490/6044/22 03.01.2023
н/п 1-кс/490/3539/2022
Справа № 490/6044/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2023 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , в ході розгляду у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000569 від 27.12.2022 р. за ознаками злочину передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про накладення арешту на мобільний телефон марки "FLy", чоловічих джинсових брюк синього кольору та чоловічої кофти сірого кольору, поміщених до сейф-пакетів та вилучених працівниками поліції 27.12.2022 р. під час проведення затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 з забороною здійснювати розпорядження та користування арештованим майном.

На обґрунтування клопотання вказано, що ОСОБА_5 26.12.2022 р. близько 23.00 год, реалізуючи свій злочинний умисел, таємно, повторно, з метою заволодіння чужим майном, розуміючи, що на території Херсонської області введено військовий стан, переліз через розбите скло в кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за адресою: АДРЕСА_1 , проник всередину приміщення, звідки викрав електричну плитку «MYSTERY», належну потерпілому ОСОБА_6 .

Посилаючись на те, що 27.12.2022 р. було затримано в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_5 , який видав одяг, в який він був одягнутий в момент вчинення ним кримінального правопорушення: мобільний телефон марки "FLy", чоловічих джинсових брюк синього кольору та чоловічої кофти сірого кольору, вказані вилучені речі можуть зберігати сліди біологічного походження, які належать особі, що вчинила вказане кримінальне правопорушення з метою подальшого призначення і проведення відповідних експертиз, вказані речі визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні, слідчий просить про накладення арешту на вказане майно.

У судове засідання слідчий не з`явився, що відповідно до вимог ч.1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши доводи клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна допускається в тому числі і з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зокрема є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Частиною 2 ст. 171 КПК України, визначено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна

При цьому в клопотанні не наведено жодних даних на підтвердження того, що дійсно вказане прокурором майно містить ознаки речового доказу у кримінальному провадженні, можливість використання цього майна як доказу.

Також відсутні такі дані і у постанові про визнання, залучення до кримінального провадження речових доказів від 27.12.2022 р. Вказана постанова не містить жодних даних, які б давали достатні підстави вважати, що майно, про накладення арешту на яке просить прокурор, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто було знаряддям вчиненого кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Клопотання слідчого не вмотивоване, з його змісту незрозуміло яке доказове значення у кримінальному провадженні №0000569 від 27.12.2022 р. за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, можуть мати одяг та мобільний телефон, вилучені у підозрюваної у вчиненні вказаного кримінального правопорушення особи, належні йому особисто.

З урахуванням наведеного, у задоволенні клопотання слід відмовити, у зв`язку із недоведеністю необхідності накладення такого арешту, його правової підстави, можливості використання даного майна, як доказу у кримінальному провадженні, а також розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 172, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000569 від 27.12.2022 р. за ознаками злочину передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1