Справа № 216/4316/23
Провадження № 1-кс/216/1855/23
УХВАЛА

іменем України

05.07.2023 року м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області:

у складі слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

законного представника підозрюваного ОСОБА_7 ,

психолога ОСОБА_8 ,

розглянувши в залі судових засідань в приміщенні Центрально-Міського районного суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000917 від 01 травня 2023 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Забойки Тернопільського району Тернопільської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 16.02.2023 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України від відбування призначеного покарання звільнений з випробуванням на 1 (один) рік,

підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, -

встановив:

04 липня 2023 року до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000917 від 01 травня 2023 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб.

На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що у провадженні СВ КРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000917 від 01 травня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

На даному етапі досудового розслідування встановлено, що неповнолітній ОСОБА_5 , 2006 року народження, будучи раніше судимий, в період встановленого судом іспитового строку, вчинив нові умисні кримінальні правопорушення за наступних обставин:

Неповнолітній ОСОБА_5 , в першій декаді квітня 2023 року, у нічний час доби, більш точні дата та час під час досудового розслідування не встановлені, діючи в умовах воєнного стану, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, через балку проник на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діючи на досягнення злочинного умислу, неповнолітній ОСОБА_5 знаходячись за вказаною адресою, діючи повторно, з корисливих мотивів, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, впевнившись, що його дії носять таємний характер, проник до господарського приміщення, розташованого на території домоволодіння за вказаною адресою, відкривши металеву дверну засувку, звідки таємно викрав належне потерпілому ОСОБА_9 майно, а саме: асинхронний електродвигун «IP 100 14 УЗ», вартістю 5000 гривень та асинхронний електродвигун «4AMA100S4У3», вартістю 4000 гривень, після чого неповнолітній ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 майнової шкоди на суму 9000 гривень.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані ч. 4 ст.185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, неповнолітній ОСОБА_5 , 16 травня 2023 року, приблизно о 23:00 годині, діючи в умовах воєнного стану, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, через балку проник на територію домоволодіння АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Діючи на досягнення злочинного умислу, неповнолітній ОСОБА_5 знаходячись за вказаною адресою, діючи повторно, з корисливих мотивів, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, впевнившись, що його дії носять таємний характер, проник до господарського приміщення, розташованого на території домоволодіння за вказаною адресою, зламавши навісний замок. звідки таємно викрав належний потерпілій ОСОБА_10 тример бензиновий «Good Luck» моделі «GL 6100 ВС», вартістю 1466,67 гривень, після чого неповнолітній ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди на суму 1466,67 гривень.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані ч. 4 ст.185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, неповнолітній ОСОБА_5 , 20 травня 2023 року, приблизно о 21:00 годині, діючи в умовах воснного стану, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, через огорожу проник на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Діючи на досягнення злочинного умислу, неповнолітній ОСОБА_5 знаходячись за вказаною адресою, діючи повторно, з корисливих мотивів, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, впевнившись, що його дії носять таємний характер, через незачинені двері проник до салону транспортного засобу - автомобіля марки Citroen Berlingo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , розташованого на території домоволодіння за вказаною адресою, звідки таємно викрав з чоловічої сумки, яка знаходилась позаду переднього пасажирського сидіння, належні потерпілому ОСОБА_11 грошові кошти у сумі 10 000 гривень, після чого неповнолітній ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_11 майнової шкоди на суму 10 000 гривень.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 4 ст.185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення посилалась на обґрунтованість підозри, тяжкість кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_5 , наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Слідчий та прокурор подане клопотання в судовому засіданні підтримали, просять клопотання задовольнити застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний, захисник та законний представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, наголошували на тому, що підозрюваний є неповнолітнім, визнав себе винуватим, просили обрати запобіжний захід непов`язаний з триманням під вартою. Посилались на те, що порушення умов домашнього арешту в іншій справі відбулось через те, що ОСОБА_5 виходив до магазину та запізнився на не значний час. Таке порушення не було системним.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані матеріали, встановив наступне.

СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000917 від 01 травня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

22.05.2023 о 18-00 годині ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

30.05.2023 о 12-30 годині ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

05.07.2023 о 10-00 годині ОСОБА_5 , його захиснику та законному представнику вручено копію клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з додатками.

При розгляді клопотання стороною обвинувачення доведена вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім підозрюваним ОСОБА_5 , зокрема, викладені в клопотанні обставини підтверджуються: копіями протоколів огляду речей; копіями протоколів допиту свідків; копіями протоколів допиту потерпілих; копіями протоколів огляду місця події; копією протоколу пред`явлення особи для впізнання; копією протоколу слідчого експерименту за участю підозрюваного; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Щодо обґрунтованості повідомленої підозри, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру, повідомлену неповнолітньому ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, обґрунтованою відповідно до ступеню даної стадії процесу.

Вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що підозрюваний раніше судимий; на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває; за місцем навчання характеризується посередньо, перебував на профілактичному обліку дітей Криворізького РУП за категорією «Дромашній арешт» з 23.12.2022 по 14.02.2023; 31.01.2023 о 19-21 год. порушив запобіжний захід у вигляді домашнього арешту; за місцем проживання характеризується негативно, підозрюваний не навчається та не працює, у зв`язку з чим не має необхідних достатніх та законних джерел отримання доходів для забезпечення свого матеріального існування; за станом здоров`я тяжких хронічних захворювань не має, раніше судимий за скоєння умисного тяжкого злочину проти власності.

Оцінюючи обґрунтованість ризику, передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, суд бере до уваги, що підозрюваний підозрюється у вчиненні умисних корисливих злочинів, які відноситься до тяжких і за які передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років, та у разі доведення вини, усвідомлюючи невідворотність призначення відносно нього покарання у вигляді позбавлення волі ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення відповідальності. Крім того, встановлено, що ОСОБА_5 відповідно до побутової характеристики зарекомендував себе з негативної сторони, на якого неодноразово надходили скарги від мешканців села, зловживає спиртними напоями, не навчається, не працює, окрім того підозрюваний раніше порушував запобіжний захід у вигляді домашнього арешту застосований в іншому кримінальному провадженні.

Вищевказане свідчить про його схильність до втечі під час здійснення досудового розслідування та можливість безперешкодно покинути територію України та відсутність міцних соціальних зв`язків, які б стримували останнього не покидати межі Криворізького району Дніпропетровської області, адже батько перебуває у місцях позбавлення волі, а мати неповнолітнього виїхала за межі України.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

При цьому належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування і суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

Оцінюючи обґрунтованість ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_5 перебуваючи на свободі, матиме змогу безперешкодно спілкуватись з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні, які проживають в одному селі з підозрюваним ОСОБА_5 , таким чином, підозрюваний ОСОБА_5 може своїми вказівками та порадами інформувати та скеровувати дії та покази осіб, щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, може дізнатись анкетні дані свідків, їх місце мешкання, тому у разі обрання йому запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою, може здійснити на них незаконний вплив.

Оцінюючи обґрунтованість ризику, передбаченого у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення слідчий суддя виходить з того, що ОСОБА_5 раніше був засуджений за вчинення умисного корисливого злочину, підозрюється у вчиненні трьох епізодів кримінальних правопорушень в період іспитового строку, крім того підозрюваний офіційно не працевлаштований та не має офіційного джерела одержання прибутку у зв`язку з чим може вдатися до протиправних дій з метою отримання доходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, зокрема що неповнолітній ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень проти власності (ч. 4 ст. 185 КК України), на думку слідчого судді, у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Відповідно до ч. 2 ст. 492 КПК України тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

З врахуванням того, що підозрюваний раніше порушував запобіжний захід у вигляді домашнього арешту застосований в іншому кримінальному провадженні, йому не може бути обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки він не буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано домашній арешт, бажання продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки він безперешкодно зможе спілкуватись з іншими особами, включаючи свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні.

Застава також не може бути застосована до підозрюваного, оскільки останній не має доходу та такий запобіжний захід не може запобігти ризикам зазначеним в клопотанні про обрання запобіжного заходу.

Особиста порука не може бути застосована до підозрюваного ОСОБА_5 у зв`язку з відсутністю письмових зобов`язань осіб які заслуговують на довіру суду.

Особисте зобов`язання, враховуючи особу ОСОБА_5 та тяжкість вчинення злочину, не може бути до нього застосоване. При цьому перебування підозрюваного ОСОБА_5 на волі не сприятиме виконанню ним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Всі зазначені обставини свідчать про неможливість запобігти вищезазначеним ризикам шляхом обрання іншого біль м`якого запобіжного заходу для ОСОБА_5 .

Таким чином, застосування більш м`якого заходу, ніж тримання під вартою є неможливим.

Слідчий суддя вважає, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжного заходу у зв`язку з наявністю вищезазначених ризиків та обґрунтованої підозри, так як наявні в матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень.

З урахуванням викладеного, оцінюючи сукупність обставин передбачених в ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим у скоєні кримінальних правопорушень у вчиненні яких підозрюється, особу підозрюваного, наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновків про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи обставини кримінальних правопорушень, встановлені ризики, особу підозрюваного, слідчий суддя вважає можливим визначити заставу в розмірі передбаченому КПК України.

За ч. 4, ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за яке передбачено покарання від п`яти до восьми років, що відноситься у відповідності до ст. 12 КК України до тяжких злочинів.

Розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з майнового стану підозрюваного та вищевикладених обставин, слідчий суддя вважає можливим визначити заставу в мінімальному розмірі, зазначеному в п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 53680 грн. (2684 х 20 = 53680 грн.), та вважає її достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

При цьому, в разі внесення підозрюваним застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього обов`язки передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України - прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у вказаному кримінальному провадженні, перелік яких визначає слідчий та прокурор.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 177, 178, 182-184, 193-197, 211, 309, 372, 395, 492 КПК України, слідчий суддя, -

постановив :

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати відносно неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Криворізька установа виконання покарань (№3)» строком на 18 (вісімнадцять) днів, тобто до 22 липня 2023 року (включно).

Визначити ОСОБА_5 суму застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 53680 грн., які необхідно внести на депозитний рахунок ТУДСА України у Дніпропетровській області до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_5 з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого прокурора, суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає (перебуває) без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання (перебування) та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у вказаному кримінальному провадженні, перелік яких визначає слідчий та прокурор.

Роз`яснити заставодавцю, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за який передбачене законом покарання до восьми років позбавлення волі, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом до слідчого, прокурора, суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.

Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку підозрюваного; забезпечувати явку, належно повідомленого підозрюваного до слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про причини неявки підозрюваного.

Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків щодо повідомлення слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання або перебування.

Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самого підозрюваного обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Зобов`язати слідчого слідчого відділу Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 чи прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про взяття під варту останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Встановити строк дії ухвали до 22 липня 2023 року включно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1