Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/1293/21
номер провадження 1-в/695/149/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2023 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

представника органу пробації ОСОБА_4 та

засудженої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Золотоноша подання Золотоніського РВ філії ДУ «Центр пробації» стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Хвильово-Сорочин Золотоніського району Черкаської області, проживаючої у АДРЕСА_1 ,

засудженої 16.01.2023 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, із звільненням від відбування покарання, з випробуванням та іспитовим строком на 2 роки, та 09.02.2023 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 190 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, із звільненням від відбування покарання, з випробуванням та іспитовим строком на 1 рік, на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду від 09.06.2023 року визначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, із звільненням від відбування покарання, з випробуванням та іспитовим строком на 2 роки,

про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання

ВСТАНОВИВ:

Вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16.01.2023 року ОСОБА_5 засуджена за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням та іспитовим строком на 2 роки. Відповідно до ст. 76 КК України її було зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.

Вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09.02.2023 року ОСОБА_5 засуджена за ч. 2 ст. 190 КК України до 3 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням та іспитовим строком на 1 рік. Відповідно до ст. 76 КК України її було зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.

Відповідно до ухвали Золотоніського міськрайонного суду від 09.06.2023 року визначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням та іспитовим строком на 2 роки. Відповідно до ст. 76 КК України її було зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.

Так як ОСОБА_5 не виконувала покладені на неї судом обов`язки, а саме: 11.05.2023 року та 15.06.2023 року не прибувала на реєстрацію, то Золотоніський РВ філії ДУ «Центр пробації» направив подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої для відбування призначеного судом покарання.

Представник Золотоніського МРВ філії ДУ «Центр пробації» у судовому засіданні своє подання підтримала в повному обсязі та повідомила, що протягом розгляду справи в суді засуджена ще раз не прибула на реєстрацію 10.08.2023 року. Проте не прибуваючи у призначені для явки дні, засуджена без виклику прибувала наступного дня, пояснюючи, що перепутала дні явки на реєстрацію

Засуджена ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що не прибувала на реєстрацію, бо щось напутала, доказів поважності причин неявки вона не має, і дійсно ходила на реєстрацію не у день призначення.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні подання органу з питань пробації не підтримала, так як вважає, що умисел засудженої на ухилення від відбування покарання відсутній, оскільки ОСОБА_5 сама без нагадування приходила до органу пробації наступного дня.

Заслухавши учасників процесу та ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що подання не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Так, Вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16.01.2023 року ОСОБА_5 засуджена за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням та іспитовим строком на 2 роки. Відповідно до ст. 76 КК України її було зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.

Вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09.02.2023 року ОСОБА_5 засуджена за ч. 2 ст. 190 КК України до 3 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням та іспитовим строком на 1 рік. Відповідно до ст. 76 КК України її було зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.

Відповідно до ухвали Золотоніського міськрайонного суду від 09.06.2023 року визначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням та іспитовим строком на 2 роки. Відповідно до ст. 76 КК України її було зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.

Із 24.02.2023 року ОСОБА_5 перебуває на обліку в Золотоніському РВ філії ДУ «Центр пробації».

24.02.2023 року засудженій було роз`яснено порядок та умови відбування покарання, обов`язки за вироком суду, встановлені дня явки на реєстрацію, відібрана підписка, також із засудженою було проведено роз`яснювальні бесіди профілактичного характеру про недопущення скоєння повторного злочину, порушення громадського порядку, необхідності виконувати обов`язки за вироком суду.

Як вбачається з матеріалів подання засуджена ОСОБА_5 дійсно 11.05.2023 року, 22.06.2023 року та 10.08.2023 року не прибувала на реєстрацію.

Проте представник органу пробації ствердила, що засуджена дійсно приходила на реєстрацію не у призначені дні явки, про що писала пояснення.

Вирішуючи подання органу пробації, суд також бере до уваги, що до кримінальної чи адміністративної відповідальності за час перебування на обліку засуджена ОСОБА_5 не притягувалась.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 КВК України у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Згідно з ч. 4 ст. 166 КВК України письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

При вирішенні питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробовуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Вивчивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що наявність неявок без документального підтвердження поважних причин на реєстрацію ОСОБА_5 , за відсутності інших компрометуючих обставин не може бути свідченням небажання останньої ставати на шлях виправлення та бути достатнім для висновку про доцільність її подальшого перевиховання в місцях позбавлення волі. Більше того неявки ОСОБА_5 є не систематичними, жодних негативних наслідків для суспільства не спричинили.

Так згідно із ст. 5 КВК України одним із головних принципів кримінально-виконавчого законодавства, виконання і відбування покарань є диференціації та індивідуалізація виконання покарань, раціональне застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом.

Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є встановлення умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

При розгляду подання судом не встановлено ні умислу засудженої ОСОБА_5 на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за її поведінкою, ні обставин, які свідчать про небажання засудженої стати на шлях виправлення.

Таким чином суд приходить до висновку, що вказані у поданні обставини не містять достатніх підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_5 для відбування призначеного судом покарання, а тому за вказаних обставин у задоволенні подання слід відмовити.

На підставі зазначеного та керуючись ч. 2 ст. 78 КК України, п. 8 ч. 1 ст. 537, п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні подання Золотоніському районному відділу філії ДУ «Центр пробації» про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком та направлення для відбуття призначеного судом покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Хвильово-Сорочин Золотоніського району Черкаської області, проживаючої у АДРЕСА_1 , засудженої 16.01.2023 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, із звільненням від відбування покарання, з випробуванням та іспитовим строком на 2 роки, та 09.02.2023 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 190 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, із звільненням від відбування покарання, з випробуванням та іспитовим строком на 1 рік, на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду від 09.06.2023 року визначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, із звільненням від відбування покарання, з випробуванням та іспитовим строком на 2 роки.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом 7 діб.

Суддя: ОСОБА_1