490/4888/23 06.07.2023
н/п 1-кп/490/668/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/4888/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000189 від 16.05.2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Богачівка Кривоозерського району Миколаївської області, є громадянином України, має базову загальну середню освіту, неодружений, на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за мобілізацією на посаді сержанта з матеріального забезпечення 3 навчальної роти навчального батальйону резерву сержантського складу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні молодший сержант, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 24.03.2022 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.289 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнений з іспитовим строком на 3 роки,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

15.05.2023 року приблизно о 23 год. 27 хв., ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи її на посаді сержанта з матеріального забезпечення 3 навчальної роти навчального батальйону резерву сержантського складу військової частини НОМЕР_1 , керуючи автомобілем "ВАЗ" моделі 2105 з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , знаходячись навпроти адміністративної будівлі МНУ ім. В.О. Сухомлинського за адресою: м.Миколаїв, вул.Нікольська, 24, був зупинений працівниками Управління патрульної поліції в Миколаївській області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з метою усунення порушення відповідно до п.31.5 ПДР України, а саме: порушення вимог п.31.4.3 "а" ПДР України - керування транспортним засобом з непрацюючим заднім зовнішнім світловим приладом та перевірки документів, що є одним із заходів правового режиму воєнного стану.

Після чого, ОСОБА_3 , діючи умисно, маючи умисел спрямований на використання завідомо підробленого документу для підтвердження права керування транспортним засобом, при цьому не отримувавши раніше в установленому законом порядку посвідчення водія, яке є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами, пред`явив працівнику Управління патрульної поліції в Миколаївській області на його законну вимогу посвідчення водія із серією та номером НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видане 17.01.2022 року, яке не відповідає встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України, так як виготовлений не у відповідності до вимог, які пред`являються до даного виду документів.

Відповідно до письмової заяви, складеної у присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , обвинувачений не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України, та згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Заява обвинуваченого щодо беззастережного визнання вини у пред`явленому йому обвинуваченні не викликає сумнівів у її добровільності.

Проаналізувавши викладене, дослідивши обвинувальний акт та матеріали досудового розслідування, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку та кваліфікує його дії за ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Вирішуючи питання про вид і міру покарання, що має бути призначене обвинуваченому, суд, відповідно до ст.ст.65-67 КК України, враховує, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, його особу, а саме те, що він є раніше судимим, вчинив дане кримінальне правопорушення у період відбуття іспитового строку, неодружений, за місцем проходження служби та проживання характеризується позитивно, на лікуванні в КНП "Миколаївський обласний центр психічного здоров`я" МОР не перебуває, як обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичних обставин та їх наслідків, обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в межах санкції ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі із застосуванням ч.1 ст.71 КК України. Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд не вбачає.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до вимог ч.3 ст.78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 КК України.

Згідно п.п."б" п.1 ч.1 ст.72 КК України, при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Обвинувачений ОСОБА_3 був засуджений 24.03.2022 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки. Вирок набрав законної сили 26.04.2022 року. Тому, при призначенні покарання суд керується ст.71, п.п."б" п.1 ч.1 ст.72 КК України, та частково приєднує невідбуте покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24.03.2022 року.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягнення з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на провадження експертизи (висновок від 19.05.2023 року №СЕ-19/115-23/6932-ДД) в сумі 1434 (одна тисяча чотириста тридцять чотири) грн. 00 коп..

Крім того, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373, 374, 381, 382 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 /один/ рік.

На підставі ч.1 ст.71, ст.72 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком приєднати невідбуте покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24.03.2022 року у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 /п`яти/ років 1 /одного/ місяця позбавлення волі.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту його затримання.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на провадження експертизи (висновок від 19.05.2023 року №СЕ-19/115-23/6932-ДД) в сумі 1434 (одна тисяча чотириста тридцять чотири) грн. 00 коп..

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 19.05.2023 року на вилучене в ході проведеного 16.05.2023 року огляду місця події на ділянці місцевості, яка охоплює проїжджу частину, навпроти адміністративної будівлі МНУ ім. В.О. Сухомлинського, за адресою: м.Миколаїв, вул.Нікольська, 24, майно, а саме на: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з серією та номером НОМЕР_3 від 17.01.2022 року.

Речовий доказ:

- посвідчення водія з серією та номером НОМЕР_3 від 17.01.2022 року, який поміщено до сейф пакету ВУМ 1000901 - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- відеозапис під назвою " ОСОБА_3 mp.4", який знаходиться на цифровому носії "DVD-R" марки "Havit", DVD+R 18х 4.7 Gb 120 min - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий ОСОБА_1