Справа № 307/2128/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

31.08.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув кримінальне провадження № 11-сс/4806/357/22 за апеляційною скаргою прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 30.06.2022 про відмову у задоволенні клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна.

Слідчий СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Тячівського районного суду з клопотання про арешт тимчасом вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000353 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України.

Клопотання слідчий мотивує наступним.

20.06.2022, біля 22 год., ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , керуючи належним ОСОБА_8 вантажним автомобілем «МАЗ 5549», номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , перевозив піщано-гравійну суміщ об`ємом 5 м куб.,

Цей транспортний засіб та підтверджуючу придбання гравію накладну № 5 від 20.06.2022 вилучено під час огляду місця події, проведеного 20.06.2022 на місці його зупинки.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено в ЄРДР за № 0000353 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України на наступний день після вилучення майна, 21.06.2022.

Даний транспортний засіб та піщано гравійну суміш поміщено на штраф-майданчик Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області та постановою від 21.06.2022 разом з накладною № 5 від 20.06.2022 визнано речовими доказами.

З метою збереження наведених вище тимчасово вилучених речових доказів виникла необхідність у арешті цього майна, що просив у своєму клопотанні до слідчого судді слідчий ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду від 30.06.2022 відмовлено у задоволенні цього клопотання слідчого.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 , здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000353, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, що стверджується витягом з ЄРДР, сформованим станом на 21.06.2022.

З рапорту помічника чергової частини Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 вбачається, що СРПП 2 зупинено для перевірки автомобіль «МАЗ 5549», під керуванням ОСОБА_10 , який перевозив піщано-гравійну суміш без будь-яких документів.

З протоколу огляду місця події, проведеного слідчим СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_11 в період часу, починаючи з 22 по 22 год. 30 хв. 20.06.2022 в м. Тячів Закарпатської області вбачається, що безпосереднім об`єктом огляду є вантажний автомобіль «МАЗ» моделі «5549», номерний знак НОМЕР_1 , завантажений речовиною, схожою на піщано-гравійну суміш (а.с. 7-8).

У вказаному протоколі огляду міститься посилання на накладну № 5 від 20.06.2022, а саме на шутер об`ємом 5м куб., оригінал якої вилучено (абз.1 звороту а.с.7; а.с.9).

Як вбачається зі вказаного протоколу огляду, окрім накладної вилучено й вказаний вище вантажний автомобіль.

Постановою слідчої СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 від 21.06.2022, транспортний засіб «МАЗ», моделі «5549», номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_8 , піщано-гравійну суміш об`ємом 5 м куб. та накладну № 5 від 20.06.2022, виписану на прізвище ОСОБА_12 на 5 м куб., шутру із зазначенням транспортного засобу «МАЗ», номерний знак НОМЕР_1 , визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

З копії накладної № 5 від 20.06.2022 вбачається, що ФОП ОСОБА_13 продав ОСОБА_14 шутер об`ємом 5 м куб. вартістю 250 грн.

Ця накладна містить печатку ФОП ОСОБА_13 та підписи у рядках для підпису «Директор», а також особи, яка «здала» товар, зазначення марки та державного номерного знака транспортного засобу «МАЗ» НОМЕР_1 для перевезення товару.

Як встановлено слідчим суддею місцевого суду під час розгляду вказаного клопотання слідчого про арешт майна, що стверджується протоколом огляду місця події від 20.06.2022, вказана накладна на момент проведення огляду перебувала на огляді у слідчого та була йому надана водієм ОСОБА_12 як документальне підтвердження придбання вантажу, який він перевозив.

Про наявність ознак можливої підробки цього документу ні в клопотанні, ні безпосередньо в судовому засіданні, слідчим не заявлялося.

Відомостей до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.358 КК України за фактом даної події також не внесено.

Факт придбання цього товару ОСОБА_12 у ФОП ОСОБА_15 , як повідомив слідчий, ним перевірено безпосередньо у підприємця, який пояснив, що не займається видобуванням гравію, а лише продає такий.

З акту № 202 від 20.06.2022, складеного 22 год. 50 хв., вбачається відповідність об`єму завантаженої на автомобіль піщано-гравійної суміші тій, що зазначена у накладній та становить 5 м куб.

З пояснень водія ОСОБА_12 від 21.06.2022 вбачається, що останній 20.06.2022, біля 20 год. 00 хв. придбав піщано-гравійну суміш від ФОП « ОСОБА_15 » в смт. Буштино Тячівського району Закарпатської області загальною кубомасою 5 м куб. за 250 грн, тобто по 50 грн за один кубічний метр, оскільки дана суміш була в якості відходів.

Вказану суміш він віз за місцем своєї прописки для використання у власних потребах. На момент його зупинки він не мав при собі накладної, однак продавець таку привіз.

При цьому в судовому засіданні встановлено, що жодних повідомлень про вчинення порушень встановлених правил використання надр, створення небезпеки для життя, здоров`я людей чи довкілля, а також незаконне видобування корисних копалин місцевого значення у великому розмірі або незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення, що передбачено ч.2 ст.240 КК України в період транспортування з 20.06.2022 піщано-гравійної суміші та до моменту розгляду цього клопотання слідчим суддею 30.06.2022 до органу досудового розслідування не надходило.

Обґрунтовуючи доцільність накладення арешту на тимчасово вилучене майно, слідчий в своєму клопотанні посилається на положення п.3 ч.2 ст.167 КПК України, відповідно до яких тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

При цьому єдиною підставою щоб вважати, що тимчасово вилучене майно є предметом кримінального правопорушення, слідчий вказує на занижену вартість придбаного товару, що записана в накладній, що само по собі не може бути підставою для накладення арешту на майно.

Однак за період дев`яти днів орган досудового розслідування, як зазначив у судовому засіданні слідчий ОСОБА_6 , навіть не намагався встановити ринкову вартість вилученої піщано-гравійної суміші.

Наведене підтверджує, що жодних правових підстав для вилучення майна, яке мало місце 20.06.2022 року, у органу досудового розслідування не було, а відтак встановлено відсутність легітимної мети арешту майна, як втручання у конвенційне право особи на мирне володіння ним, збереження речей і матеріальних цінностей для забезпечення можливості виконання завдань кримінального провадження.

Слідчий суддя приділив увагу обставинам щодо узаконення тимчасово вилученого майна відповідно до вимог ч.5 ст.171 КПК України, вимоги якої визначають, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Тячівський районний суд Закарпатської області та СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області знаходяться в одному й тому ж місті Тячів.

Слідчим ОСОБА_16 подано клопотання не безпосередньо до цього місцевого суду, а до відділення поштового зв`язку, що знаходиться у цьому ж місті, згідно треку відстежень поштового відправлення за штрихкодовим ідентифікатором № 787 протягом робочого часу 21.06.2022 о 14 год. 47 хв.

Такий спосіб подання клопотань про арешт тимчасово вилученого майна, не сприяє можливості забезпечення своєчасного здійснення судового контролю на предмет законності втручання у права власника на мирне володіння своїм майном згідно п.18 ч.1 ст.3 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор Євгеній НЕМЕШ просить вказану ухвалу слідчого судді від 30.06.2022 скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області та накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме транспортний засіб марки «МАЗ», модель «5549», н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_17 та перебуває у користуванні ОСОБА_12 , накладну № 5 від 20.06.2022 та піщано-гравійну суміш, яка знаходиться на вказаному транспортному засобі, загальним об?ємом 5м3, - із з забороною розпоряджатися таким, користуватися ним та відчужувати.

В обґрунтування своїх вимог прокурор посилаєтьсяється на те, що при винесенні ухвали судом не враховано, що згідно вимог ст.86 Водного кодексу України заборонено видобування піску, гальки і гравію в руслах малих та гірських річок, а практично всі річки на території всієї Закарпатської області мають статус гірських та за класифікацією згідно ст.79 цього ж Кодексу не відносяться до категорії великих та середніх. Таким чином, піщано-гравійна суміш є предметом можливого вчинення кримінального правопорушення та є речовим доказом, а автомобіль одним зі знарядь можливого вчинення кримінального правопорушення та може містити на собі його сліди і також є речовим доказом.

Небезпечність злочину полягає у тому, що незаконне видобування корисних копалин порушує встановлені правила використання та охорони надр, створює небезпеку для довкілля, виснаження річок та погіршення життя людей.

Водночас повернення вилученого майна може призвести до його знищення або зникнення, що в свою чергу може перешкоджати розкриттю злочинів та перешкоджає досягненню визначених ст.2 КПК України завдань кримінального провадження, а саме захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Враховуючи вищевикладене, на думку сторони обвинувачення, ухвалою від 30.06.2022, відмовивши у задоволенні клопотання, суд не надав органу досудового розслідування необхідний і достатній час для здійснення належної перевірки, у тому числі шляхом проведення необхідних слідчих дій, призначення та проведення відповідних судових експертиз, для встановлення всіх обставин кримінального провадження та прийняття законного і обґрунтованого кінцевого рішення, що у свою чергу нівелює визначені ст.2 КПК України завдання кримінального провадження.

Водночас, внаслідок ухвалення судом вищезазначеного рішення від 30.06.2022 ОСОБА_12 зможе повною мірою розпоряджатися, користуватися та відчужувати вилучене 20.06.2022 майно, що призведе до загрози подальшого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати або знищення речових доказів у кримінальному провадженні № 0000353.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_5 на підтримання поданої ним апеляційної скарги, вивчивши матеріали даного провадження, апеляційний суд визнає, що наведена вище апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов ) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадках, передбачених пунктами першим третім частини другої цієї статті арешт накладається на майно:

- будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

- підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи, або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що майно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках передбачених Кримінальним кодексом України, а також суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правого характеру у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом четвертим частини другої цієї статті арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної або юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову в кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ст.173 КПК слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Апеляційний суд вважає, що при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000353 за ознаками діяння, передбаченого ч.2 ст.240 КК України слідчим суддею належним чином були враховані вимоги Конституції України, кримінального процесуального закону та принципи верховенства права, закладені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та рішеннях Європейського суду з прав людини, ретельно перевірені доводи слідчого ОСОБА_6 у поданому ним слідчому судді клопотанія й постановлено судове рішення, яке з огляду на вказані норми права визнається апеляційним судом законним та обґрунтованим.

Відмовивши в задоволенні наведеного вище клопотання слідчого про накладення арешту на вищевказане майно транспортний засіб, накладну та піщано-гравійну суміш, слідчий суддя при розгляді клопотання та прийнятті судового рішення взяв до уваги положення ст.ст. 170-173 КПК України, і дав належну оцінку як доводам слідчого у клопотанні, так і фактичним обставинам, на підставі яких слідчий вніс клопотання.

Зокрема, проаналізувавши доводи клопотання слідчого, апеляційний суд вважає, що в ухвалі слідчого судді вірно зазначено й дано належну оцінку тому, що додані до клопотання матеріали не містять доказів, які вказували б на те, що транспортний засіб, накладну та піщано-гравійну є предметом злочину, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що жодних повідомлень про вчинення порушень встановлених правил використання надр, та створення небезпеки для життя, здоров`я людей чи довкілля, а також незаконне видобування корисних копалин місцевого значення у великому розмірі або незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення, що передбачено ч.2 ст.240 КК України в період транспортування з 20.06.2022 піщано-гравійної суміші та до моменту розгляду цього клопотання слідчим суддею 30.06.2022 до органу досудового розслідування не надходило.

Також апеляційний суд погоджується із слідчим суддею про те, що тимчасово вилучене майно є предметом кримінального правопорушення, слідчий вказує на занижену вартість придбаного товару, що записана в накладній, що само по собі не може бути підставою для накладення арешту на майно.

За період дев`яти днів, орган досудового розслідування, як зазначив у судовому засіданні слідчий ОСОБА_6 , навіть не намагався встановити ринкову вартість вилученої за вказанирх обставин піщано-гравійної суміші.

Слідчим в розумінні ст.132 КПК України не надано достатніх та належних доказів тих обставин, на які він посилався у клопотанні про арешт майна, зокрема щодо необхідності збереження цього відповідного речового доказу.

За таких обставин апеляційний суд також вважає, що слідчий не навів достатніх і належних доказів тих обставин, які є визначальними та необхідними для накладення арешту на майно, не довів існування ризиків, визначених у абзаці 2 ч.1 ст.170 КПК України, або достатність підстав вважати, що такі ризики можуть мати місце, належним чином не обґрунтував мету застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Тому доводи апеляційної скарги прокурора про те, що вказаний транспортний засіб, накладна та піщано-гравійна суміш є доказами вчинення злочину, відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, існують ризики, передбачені абз.2 ч.1 ст.170 КПК України апеляційний суд відхиляє як такі, що не є доведеними, ґрунтуються на припущеннях і не можуть слугувати підставами для накладення арешту на майно.

Вищенаведене свідчить про те, що слідчим суддею дотримані вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання та прийнятті рішення про відмову у накладення арешту на вказане у клопотанні слідчого майно.

З огляду на наведені обставини, апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора не має, а тому, з огляду на положення п.1 ч.3 ст.407 КПК України, ухвала слідчого судді у даній справі як законна та обґрунтована має бути залишена без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404,407,418,419,422, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 30.06.2022 про відмову у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і відповідно до ч.4 ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: