Справа № 308/2933/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілого- ОСОБА_9

захисника - адвоката ОСОБА_10

обвинуваченого - ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004199 від 31.12.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Свалява Закарпатської області, громадянина України українця, з середньою спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, одруженого, зарестрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15 п. 6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_11 обвинувачується в тому, що 31.12.2018 року близько 8 год. 20 хв. знаходячись біля супермаркету «Вопак» за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, 35, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, маючи умисел на заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як способу подолання опору та заволодіння грошовими коштами останнього, діставши заздалегідь приготовлений ніж, скоїв напад на потерпілого ОСОБА_9 , нанісши останньому множинні удари ножем у життєво важливі частини тіла, а також удари руками та ногами у різні частини тіла, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення лівого гемотораксу, гемотораксу зліва, підшкірної емфіземи, множинних колото-різаних ран лівої половини тулуба, шиї, лівої поперекової ділянки, гематоми лівої поперекової ділянки великих розмірів, множинних колото-різаних ран лівої верхньої кінцівки з пошкодженням променевого нерва з парезом лівої кисті, застарілого пошкодження променевого нерва зліва на рівні нижньої третини лівого плеча, що згідно висновку експерта судово-медичної експертизи № 32 від 06.02.2019 року кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою небезпечні для життя, однак, з причин, що не залежали від його волі, ОСОБА_11 не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину, заподіяння смерті ОСОБА_9 , до кінця, оскільки в ході нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_11 був затриманий очевидцями події.

При цьому ОСОБА_11 в ході спричинення ножових поранень ОСОБА_9 намагався заволодіти належною останньому сумкою (барсеткою) чорного кольору, в якій знаходились грошові кошти у сумі 269 доларів США, що за курсом НБУ станом на 31.12.2018 року становило 7448,12 грн., 960 євро, що за курсом НБУ станом на 31.12.2018 року становило 30445,54 грн., 182000 угорських форинтів, що за курсом НБУ станом на 31.12.2018 року становило 17947,02 грн. та 500 грн., зокрема, виривав сумку (барсетку) від потерпілого та намагався зрізати шлейку на якій сумка трималася- ножем .

Органами досудового слідства дії ОСОБА_11 кваліфіковані як ч.3 ст. 15 п. 6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 незакінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів та напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень особі, яка зазнала нападу (розбій).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав частково, а саме в частині завдання тілесних ушкоджень потерпілому, в той же час не визнає кваліфікацію своїх дій за ч.4 ст. 187 та за ч.3 ст. 15 п.6 ч. 2 ст. 115 КК України.

В судовому засідання надав покази, зазначив, що 29.12.2018 приблизно о 17-15 год. прийшов до пункту обміну біля магазину «Вопак» по вул. Капушанській, 35 став в чергу. Ліворуч від чоловіка, як потім дізнався ОСОБА_9 , почув слова «міняю». На що, повідомив, що потрібно дві тисячі доларів США. Вашкарін запропонував більш вигідний курс обміну, ніж в пункті обміну, а саме за 2000 доларів США 54000 грн. На що обвинувачений погодився. Потім ОСОБА_9 відійшов до ОСОБА_12 , передав йому 54000 грн та взяв у нього 2000 доларів США та відав обвинуваченому.

На наступний день, 30.12.2018, прийшовши додому після ринку, обвинувачений вирішив перекласти гроші і взявши ці кошти виявив, що частина з них відрізняється по якості паперу, на них розмиті водяні знаки.

Порадившись з братом, вирішив повернути кошти ОСОБА_9 . Приблизно об 11-30 год. біля магазину «Вопак» по вул. Капушанській, 35 в м. Ужгороді, побачив ОСОБА_9 та ОСОБА_12 . Сказав ОСОБА_12 , що на передодні поміняв у них кошти на 2000 доларів США, частина купюр, а саме 9 виявилися неналежної якості. Але ОСОБА_12 відмовився повертати чи обмінювати ці купюри. Після чого, обвинувачений попередив, що буде звертатися до поліції, на що отримав відповідь, що він нічого не доведе.

31.12.2018 зранку вирішив йти на пробіжку. Оскільки була дощова погода, поверх куртки надів дощовик, а на шапку для бігу кепку. В рюкзак поклав кросівки, щоб обміняти їх через неналежну якість, крім того в рюкзаку були розпалювач, клейонка, газовий балончик. При собі мав два ножі, один маленький розкладний в кармані кофти, другий не кухонний - похідний, невеликий, який витяг з рюкзака та причепив до ременя штанів. Передбачав, що бійка буде неминучою, розраховував витягнути ніж, щоб тримати на відстані.

Приблизно о 08-20 год., коли рухався по проспекту Свободи в напрямку транспортного мосту, біля магазину «Вопак» по вул. Капушанській, побачив ОСОБА_9 і ОСОБА_12 та відразу направився до ОСОБА_9 .

Всі гроші були у ОСОБА_12 , ОСОБА_9 лише знаходив клієнтів, обмінював гроші ОСОБА_12 .

Направляючись до ОСОБА_9 , по дорозі знімав рукавиці, щоб показати гроші. Знаходячись приблизно в метрі від ОСОБА_9 , останній без слів наніс йому удар в голову. На переглянутому відео з камери спостереження цього не видно, оскільки зйомка йде ззаду, але можна побачити, як він відхилився назад. Після цього він у відповідь теж наносить удар в голову ОСОБА_9 , а не в тулуб, внаслідок чого вони змістилися на проїжджу частину дороги. Під час бійки кожен намагався як найшвидше наносити удари.

Після того, як обвинувачений підслизнувся, ОСОБА_9 зажав його голову між своїм тулубом та рукою. Обвинувачений, розуміючи, що йому не вистачає повітря, витяг ніж і декілька разів наніс удари по тулубу ОСОБА_9 . Після цього потерпілий ще декілька разів наніс удари, а обвинувачений відбивався ножем, при цьому завдаючи удари по рукам потерпілого.

Потім перемістилися на проїжджу частину дороги і обвинувачений викинув ніж, після чого наніс декілька потужних ударів потерпілому, один з яких прийшовся в щелепу, від чого потерпілий впав на землю. Оскільки потерпілий впав на проїжджій частині дороги, обвинувачений подав йому руку, щоб підняти і відвести з проїжджої частини дороги, але його рука висковзнула, спробував вдруге його підняти. В цей момент підбіг ОСОБА_12 та почав бити. Обвинувачений впав на землю та втратив свідомість, прийшов до тями, коли надягали наручники. Потім направили в міськвідділ.

Зазначив, що під час бійки наніс потерпілому до 10 ударів, більше трьох, з яких частина прийшлася по сумці потерпілого. Не бачив, чи є у потерпілого сумка чи її не має.

В експертизі зазначені як застарілі так і свіжі поранення.

На досудовому слідстві пропонував взяти відеозаписи з усіх камер відео спостереження, зокрема і щодо подій, які відбувалися 29 та 30 грудня 2018 року.

Крім того, зазначив, що під час бійки в нього зникли всі гроші, які він при собі, через що звертався до правоохоронних органів із відповідною заявою, за наслідками якої було проведено перевірку.

ОСОБА_12 під час бійки спокійно спілкувався з кимось по телефону.

Щодо походження коштів зазначив, що батько дав йому 15 000 доларів США, на частину з яких купили машину, а решту вирішив поміняти на долари, оскільки відбувалося знецінення гривні.

До ОСОБА_13 прийшов, щоб поміняти долари або повернути всі свої гроші, або побити за те що обманули з грошима.

Удари ножем наносив правою рукою в ліву частину тулубу потерпілого.

Не бачив, щоб під час бійки випали гроші. Взагалі, бачив гроші лише у ОСОБА_12 , у ОСОБА_9 грошей не бачив, він був посередником під час обміну грошей. Не звертав уваги, чи була сумка у потерпілого.

Також обвинувачений додав, що покази які він давав 14.01.2019 року слідчому не відповідають дійсності. Давав їх такі тому, що така була позиція адвоката. Коли підписував покази він їх читав, але не розумів написаного, оскільки себе погано відчував і довірився захиснику. Зазначив, що після затримання звертався за медичною допомогою.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 показав, що 31.12.2018 року зранку прийшов купити продукти в магазині «Вопак» що знаходиться на вул. Капушанській, який відчиняється о 08-00 год. Стояв недалеко від входу в магазин, коли до нього підійшов обвинувачений, в масці на обличчі, з одягнутим на голові капюшоном, з ножем в руках. Відразу наніс удар в лівий бік, потім почалася бійка, в ході якої обвинувачений наносив численні удари по сумці та потерпілому. Через деякий час потерпілий впав на землю, при цьому тримав свою сумку в руках, намагався відштовхнути обвинуваченого, а обвинувачений в свою чергу продовжував наносити удари ножем, відбирати сумку. Потім підбіг свідок ОСОБА_12 , повалив обвинуваченого на землю, після чого його затримали.

Під час бійки, сумка яка була у потерпілого розстебнулася, гроші з неї випали та розлетілися по вул. Копушанській, ці гроші зібрали люди після затримання обвинуваченого, а потім принесли потерпілому до дому чи до реанімації, точно не пам`ятає.

Бійка тривала приблизно 10 хвилин.

15 днів знаходився в лікарні.

Щодо грошей зазначив, що на той час при собі мав щонайменше 2-3 пачки купюрами по 200 грн., точно не пам`ятає. Пояснив, що займався бізнесом, а саме доставкою товарів із-за кордону, завжди мав при собі гроші 40-60 тисяч гривень і валютні кошти.

Також потерпілий зазначив, що обвинуваченого раніше не знав взагалі і побачив його обличчя лише коли у нього з голови зняли маску.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що 31.12.2018 року зранку близько 8.30 год. він знаходився поблизу магазину «Вопак», що знаходиться на вул. Капушанській, та пив каву. Почув як ОСОБА_9 кричить про допомогу. В метрах 20 від себе побачив, що людина в чорному одязі наносить удари. Відразу підбіг до них, заскочив на обвинуваченого і тоді побачив, як з руки останнього випав ніж. Вони вдвох впали на землю, після цього обвинувачений піднявся і почав тікати. Свідок наздогнав його на іншій стороні проїзної частини дороги, на допомогу прибігли люди, хтось зняв з обвинуваченого балаклаву.

Бачив, як обвинувачений наніс потерпілому 7-8 ударів. Одною рукою тримав потерпілого за сумку, іншою правою рукою наносив удари в тулуб потерпілого.

Було розкидано гроші десь 50-100 купюр номіналом по 100 та 200 грн.

У потерпілого була сумка чорного кольору з логотипом BMW, вона знаходилась між потерпілим і обвинуваченим, звідки саме випали кошти не бачив, але вони належали потерпілому.

Під час бійки потерпілий відбивався від обвинуваченого лівою рукою, внаслідок чого вона була порізана, а правою рукою тримав сумку.

У обвинуваченого повністю було закрито обличчя.

На місці події знайшли чорний кухонний ніж довжиною приблизно 30 см.

Потерпілий був одягнутий у светр, куртку. Був у крові. Йому допомагали люди.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_14 показав, що працює таксистом. 31.12.2018 року зранку знаходився в свойому автомобілі біля магазину "Білочки".

Бачив, що ОСОБА_9 стояв під козирком «Вопака».

Бачив, як йшов чоловік у масці та в капюшоні. Через п`ять хвилин почув крики.

З правої руки потерпілого текла кров.

ОСОБА_9 впав на спину, намагався відбиватися.

Посипалися купюри, пачка грошей перев`язана резинкою.

Під час бійки, обвинувачений намагався відібрати у потерпілого сумку. Бійка тривала приблизно хвилин п`ять, на парковці.

Мимо проїжджала служба охорони «Явір», які зупинилися і допомогли із затриманням обвинуваченого.

На вулиці було багато грошей, гривні. Бачив розстібнуту сумку та ніж в крові. Розсипані гроші допомагали збирати працівники фаст-фуду, розташованого поруч.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показав, що саму подію 31.12.2018 року зранку поблизу магазину «Вопак», що знаходиться на вул. Капушанській, він не бачив, приїхав вже після. В той день йшов дощ. Потерпілий сидів по середині дорозі, весь в крові, тримався за руку, знаходився у стані шоку, щось говорив. Грошові кошти були розкидані на землі. Бачив ніж, схожий на кухонний. Обвинувачений лежав на землі в балаклаві, охоронці надягли наручники, а він зняв з обвинуваченого балаклаву. Свідок ОСОБА_16 повідомив, що напали на ОСОБА_13 .

Не пам`ятає, що саме було у потерпілого сумка чи барсетка. Якісь гроші були, гривні. Ніж точно був, але не пам`ятає де саме він знаходився.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показав, що він працював у охоронній фірмі «Явір». 31.12.2018 року о 8.00 год. заступив на чергування та на службовому автомобілі їхали з ринку «Білочка» у сторону обласної лікарні. Біля магазину «Вопак», що знаходиться на вул. Капушанській на проїжджій частині побачив якусь метушню, поїхавши ближче, побачив, що посеред дорозі сидить чоловік, біля якого знаходились люди. Включили проблискові маячки. Зліва одна людина лежала на землі, обличчям вниз, поруч були інші люди.

Знайшли предмет схожий на великий кухонний ніж, який його напарник взяв серветкою, поклав у пакет. Зателефонували у поліцію.

Які саме тілесні пошкодження були у потерпілого не бачив, але останній був у крові, однією рукою тримався за живіт, а іншою за передпліччя. Грошей та сумку не бачив.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показала, що 31.12.2028 заступила на зміну з ОСОБА_19 , поступив виклик, про те, що біля магазину «Білочка» по вул.. Капушанській чи то тілесні ушкодження чи розбій. Коли прибули на місце події, побачили потерпілого, він був в крові. Інших обставин не пам`ятає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 показав, що є братом ОСОБА_11 та вони перебувають у нормальних близьких відносинах. 30.12.2018 до нього підійшов брат (обвинувачений) та повідомив про те, що грошові кошти, які він обміняв виявилися фальшивими. Де саме він міняв кошти не сказав, але з 2000 доларів США 900 доларів США виявились не якісними, старого зразка. На що він запропонував обвинуваченому допомогу, але останній сказав, що сам впорається. 31.12.2018 ОСОБА_11 вийшов з дому, сказавши що йде на пробіжку та зник. Потім, зателефонували з поліції та повідомили про місцезнаходження обвинуваченого.

Про неприязні стосунки обвинуваченого з потерпілим невідомо, про допомогу, зокрема матеріальної, обвинувачений до нього не звертався.

Вдома було близько 8 тисяч доларів США.

Обвинуваченим не оспорюються фактичні обставини справи, зокрема час та місце події, нанесення тілесних ушкоджень потерпілому. Крім цього, зазначені події підтверджуються, дослідженим в судовому засіданні наступними доказами:

- оглянутим в судовому засіданні DVD-R диском з відеозаписом з приміщення обмінного пункту ТОВ «Октава Фінанс», протоколом огляду відеозаписів на DVD-R диску від 11.02.2019 року та з ілюстраційною таблицею до даного протоколу, а саме відеозапису, який здійснювався із приміщення обмінного пункту ТОВ «Октава Фінанс» відповідно до якого встановлено, що на вказаному відеозаписі зафіксовано частину проїжджої частин дороги та тротуару за адресою: вул. Капушанська, 35 в м. Ужгород, поряд з приміщенням ТЦ "Вопак" , що в районі ринку "Білочка". О 08:22:26 у верхньому лівому куті знаходиться потерпілий ОСОБА_9 із сумкою на плечі. О 08:22:28 на відео з`являється обвинувачений ОСОБА_11 , який одягнутий у курточку з капюшоном на голові, на спині якого знаходиться рюкзак. Швидким кроком, цілеспрямовано підходить до потерпілого (08:22:40) та між ними починається штовханина та бійка. У подальшому, о 08:22:43 особи зникають із запису та о 08:22:48 до них біжить інша особа чоловічої статі ( ОСОБА_21 );

Дослідженим відео спростовується твердження обвинуваченого ОСОБА_11 про те, що потерпілий ОСОБА_9 наніс йому перший удар.

- оглянутим в судовому засіданні DVD-R диском з відеозаписами з боді-камер патрульних поліції ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , протоколом огляду відеозаписів на DVD-R диску від 11.03.2019 року, а саме з боді-камер патрульних поліції ОСОБА_22 та ОСОБА_23 з ілюстраційною таблицею до протоколу, з яких убачається , що на указаному диску наявні відеозаписи на яких зафіксовано частину проїжджої частини дороги за адресою вул. Капушанська у місті Ужгороді поряд із магазином "Фокстрот". На проїжджій частині дороги знаходиться у напівсидячому положенні ОСОБА_9 , а на тротуарній частині дороги знаходиться скупчення людей та ОСОБА_11 у лежачому стані на животі на землі, у якого позаду за спиною заведені руки які одягненні у рукавиці сіро- зеленого кольору. В подальшому прибуває машина швидкої допомоги;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 31.12.2018 року, згідно якого засвідчено впізнання свідком ОСОБА_24 по загальним рисам обличчя, тілобудові та зросту ОСОБА_11

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 31.12.2018 року, згідно якого засвідчено впізнання свідком ОСОБА_15 по загальним рисам обличчя, тілобудові та зросту ОСОБА_11

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 31.12.2018 року, згідно якого засвідчено впізнання свідком ОСОБА_12 по загальним рисам обличчя, тілобудові та зросту ОСОБА_11

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 31.12.2018 року, згідно якого засвідчено впізнання свідком ОСОБА_25 по загальним рисам обличчя, тіло будові та зросту ОСОБА_11

- висновком експерта судово-медичної експертизи № 32 від 08.01.2019 року, відповідно до якого встановлено, що у ОСОБА_9 виявлено наступні тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого ножового поранення лівого гемотораксу. Гемоторакс зліва, підшкірна емфізема. Множинні колото-різані рани лівої половини тулуба, шиї, лівої поперекової ділянки, гематома лівої поперекової ділянки великих розмірів. Множинні колото різані рани лівої верхньої кінцівки з пошкодженням променевого нерва з парезом лівої кисті. Застаріле пошкодження променевого нерва зліва на рівні нижньої третини лівого плеча. Множинні колото-різані рани лівої половини тулубу, шиї та лівої верхньої кінцівки стан після ПХОР. Згідно вказаного висновку з огляду на характер і локалізацію тілесних ушкоджень, які були спричинені ОСОБА_9 по своєму механізму дії такі виникли внаслідок дії колючо-ріжучого предмету типу клинка ножа і вкладаються в час і місце пригоди, яка мала місце 31.12.2018 року. Також можна стверджувати, що в момент отримання тілесних ушкоджень, які були розташовані в різних ділянках тіла потерпілий ОСОБА_9 міг знаходитися як у вертикальному або близькому до нього положенні, так і в горизонтальному або близькому до нього положенні, і вищевказані тілесні ушкодження не могли виникнути внаслідок дії власної руки і при вільному падінні з висоти власного зросту, а по своєму механізму дії виникли внаслідок колючо-ріжучого предмету типу клинка ножа, яким наносила удари постороння особа. Відповідно до вищезазначеного висновку експерта тілесні ушкодження, які були спричинені ОСОБА_9 по своєму характеру були небезпечними для життя в момент їх спричинення і за цією ознакою, згідно п. 2.1.3 (й) Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень;

Разом з тим, обвинувачений вважає, що не всі тілесні ушкодження, зазначені у висновку експерта спричинені саме ним, оскільки у висновку йде мова й про застарілі ушкодження.

Колегія суддів зазначає, що наявність та описання у висновку експерта №32 від 08.01.2019 одного застарілого ушкодження у потерпілого не спростовує факт нанесення обвинуваченим ОСОБА_11 потерпілому ОСОБА_9 31.12.2018 колото-різаних ножових поранень та кваліфікацію таких як тяжких тілесних ушкоджень.

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 31.12.2018 року, з якого вбачається, що о 10 год. 00 хв. слідчий СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_26 прийняла від ОСОБА_9 усну заяву про те, що близько 9 год. 00 хв. 31.12.2018 року коли він знаходився на вул. Капушанській біля супермаркету «Вопак» до нього підійшов незнайомий йому чоловік який наніс йому ножові поранення в ліву сторону черевної порожнини та намагався зірвати барсетку чорного кольору, у якій знаходились грошові кошти;

- протоколом огляду місця події від 31.12.2018 року згідно якого засвідчено місце розташування обвинуваченого та речей на місці події, зокрема, знаходження на відстані близько 2 м. від ОСОБА_11 балаклави чорного кольору, на якій наявні видимі ознаки забруднення та шапки з вирізами чорного кольору, а також на відстані близько 5 м. від ОСОБА_11 ножа, загальною довжиною 28 см, довжина леза 14,5 см., який вилучено, а також відібрано з нього запаховий слід, та ілюстраційною таблицею до даного протоколу;

- протоколом огляду речей від 31.12.2018 року, а саме речей належних ОСОБА_11 - гігієничної помади синього кольору з маркувальним позначенням «Clein Classic», запальничку марки «WOG», годинник наручний марки Q&Q, дисконтні картки «Адідас», «Ельдорадо», «Вікендер», «Примавера Люкс», квитанції, джуг червоного кольру, монета Радянського Союзу, предмет схожий на ніж складний загальною довжиною 11 см., спортивний рюкзак марки «Адідас» чорного кольору, пляшка із розпалюючою рідиною, газовий балончик «Перець-4», чорного кольору, шкарпетки чорного кольору;

- протоколом огляду місця події від 31.12.2018 року, проведеного в Ужгородській міській лікарні, за адресою: м. Ужгород, вул. Грибоєдова, 20, в ході якого у ОСОБА_9 , за його добровільною згодою, вилучено грошові кошти: одна купюра номіналом 500 гривень, 11 купюр номіналом 20 Євро, 48 купюр номіналом 10 Євро, 1 купюра номіналом 100 доларів США, 7 купюр номіналом 20 доларів США, 1 купюра номіналом 5 доларів США, 6 купюр номіналом 1 долар США, 4 купюри номіналом 2 долари США, 1 купюра номіналом 10 доларів США, 4 купюри номіналом 5000 угорських форинтів, 4 купюри номіналом 2000 угорських форинтів,4 купюри номіналом 1000 угорських форинтів, 15 купюр номіналом 10000 угорських форинтів;

- протоколом огляду речей від 31.12.2018 року вилучених грошових коштів та ілюстраційною таблицею до даного протокола,

- протоколом огляду місця події від 31.12.2018 року проведеного за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого в ОСОБА_11 , за добровільною згодою, вилучили дві пари рукавиць та спортивні штани чорного кольору, з ознаками забруднення та ілюстраційною таблицею до даного протоколу;

- висновком експерта № 44 від 30.01.2019 року, відповідно до якого встановлено, що у слідах на куртці вилученій в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , штанів та пари рукавиць жовто-зеленого кольору, вилучених від громадянина ОСОБА_11 знайдена кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_9 ;

- висновком експерта №1 від 23.01.2019, відповідно до якого, на наданих для дослідження ножів, знайдені тільки без`ядерні епітеліальні клітини людини, статеву та групову належність яких встановити не виявляється можливим в зв`язку з повною відсутністю ядер придатних для цитологічного дослідження не знайдено. Висловитись про можливість домішку епітеліальних клітин на клинку та руків`ї ножа від потерпілого ОСОБА_9 не виявляється можливим;

- висновком експерта 1/140 від 15.03.2019 року, щодо вилучених ножів, відповідно до якого, вилучені 31.12.2018 два предмети до категорії холодної зброї не відносяться;

-протоколом затримання особи , підозрюваної у вчиненні кримінального правопрушення від 31.12.2018 року , відповідно до якого ОСОБА_11 затримано 31.12.2018 року о 8 год.20 хв. безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення ;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_9 від 12.03.2019 року, в ході якого потерпілий відтворив обстановку події, яка мала місце 31.12.2018 року по АДРЕСА_3 , перед приміщенням ТЦ «Вопак» та оглянутим в судовому засіданні відеозаписом вказаної слідчої дії.

Також судом досліджено речові докази у кримінальному провадженні, а саме балонову куртку з капюшоном чорного кольору, спортивний рюкзак марки "Адідас" чорного кольору, пляшка з розпалюючою рідиною, газовий балончик "Перець4", шапку чорного кольору типу «балаклава», бейсболку чорного кольору, дві пари рукавиць (чорного та темнозеленого кольору), спортивні штани чорного кольору, два ножі (складний та нерозкладний з чорною ручкою) та сумку чорного кольору (БМВ мотоспорт) з розірваною шлейкою, надану потерпілим ОСОБА_9 під час попереднього розгляду справи іншим складом суду.

Крім того, обвинуваченим, за клопотанням сторони захисту було продемонстровано одягання шапки чорного кольору. З наведеної дії вбачається, що зазначена шапка може бути одягнута як таким чином, що обличчя є майже відкритим, тобто закриті шия та підборіддя, так і таким чином, що обличчя повністю закрито, окрім очей. Відтак зазначений головний убір зі збоку стороннього спостерігача може сприйматися як «балаклава».

Надати чітких та логічних пояснень, щодо наявності рюкзаку та наявних речей при ранковій пробіжці, обвинувачений не зміг.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні покази потерпілого ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_27 , ОСОБА_18 суд вважає їх логічними, послідовними, та такими, що можуть бути покладені в основу обвинувального вироку, при встановленні винуватості обвинуваченого ОСОБА_11 .

Зазначені покази не суперечать встановленим фактичним обставинам події, зокрема, відповідно до показів свідків, а саме ОСОБА_12 та ОСОБА_14 встановлено, що обвинувачений будучи одягнутий у "балаклаву" підійшов до потерпілого та між ними зав`язалася бійка, після вказаної бійки потерпілий був у крові, мав тілесні ушкодження поранення. Також як свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , які безпосередньо бачили у руках ОСОБА_11 предмет схожий на ніж, яким наносилися удари потерпілому так і інші свідки засвідчують, що на місці події було виявлено ніж та затримана особа була одягнута у балаклаву.

Також свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_14 засвідчили, що обвинувачений ОСОБА_11 намагався заволодіти сумкою, що знаходилася у потерпілого, на що вказує і потерпілий, що засвідчує наявність корисливого мотиву у діянні обвинуваченого. Наявність у потерпілого сумки на початок бійки не заперечується й самим обвинуваченим, а також підтверджується дослідженим в судовому засіданні відео з камер відео спостереження.

Зазначені покази узгоджуються з показами потерпілого.

Щодо оцінки показів потерпілого ОСОБА_9 , то відсутність деяких деталей, зокрема і щодо суми коштів, що знаходились в сумці, які захистом трактуються як суперечливі, суд пов`язує зі значним спливом часу з моменту події злочину (2018 рік), що відобразилося у неузгодженості певних пояснень. Разом з тим, такі розбіжності не спростовують подію кримінального правопорушення та винність обвинуваченого. Крім того, колегія суддів зазначає, що за ч.4 ст. 187 КК України та ч.3 ст. 15 п.6 ч.2 ст. 115 КК України має усічений склад злочину, визнається закінченим з моменту нападу, та не залежить від того, чи настав наслідок заволодіння майном потерпілого. Так саме, як і місце вилучення тих чи інших доказів, оскільки зазначені дії зафіксовані відповідними протоколами.

Як встановлено в ході розгляду кримінального провадження, потерпілий ОСОБА_9 та свідки раніше з обвинуваченим знайомі не були, підстав обмовляти його не мали, перед початком допиту судом відповідно до вимог ст. ст. 352, 353 КПК України приводилися до присяги, попереджалися про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання.

Обвинувачений також підтвердив наявність у нього ножа та використання такого, з метою самозахисту, нанесення ударів по тулубу потерпілого та по рукам 31.12.2018.

Щодо тверджень сторони захисту щодо неналежності та недопустимості доказів, а саме чорної спортивної сумки-барсетки «БМВ», протоколів огляду місця події від 31.12.2018 щодо валютних коштів, ніж загальною довжиною 28 см. з довжиною леза 14,5 см., колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 84 КПК України визначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Стаття 85 КПК України визначає, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Також докази повинні бути допустимими, тобто такими, що отримані у порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 94 КПК встановлено, що суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, повинен оцінювати кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів із точки зору достатності та взаємозв`язку.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів колегія суддів враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Відповідно до позиції ЄСПЛ, викладеної у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Так, протокол огляду місця події та огляду речей складений слідчим за адресою: м.Ужгород, вул. Грибоєдова, 20 від 31.12.2018 є належним та допустимим доказом по справі, оскільки такий прямо підтверджує існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, отриманий в порядку, встановленому КПК України, тобто відповідає вимогам ч.3 ст. 214 КПК України, оскільки такий огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Досліджені в судовому засіданні речові докази чорна сумка-барсетка «БМВ» та ніж загальною довжиною 28 см з довжиною леза 14,5 см. є належним та допустимим, як такі, що відповідають вимогам ст.ст. 85, 86 КПК України та прямо підтверджують існування обставин, зокрема, що потерпілий ОСОБА_28 31.12.2018 знаходячись за адресою м.Ужгород, вул. Капушанська, 35, мав на плечі чорну сумку, а також, що обвинуваченим ОСОБА_11 потерпілому ОСОБА_9 було завдано ножових поранень, та такі узгоджуються з показами свідків та іншими доказами.

Відтак, клопотання сторони захисту щодо визнання неналежності та недопустимості доказів не підлягає до задоволення.

Щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_11 , колегія суддів виходить з наступного.

При визначенні суб`єктивної сторони складу злочину - розбою, тобто нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень особі, яка зазнала нападу, в діях обвинуваченого ОСОБА_11 необхідно встановити мотив та мету злочину.

Так, обвинувачений ОСОБА_11 був обізнаний в тому, що у ОСОБА_9 є грошові кошти, оскільки 29.12.2018 останній здійснив йому обмін коштів 54 000 грн. на 2 000 доларів США та через припустимість того, що було надано 9 неякісних купюр номіналом по 100 доларів США, бажав повернути свої кошти.

Також судом приймаються до уваги показання свідка ОСОБА_20 , якому було відомо, що обвинуваченому при обміні коштів було надано неякісні купюри, і що останній мав намір з цим розібратися.

Як випливає з показів обвинуваченого, вирішити зазначене питання з потерпілим ОСОБА_11 30.12.2018 мирним шляхом не вдалося.

Колегією суддів беруться до уваги також покази свідка ОСОБА_12 , який зазначив, що під час бійки ОСОБА_11 намагався вирвати у потерпілого сумку, яка знаходилась у ньогона плеч .

Таким чином, при визначенні мотиву та мети при вчиненні злочину - розбою, тобто нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із нанесенням тяжких тілесних ушкоджень, в діях обвинуваченого ОСОБА_11 , судом враховується бажання останнього заволодіти коштами, про наявність яких обвинуваченому було відомо. Щодо відсутності корисливого мотиву вчинення злочину про який наголошує обвинувачений та саме повернення втрачених коштів, то колегія суддів сприймає його критично, з огляду на наступне.

Розбій, як злочин проти власності (стаття 187 КК України) - це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства.

Під нападом за статтею 187 КК України слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи. Ці дії характеризуються раптовістю, несподіваністю для потерпілого, короткочасністю, агресивністю. Під насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, слід розуміти умисне заподіяння їй легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжкого тілесного ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент заподіяння.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом та корисливим мотивом. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони розбою є мета, з якою здійснюється напад, - заволодіння чужим майном.

Як вбачається з фактичних обставин справи, встановлених судом, обвинувачений ОСОБА_11 мав намір вчинити напад з метою заволодіння чужим майном, усвідомлював, що посягає на чужу власність та бажав відкрито вилучити чуже майно, на яке не мав права, передбачав спричинення матеріальної шкоди потерпілому і бажав її спричинити, при цьому, завдав тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_9 .

Як вбачається з встановлених в судовому засіданні фактичних обставин справи, дії ОСОБА_11 були спрямовані на заволодіння чужим майном. Для їх реалізації він обрав ранковий час доби 8 годину ранку (сутінки), малолюдність, прийшов до раніше відомого йому місця, де постійно перебуває потерпілий, заздалегідь підготувавшись до цього взяв ножі, один з яких причепив на поясі з метою швидкого доступу до нього, підібрав одяг, який максимально приховує обличчя і статуру, вчинив напад, під час якого завдав потерпілому тяжкі тілесні ушкодження. Дії обвинуваченого ОСОБА_11 були раптовими, несподіваними для потерпілого, короткочасними, агресивними. З цих підстав, колегія суддів дійшла висновку про відсутність у обвинуваченого інших мотивів заподіяння тілесних ушкоджень, ніж корисливі, обумовлені наміром подавити волю потерпілого до спротиву при заволодінні майном.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність в діях обвинуваченого корисливого мотиву при вчиненні розбою, тобто нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із нанесенням тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 31.12.2018.

Таким чином, дії обвинуваченого за ч.4 ст. 187 КК кваліфіковані правильно.

Щодо обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме закінченого замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно зі ст. 15 КК України замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі. Закінченим є замах, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Якщо умисне вбивство може бути вчинено як з прямим, так і з непрямим умислом, то замах на умисне вбивство можливий лише з прямим умислом, тобто коли вчинене свідчило про те, що винний усвідомлював суспільну небезпечність своїх дій, передбачав можливість або неминучість настання смерті іншої людини і бажав її настання, однак смертельний результат не настав з незалежних від його волі обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КК України, вбивство - це умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. За змістом ст. 24 КК України, наявність вини у формі умислу передбачає, що особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала або свідомо припускала їх настання.

Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, як вчинене з корисливих мотивів умисне вбивство кваліфікується в разі, коли винний, позбавляючи життя потерпілого, бажав одержати в зв`язку з цим матеріальні блага для себе або інших осіб (заволодіти грошима, коштовностями, цінними паперами, майном тощо), одержати чи зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат чи обов`язків (одержати спадщину, позбавитися боргу, звільнитися від платежу тощо) або досягти іншої матеріальної вигоди. При цьому не має значення, чи одержав винний ту вигоду, яку бажав одержати внаслідок вбивства, а також коли виник корисливий мотив до початку чи під час вчинення цього злочину.

В п.4 тієї ж Постанови зазначено, що замах на вбивство може бути вчинено лише з прямим умислом (коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання).

Відповідно до висновків Верховного Суду України, що викладені у рішеннях, прийнятих за результатами перегляду судових рішень з підстав, передбачених ст. 445 КПК України(постанови № 5-46кс13 від 14 листопада 2013 року, № 5-10кс14 від 26 червня 2014 року, № 5-32кс14 від 11 грудня 2014 року, №5-24к15 від 18 червня 2015 року), замах, безпосередньо спрямований на вчинення злочину, є його стадією і становить кінцеве діяння щодо реалізації умислу, рішення та наміру вчинити злочин, а тому він є актом, що виконується виключно за наявності цілі досягнення суспільно небезпечного результату. Ціль досягнення суспільно небезпечного результату це конструктивний елемент попередньої злочинної діяльності, у тому числі й замаху. Наслідки, які не настали, інкримінуються особі у тому разі, якщо вони були включені в ціль його діяння і досягнення такої цілі було б неможливе без таких наслідків. Якщо ж особа не мала наміру досягти певних наслідків, вона не могла й вчиняти замаху на їх досягнення.

У разі заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень за відсутності умислу на вбивство або заподіяння більш тяжкої шкоди здоров`ю дії винного слід кваліфікувати за наслідками, що фактично настали.

Проте, фактичні обставини справи не свідчать про те, що під час спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, у обвинуваченого виник умисел вчинення замаху на вбивство з корисливих мотивів.

Також слід вказати,що при кваліфікації вчинених діянь за наявності поєднання кількох мотивів, необхідним є застосування принципів кримінально-правової кваліфікації в їх взаємодії, а саме - повноти, недопустимості подвійного ставлення у вину та тлумачення всіх сумнівів, неузгодженостей в законодавстві на користь особи, дії якої кваліфікуються, тлумачення усіх сумнівів, неузгодженостей в законодавстві на користь особи, дії якої кваліфікуються.

Таким чином, суд за наявності наданих стороною обвинувачення доказів не може прийти до висновку поза будь-яких сумнівів, що обвинувачений ОСОБА_11 мав умисел на вбивство потерпілого, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів, тому тлумачить ці сумніви на користь обвинуваченого.

Статтею 7 КПК України закріплені загальні засади кримінального провадження, серед яких є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Статтею 8КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.2 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України та ч. 2, 4 ст.17 КПК України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом,а також на припущеннях, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, якщо їх неможливо усунути, тлумачиться на користь такої особи.

З приводу зазначених обставин неодноразово висловлював свою правову позицію і Європейський суд з прав людини.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Барбера, Мессегує і Джабардо проти Іспанії» в розумінні Суду принцип презумпції невинуватості полягає в наступному: тягар доведення вини обвинуваченого покладається на обвинувачення, а всі сумніви повинні тлумачитися на його користь. Обвинувач повинен повідомити обвинуваченому про докази, що мають проти нього для того, щоб обвинувачений міг підготуватися та надати доводи в свій захист, і, врешті - решт, обвинувачення повинно надати докази, достатні для визнання його винуватим».(Barbera.Messegu and Jabardo v. Spain.1988.SeriesA. No 146.p.33.77).

Згідно з приписами ч.1ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотиви і мета вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, ст.92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбаченихст.91 КПК України, за винятком випадків передбачених ч.2 цієї статті покладається на слідчого, прокурора та, в установленому порядку на потерпілого. Відповідно до вимогст.84-86 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи не достовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Доказ визначається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК України. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень,на нього не може посилатися суд при ухвалення судового рішення.

Суд, відповідно до вимог ст.ст. 84-86, 91, 94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши всі докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів-з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, ґрунтуючись на засадах справедливості, виваженості та неупередженості, вважає, що вина ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, не знайшла свого об`єктивного підтвердження в судовому засіданні, виходячи з наступних підстав.

Підсумовуючи, надані стороною обвинувачення докази вини обвинуваченого в скоєнні злочину за ч.3 ст.15 п.6 ч.2 ст.115 КК України, колегія суддів приходить до висновку, що вони не доводять умислу, а отже, і вину у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.15 п.6 ч.2 ст.115 КК України, а саме - закінченого замаху на вбивство.

Дії описані органом досудового розслідування як замах на вбивство повністю охоплюються кваліфікацією за ч.4 ст. 187 КК України і додаткової кваліфікації не потребує.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_11 міри та виду покарання на основі всебічного врахування фактичних обставин справи в їх сукупності, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також досліджені характеризуючі дані на обвинуваченого ОСОБА_11 , зокрема: згідно довідки ОСК ГУНП в Закарпатській області від 02.01.2019 року ОСОБА_11 раніше не судимий; згідно довідки ОКТМО «Фтизіатрія» від 08.01.2019 року, ОСОБА_11 на «Д» обліку у фтизіатра не перебуває; згідно довідки Ужгородської міської поліклініки від 10.01.2019 року № 50/01-7, ОСОБА_11 на диспансерному обліку в психоневрологічному відділенні Ужгородської міської поліклініки не перебуває; згідно характеристики наданої головою будинкового комітету «Бородіна, 14» ОСОБА_11 за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 не встановлено.

Обставина, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 не встановлено.

Відповідно до положень ст. 12 КК України вчинені ОСОБА_11 кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 187 КК України відносяться до категорії особливо тяжкого злочину проти життя і здоров`я особи, а також проти власності, та передбачає відповідальність до позбавлення волі строком до 15 років.

При визначенні міри покарання, суд виходить з положень закріплених в ст.3 Конституції України життя людини є найважливішою цінністю. Кожна людина має невід`ємне право на життя незалежно від її соціального походження, національності, матеріального стану, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Право на життя кожного охороняється законом.

За наведених вище обставин, враховуючи тяжкість злочину, конкретні обставини справи, особу винного, відсутність обставин, які пом`якшують покарання та обставин, які обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_11 можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства.

На думку суду, саме таке покарання ОСОБА_11 буде відповідати вимогам ст. 50 КК України, а саме буде сприяти виправленню ОСОБА_11 , а також запобіганню вчинення нових злочинів як ОСОБА_11 так і іншими особами.

Відповідно до ч.2 ст. 416 КПК України, при новому розгляді в суді першої інстанції допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання.

Відповідно до ухвали Закарпатського апеляційного суду від 28.11.2022, відсутні підстави для посилення покарання.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_11 , до набрання цим вироком законної сили - залишити без змін.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні - вартість проведеної експертизи зброї у сумі 572,00 ( п"ятсот сімдесят дві грн. 00 коп.) грн. стягнути з ОСОБА_11 на користь держави.

До виконання вироку в частині конфіскації майна залишити арешт на майно - транспортний засіб ВАЗ 2121,1982 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , н.з. НОМЕР_2 , транспортний засіб Форд Скорпіо, 1990 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , н.з. НОМЕР_4 , приміщення АДРЕСА_4 , площею 33,60 кв.м. - накладений згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.03.2019 року.

Керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України та призначити покарання за ч.4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк дев`ять років з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

ОСОБА_11 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 п. 6 ч.2 ст. 115 КК України виправдати.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_11 рахувати з дня його затримання 31.12.2018 року з 08 год. 20 хв.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_11 термін перебування його під вартою з 31 грудня 2018 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку, що одному дню триманняпід вартою відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_11 , до набрання цим вироком законної сили - залишити без змін.

Речові докази у кримінальному провадженні - оптичний диск з написом: «КАКТУС», «DVD-R 4.7 GB 8-16 X 120» та 31.12.2018 Капушанська, ОСОБА_29 » та оптичний диск з написом: «Verbatim», «DVD-R 4.7 GB 16 X 120» та номером, ОСОБА_11 », на яких знаходяться відеозаписи залишити зберігати при матеріалах провадження.

Речові докази у кримінальному провадженні - балонову куртку чорного кольору з капюшоном без маркувальних позначень, шапку чорного кольору із вирізами для очей типу «балаклава», бейсболку чорного кольору, пару матерчатих рукавиць чорного кольору, пару прорезинених рукавиць, спортивні штани чорного кольору, ніж, загальною довжиною 28 см., довжина леза, 14,5 см., ніж складний загальною довжиною 11 см., спортивний рюкзак марки «Адідас» чорного кольору, пляшка із розпалюючою рідиною, газовий балончик «Перець-4», чорного кольору, які зберігаються в камері схову речових доказів Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області - знищити, скасувавши накладений на них згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.02.2019 року, арешт.

Речовий доказ у кримінальному провадженні запаховий слід із рукоятки ножа, який зберігається в камері схову речових доказів Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області знищити.

Речові докази у кримінальному провадженні - пара кросівок марки «Columbia Waterproof», пара шкарпеток чорного кольору, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_11 , серії НОМЕР_5 , три ключі в шкіряному чохлі, гігієнічну помаду «Clein», запальничку марки «WOG», дисконтні картки «Адідас», «Ельдорадо», «Вікендер», «Примавера Люкс», квитанції, годинник наручний марки Q&Q, джуг червоного кольру, монета Радянського Союзу, які передані ОСОБА_11 повернути ОСОБА_11 .

Речові докази у кримінальному провадженні сумку чорного кольору з написом "БМВ" (мотоспорт), грошові кошти у сумі 960 євро, 500 грн., 269 дол. США, 182000 угорських форинтів, які передано потерпілому ОСОБА_9 повернути ОСОБА_9 .

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні - вартість проведеної експертизи зброї у сумі 572,00 ( п"ятсот сімдесят дві грн. 00 коп.) грн. стягнути з ОСОБА_11 на користь держави.

До виконання вироку в частині конфіскації майна залишити арешт на майно - транспортний засіб ВАЗ 2121,1982 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , н.з. НОМЕР_2 , транспортний засіб Форд Скорпіо, 1990 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , н.з. НОМЕР_4 , приміщення АДРЕСА_4 , площею 33,60 кв.м. - накладений згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.03.2019 року.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд - протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою яка перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3