У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2023 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Коростишів Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, винесене в кримінальному провадженні № 0000574 від 12.09.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з указаним клопотанням, посилаючись на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що близько 09.00 год. 12.09.2023 року ОСОБА_5 перебував на території домоволодіння АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що в Україні введено воєнний стан, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, перебуваючи на території домоволодіння, через вхідні двері, які не були зачинені, зайшов до будинку, розташованого за вказаною адресою, де в одній з кімнат знайшов сумку з гаманцем, з якого таємно викрав грошові кошти в сумі 3000 грн, що належать ОСОБА_8 . Після цього ОСОБА_5 з викраденим майном з місця злочину втік та викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на зазначену вище суму.

За змістом клопотання, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка) в умовах воєнного стану, за що передбачена кримінальна відповідальність за ч. 4 ст. 185 КК України. 12.09.2023 року о 13-00 год. за адресою: с. Тетерівка, вулиця Жовтнева, 20, Житомирського району Житомирської області його було фактично затримано в порядку ст.208 КПК України та 13.09.2023 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Клопотання також обґрунтоване наявністю ризиків, визначених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання з наведених у ньому підстав, звернувши увагу на наявність у підозрюваного непогашеної судимості у зв`язку з не відбуттям ним покарання у вигляді громадських робіт, через що на теперішній час на розгляді в суді знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 389 КК України.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому ОСОБА_5 не заперечував своєї причетності до вчинення зазначеного кримінального правопорушення та пояснив, що дійсно ним не відбуто 3 години громадських робіт за вироком суду, а в інших кримінальних провадженнях, які перебувають на розгляді в суді, запобіжні заходи йому не обиралися.

Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно відмовити та слід застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За положеннями п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Також згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав, а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Органом досудового розслідування 12.09.2023 року о 13-00 год. ОСОБА_5 фактично затримано в порядку ст. 208 КПК України та 13.09.2023 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, зокрема: рапортом про повідомлення від ОСОБА_8 по лінії «102» від 12.09.2023 року; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушенням від ОСОБА_8 від 12.09.2023 року; протоколом проведення огляду місця події від 12.09.2023 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 12.09.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 12.09.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 12.09.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 12.09.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 12.09.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 12.09.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 12.09.2023 року; протоколом затримання у відповідності до ст. 208 КПК України від 12.09.2023 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 12.09.2023 року; протоколом огляду місця події від 12.09.2023 року; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 12.09.2023 року; протоколом огляду предметів від 12.09.2023 року; протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 від 12.09.2023 року; протоколом впізнання особи за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_8 від 12.09.2023 року; протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 від 12.09.2023 року; протоколом впізнання особи за фотознімками за участю свідка ОСОБА_10 від 12.09.2023 року.

Згідно приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Окрім того, варто зауважити, що існують усталені правові позиції ЄСПЛ, згідно з якими сама лише тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, не може виправдовувати застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років. При обранні запобіжного заходу враховується вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим у його вчиненні, він не працює та не має постійного джерела доходів, з його слів, проживає з жінкою без реєстрації шлюбу, а за місцем реєстрації проживає з батьками, братами та сестрами, звідки має негативну характеристику згідно довідки -характеристики виконавчого комітету Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області № 106 від 12.09.2023 року, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, є раніше судимим, що характеризує його як особу, схильну до вчинення кримінальних правопорушень.

За наведених обставин слідчий суддя дійшов до висновку про наявність ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності під загрозою призначення судом реального строку відбуття покарання у вигляді позбавлення волі, ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, а також про необхідність застосування відносно підозрюваного в межах строку досудового розслідування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього за місцем проживання з покладенням на нього визначених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків для забезпечення його належної процесуальної поведінки, що є достатнім для запобігання зазначеним ризикам.

Перебування на розгляді в судах інших кримінальних проваджень відносно ОСОБА_5 не можна віднести до обгрунтованої підстави обрання насуворішого запобіжного заходу в даному кримінальному провадження, оскільки застосування запобіжного заходу в кожному з них вирішується окремо і цю обставину не можна розцінювати як таку, що характеризує особу підозрюваного, до встановлення його винуватості судовим рішення.

Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 205, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_5 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово до 10 листопада 2023 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі ухилення або невиконання покладених на нього даною ухвалою обов`язків, до нього буде застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до ВП № 1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області та для контролю до Житомирської окружної прокуратури.

Строк дії ухвали - до 10 листопада 2023 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали о 16-20 год. 18.09.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1