Справа № 522/8163/22
Провадження № 1-кп/522/1212/23
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2022 року Приморський районний суд м.Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тюмень, РФ, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не засудженого в силу ст. 89 КК України,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.289 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5 , суд -
30.05.2022 приблизно о 21:30 годин ОСОБА_3 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння знаходився у дворі будинку № 4 по вул. Армійська в м. Одеса де спілкувався з раніше знайомим ОСОБА_6 . Також ОСОБА_3 достовірно знав, що у володінні ОСОБА_6 є автомобіль марки «Volkswagen Polo» в кузові сірого кольору, 2003 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузову, рами) НОМЕР_2 , який припаркований у дворі будинку № 4 по вул. Армійська в м. Одеса.
При спілкуванні між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 виник конфлікт після якого ОСОБА_6 покинув територію двору будинку № 4 по вул. Армійська в м. Одесі при цьому забувши на місці конфлікту власну куртку в кишені якої знаходилися ключі від автомобіль марки «Volkswagen Polo» в кузові сірого кольору, 2003 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузову, рами) НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 на автомобіль марки «Volkswagen Polo» в кузові сірого кольору, 2003 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузову, рами) НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_6 , посвідчення водія серії НОМЕР_4 видане на ім`я ОСОБА_6 .
ОСОБА_3 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння виявив у кишені залишеної куртки вищевказані документи та ключі від автомобіля «Volkswagen Polo» в кузові сірого кольору, 2003 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та у нього виник раптовий злочинний намір направлений на заволодіння автомобілем марки «Volkswagen Polo» в кузові сірого кольору, 2003 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузову, рами) НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 , на праві власності.
Так, з метою реалізації свого злочинного плану 30.05.2022 у період часу з 21:30 год. по 23:00 год., ОСОБА_3 незаконно заволодів ключами від вище вказаного транспортного засобу та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 на автомобіль марки «Volkswagen Polo» в кузові сірого кольору, 2003 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузову, рами) НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_6 , посвідчення водія серії НОМЕР_4 видане на ім`я ОСОБА_6 , діставши з кишені куртки ОСОБА_6 .
Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, шляхом незаконного заволодіння транспортним засобом, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи противоправний характер своїх діянь, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання ОСОБА_3 , не маючи ані дійсного, ані уявного права власності на транспортний засіб, скориставшись відсутністю власника та 31.05.2022 року приблизно о 07:00 год. підійшов до автомобіля марки «Volkswagen Polo» в кузові сірого кольору, 2003 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузову, рами) НОМЕР_2 , з лівої сторони до водійської передньої двері автомобіля. За допомогою викрадених ключів відкрив водійські двері та проник у салон автомобіля марки «Volkswagen Polo» у кузові сірого кольору, 2003 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_5 , номер шасі (кузову, рами) НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 , та за допомогою викрадених ключів запустив двигун автомобіля, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, тим самим розпорядився викраденим автомобілем «Volkswagen Polo» у кузові червоного кольору, 2003 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_5 , номер шасі (кузову, рами) НОМЕР_2 , на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_6 , матеріальної шкоди на загальну суму 131 162 гривні 59 копійок.
В судовому засіданні ОСОБА_3 свою провину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав, у вчиненому розкаявся і повністю підтвердив обставини провадження, встановлені судом, не оспорюючи доказів щодо цих обставин, наданих органами досудового слідства. Кримінальне провадження ОСОБА_3 просив розглянути в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.
Представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 надав заяву, відповідно до якої просить розглянути обвинувальний акт за його відсутністю та відсутністю потерпілого ОСОБА_6 , цивільний позов підтримує та просить задовольнити.
За згодою учасників процесу, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, та вирішено обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин справи та дослідженням письмових доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена поза розумним сумнівом і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватими.
Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття.
До обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, суд відносить: вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що ОСОБА_3 необхідно для його виправлення та запобігання нових злочинів призначити покарання у виді позбавлення волі в межах, мінімального строку позбавлення волі, передбаченого санкцією ч.2 ст. 289 КК України без конфіскації майна.
В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі за вчинений злочин, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_3 злочину, усвідомлення останнім протиправності своєї злочинної поведінки, щире каяття, дані про особу винного, те, що останній раніше не засуджений, має реєстрацію та постійне місце мешкання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, тому на підставі ст.75 КК України вважає за можливе звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням.
Саме таке покарання суд вважає справедливим, пропорційним, необхідним і достатнім для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових злочинів і, в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні ОСОБА_3 саме такого виду покарання.
В силу положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд звільняючи ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, покладає на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Розглядаючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 3565,00 гривень та моральної шкоди у розмірі 40 000,00 гривень, суд приходить до висновку про те, що він підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Провина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину повністю доведена поза розумним сумнівом.
Згідно пунктів 8 та 9 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної шкоди.
Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Враховуючи наведене, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого доведену матеріальної шкоду у розмірі 3565,00 гривень.
Крім того, згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.
Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - «... моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я. ... у порушенні інших цивільних прав, ... у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків».
Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», - «Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану...».
Так, матеріалами кримінального провадження встановлено, що дійсно потерпілому ОСОБА_6 була заподіяна моральна шкода. Встановлена особа, яка спричинила шкоду. Встановлено протиправний характер дій ОСОБА_3 , а також наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправним діянням обвинуваченого. Суд враховує обставини справи, доводи викладені потерпілим в обґрунтування розміру заподіяної шкоди, враховуючи матеріальне становище обвинуваченого, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку про те, що цивільний позов потерпілого в частині стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, зі стягненням 1000,00 гривень.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
За відсутності заборон визначених зазначеною нормою, з огляду на те, що арешт майна було застосовано з метою збереження речових доказів, суд вважає за можливе скасувати раніше обрані заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають відшкодуванню відповідно до вимог ст. ст. 122, 124 КПК України.
Питання про речові докази вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі, строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі із випробуванням, встановивши іспитовий строк на 2 (два) роки.
На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 за даним кримінальним провадженням не застосовувався.
У відбутий термін покарання засудженому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахувати час знаходження під вартою з 31.05.2022 року по 02.06.2022 року.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь потерпілого ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 3565,00 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь потерпілого ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 1000,00 (одна тисяча) гривень.
В іншій частині цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави процесуальні витрати на загальну суму 2642, 92 (дві тисячі шістсот сорок дві) гривні 92 (дев`яносто дві) копійки, у тому числі за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи, вартістю 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) 24 (двадцять чотири) копійки та за проведення судової трасологічної експертизи, вартістю 1 132 (одна тисяча сто тридцять дві) гривні 68 (шістдесят вісім) копійок.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 03.06.2022 року на майно, яке було вилучене в ході проведення огляду місця полії за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Вільямса, 89/18, а саме автомобіль «Volkswagen Polo», д/з НОМЕР_1 , 2003 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , у кузові сірого кольору, ключ від вказаного автомобіля та брелок-сигналізація чорного кольору, в чохлі чорного кольору, сліди папілярних візерунків із поверхонь автомобіля, змиви на марлевому тампоні з річки перемикання передач та керма автомобіля, 3 фрагменти мікрооб`єктів волосся з спинки водійського сидіння автомобіля, а також на майно, яке було вилучене в ході затримання ОСОБА_3 , а саме відеореєстратор в корпусі чорного кольору, тримач для телефону у пластмасовому корпусі біло-зеленого кольору, парасолька чорного кольору у чохлі, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 - скасувати повністю.
Речові докази по справі:
-куртку джинсову марки «Colins», упаковану до спецпакету № 7307796 повернути за належністю ОСОБА_3
- Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 автомобілю марки «Volkswagen Polo», д/з НОМЕР_1 , 2003 року випуску, сірого кольору, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_6 , поміщені до спец пакету № INZ 2057250, відеореєстратор в корпусі чорного кольору «Full HD CAR DVR 108 OP та тримач для телефону у пластмасовому корпусі біло-зеленого кольору, які поміщені до спец пакету № FPS 6004072, парасольку чорного кольору, поміщену до спец пакету № FPS 6004073, посвідчення водія серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_6 , поміщене до спец пакету № PSP 2104978 повернути за належністю потерпілому ОСОБА_6
-автомобіль «Volkswagen Polo», д/з НОМЕР_1 , 2003 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , у кузові сірого кольору, ключ від вказаного автомобіля та брелок-сигналізація чорного кольору, в чохлі чорного кольору, - повернути за належністю потерпілому ОСОБА_6
-DVD-R hp 16х 4.7 GB Data 120 min Video MEP656YE25014167 сірого кольору зберігати при матеріалах справи.
На вирок може бути подана апеляція в Одеський апеляційний суд через районний суд протягом 30 діб від дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1

16.05.2023