ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 646/1200/22 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №:11-кп/818/356/23 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст.185 КК України
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , який взяв захист своїх інтересів на себе, без участі потерпілої ОСОБА_8 , належним чином повідомленої про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою прокурора на вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 01 2023 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вироком вказаного суду ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, розлученого, з неповною середньою освітою, не працюючого, який зареєстрований і фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

- вироком Апеляційного суду Харківської області від 06 07 2006 року за ч.4 ст.152, ч.3 ст.153, п.п.10,12 ч.2 ст.115, ст.ст.70,71 КК України до 15 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 12 11 2020 року за відбуттям строку покарання, -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, з іспитовим строком 3 (три) роки.

Запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 21:00 год. до 07:00 год. залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.

Вказаним вироком встановлено, що 02 08 2022 року приблизно о 10 год. 20 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи біля аптеки № 68 «Галатея-Фарм» за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 39 (на перехресті вул. Молочної та вул. Плеханівської в м. Харкові), побачив на асфальті біля сходів на вході в аптеку велосипед ТМ «Formula Kolt», темно-синього кольору, на якому на кермі в пакеті висіли джинси жіночі марки «Mango», моделі «Мот». В цей момент у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна - вищевказаних велосипеду та жіночих джинсів. Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті збагатитися за рахунок чужого майна, вважаючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, підійшов до входу в аптеку, підняв вищевказаний велосипед, вартістю 1200,00 гривень, разом із вказаними вище джинсами жіночими, вартістю 1189,00 гривень, після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, звернувши його на власну користь, заподіяли потерпілій матеріальну шкоду на 2389,00 грн.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано судом за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану (а.с.62).

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржуваний вирок скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме необґрунтованим застосуванням ст.75 КК України, що потягло безпідставне та неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості.

Просив ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому покарання без застосування положень ст.ст.75, 76 КК України, а саме, призначити за ч.4 ст. 185 КК України 6 (шість) років позбавлення волі.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вважав рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Прокурор просила вимоги апеляційної скарги задовольнити у повному обсязі.

Потерпіла, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, будь-яких заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від неї не надходило.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, думку обвинуваченого, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає апеляцію прокурора такою, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 відповідають кваліфікації за інкримінований йому злочин, а висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України не перевіряє.

Сам обвинувачений фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції не заперечує, свою вину визнав повністю.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які можуть бути підставою для скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Колегія суддів, дослідивши доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст.75 КК України, вважає їх обґрунтованими, оскільки суд першої інстанції, виходячи зі змісту оскаржуваного вироку, недостатньо врахував вимоги ст.ст.50,65 КК України.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи, наряду з іншим, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Згідно положень ст.414 КПК України, явно несправедливим через м`якість визнається покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого за своїм видом чи розміром.

Підставою звільнення особи від відбування покарання з випробуванням є переконання суду, викладене у мотивованому висновку про можливість її виправлення без відбування покарання. Висновок суду повинен ґрунтуватися на відомостях про вчинений особою злочин, посткримінальну поведінку та її характеристику, спосіб життя, соціальні зв`язки, наявність чи відсутність судимості тощо. Лише проаналізувавши всі зазначені обставини, суд може дійти висновку про наявність підстав для звільнення особи від відбування покарання в умовах застосування ст.ст.75,76 КК України.

При призначенні ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції, як це слідує зі змісту вироку, врахував: характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного ним кримінального правопорушення; дані про особу обвинуваченого, який не працює, раніше неодноразово судимий, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, згідно досудової доповіді органу пробації виправлення без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_7 оцінюється як високий; обставину, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання щире каяття; обставину, що обтяжує покарання у відповідності до ст.67 КК України рецидив злочинів.

Врахувавши наведені обставини та відомості, суд першої інстанції дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства та звільнив його на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання. Але, на переконання колегії суддів, не навів у вироку достатніх мотивів на обґрунтування рішення про можливість виправлення обвинуваченого в умовах застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Так, ОСОБА_7 інкримінується скоєння кримінального правопорушення, який відносяться до категорії тяжких корисливих злочинів проти власності.

При цьому, судом першої інстанції не надано належної оцінки особі обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення особливо тяжких злочинів, за які відбував покарання реально, а обставиною, яка обтяжує покарання є рецидив злочинів, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення та перевиховання.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 , будучи працездатним, не працевлаштований, а характер скоєного ним кримінального правопорушення вказує на його стійку антисоціальну та кримінальну спрямованість, а також намагання забезпечити себе шляхом злочинної діяльності.

За наведених обставин колегія суддів погоджується з доводами прокурора про неефективність застосування щодо ОСОБА_7 інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням для його перевиховання та попередження нових злочинів і визнає неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність застосування судом першої інстанції щодо обвинуваченого положень ст.75 КК України.

Разом з тим, враховуючи положення ст.50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, колегія суддів вважає, що запропоноване прокурором покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі, є необґрунтованим та надмірно суворим. Будь-яких доводів про те, що призначене вироком суду ОСОБА_7 остаточне покарання за вказане кримінальне правопорушення у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі є м`яким, прокурором в апеляційній скарзі не наведено, як і не зазначено прокурором під час апеляційного розгляду.

Нових обставин, які підлягають врахуванню при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому, з урахуванням обставин справи, колегія суддів не вбачає підстав для призначення обвинуваченому більш суворого покарання за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, ніж призначено судом першої інстанції, а тому в цій частині апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

З огляду на наведене, вирок суду в частині призначеного ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст.ст.75,76 КК України на підставі ст.ст.409,413 КПК України підлягає скасуванню з постановленням, за правилами ст.420 КПК України, апеляційним судом у цій частині нового вироку, за яким ОСОБА_7 , з огляду на вищевказані обставини повинен реально відбувати покарання у виді позбавлення волі, тому що саме таке покарання, яке полягає в ізоляції та поміщенні до кримінально-виконавчої установи, буде відповідати загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, є справедливим, необхідним та достатнім для досягнення його мети виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419, 420 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 01 2023 року, в частині призначеного ОСОБА_7 покарання та звільнення його від відбування покарання з випробуванням, - скасувати.

Апеляційну скаргу прокурора, задовольнити частково.

Постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 призначити покарання за ч. 4 ст.185 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.

Касаційна скарга на це судове рішення, в порядку ч.1 ст.424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

___________ _______________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3