України ,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, який не працює, не одружений, який депутатом та інвалідом не являється, на утриманні має одну малолітню дитину, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше неодноразово судимому, востаннє 09.12.2020 Обухівським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 360 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Обухів Київської області, українця, громадянина України, який не працює, не одружений, на утриманні має неповнолітню дитину, який депутатом та інвалідом не являється, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_4 , в силу ст. 89 КК України не судимий, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 360 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Старі Безрадичі Обухівського району Київської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, який депутатом та інвалідом не являється, має на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_5 , раніше судимий 25.11.2022 Обухівським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 360 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18.07.2023 до Брусилівського районного суду Житомирської області надійшов до розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000021 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 360 КК України, підготовче засідання призначено на 19.07.2023 року.

В підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки вказаний запобіжний захід було обрано щодо обвинуваченого 26.04.2023 слідчим суддею Коростишівського районного суду Житомирської області строком 60 діб до 22.06.2023 та визначено розмір застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107360,00 грн. В подальшому, 20.06.2023 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 до 22.07.2023. Прокурор просила продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою з правом внесення застави, строком на 60 діб, мотивуючи тим, що ризики, які були при обранні запобіжного заходу, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились. Так, існує реальний ризик переховування ОСОБА_5 від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке йому загрожує у виді позбавлення волі строко м від 5 до 8 років. Також вік ОСОБА_12 його соціальні зв`язки, стан здоров`я, дозволяють останньому переховуватись від суду. Крім цього, варто звернути увагу, що ОСОБА_5 до моменту вчинення кримінального правопорушення проживав не за місцем своєї реєстрації, офіційно не працевлаштований, що збільшує ризик втечі від кримінального переслідування. Також наявні підстави вважати, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні у разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного із примусовою ізоляцією від суспільства. Також обвинувачений може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки раніше вчиняв злочин, був засуджений до позбавлення волі та вчинив нові злочини під час іспитового строку. Таким чином, за час тримання під вартою обвинуваченого вказані ризики не зменшились, судовий розгляд в межах кримінального провадження не розпочато, а тому вищевказані обставини виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 заперечував щодо продовження запобіжного заходу, просив змінити запобіжний захід обвинуваченому з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, оскільки обвинувачений тривалий час утримується під вартою, ризики, заявлені прокурором, не підтверджені доказами.

Обвинувачений заперечив щодо продовження запобіжного заходу, просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, зазначивши, що не має наміру переховуватись від суду та впливати на свідків та бажає відшкодувати шкоду.

Відповідно ч.3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Запобіжний захід застосовується саме з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку суд має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування (рішення ЄСПЛ у справі «Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти (рішення ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Суд також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні по справі «W проти Швейцарії», в якій Суд зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за особливо тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від слідства.

Суд враховує, що згідно матеріалів справи, 24.04.2023 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_12 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

За результатами досудового розслідування ОСОБА_12 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 360 КК України, які відносяться до категорії тяжкого злочину та нетяжкого злочину відповідно.

Запобіжний захід було обрано щодо обвинуваченого 26.04.2023 слідчим суддею Коростишівського районного суду Житомирської області строком 60 діб, тобто до 22.06.2023 та визначено розмір застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107360,00 грн., в подальшому, 20.06.2023 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 22.07.2023, заставу не сплачено.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України, суд враховує вік, сімейний та майновий стан обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, а також те, що він раніше судимий, обвинувачується у скоєнні кількох нових умисних злочинів під час іспитового строку, що на думку суду переконливо свідчить про суспільну небезпечність його особи та схильність до вчинення злочинів.

Наявні у матеріалах клопотання обставини та докази, на які посилається прокурор у клопотанні, є достатніми, та на час розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу підтверджують наявність достатніх підстав вважати, що заявлені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, не зменшилися і продовжують існувати, оскільки ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні під час іспитового строку кількох злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 360 КК України, які відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких та тяжких злочинів відповідно, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності обвинувачений може переховуватись від суду; може незаконно впливати на свідків, яким відомі обставини вчинення ним злочину з метою побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій; знову вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказані вище ризики виправдовують продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_12 під вартою та свідчать, що жоден інший менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти існуючим ризикам.

Суд звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (п.35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції»).

Суд також враховує доводи сторони захисту, викладені на користь обвинуваченого, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, а тому підстави, за яких судом було застосовано до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обставини, які при цьому враховувались не відпали, а підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу суд не вбачає.

Даних щодо неможливості за станом здоров`я обвинуваченого перебувати в СІЗО суду не надано.

Таким чином, на даний час відсутні підстави для зміни обраного запобіжного заходу обвинуваченому, оскільки він обирався з урахуванням тяжкості злочину,особи обвинуваченого та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на даний час обставини, на які посилається сторона захисту, як на підставу відмови у продовженні запобіжного заходу, існували і на час обрання та продовження запобіжного заходу та були враховані слідчим суддею, судовий розгляд справи по суті ще не розпочато, у зв`язку з чим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню на 60 днів.

З урахуванням того, що ухвалою слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області було визначено заставу в розмірі 40 прожиткових мінімумів, застава обвинуваченим не сплачена, наявність визначеної застави в таких розмірах може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, правових підстав зменшення розміру застави судом не встановлено, тому заставу слід встановити у раніше визначеному розмірі - 107360 гривень на підставі ч. 3 ст. 183, ч. 4 ст. 182 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 315, 316, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в СІЗО Державної установи «Житомирська УВП (№8)» відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч. 2 ст. 360 КК України, строком на 60 днів, тобто до 16 вересня 2023 року включно.

Строк дії ухвали закінчується 16.09.2023.

Визначений розмір застави в сумі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107360 гривень - продовжує свою дію.

Роз`яснити, що обвинувачений або застоводавець мають право у будь - який момент внести заставу, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора;

2) не відлучатися за межі с.Старі Безрадичі Обухівського району Київської області без дозволу суду або прокурора;

3) повідомляти суд чи прокурора про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження та СІЗО Державної установи «Житомирська УВП (№8)».

Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, що перебуває під вартою, з моменту отримання вказаної ухвали суду в тому самому порядку.

Суддя ОСОБА_1