Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/1233/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2023 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду справи №490/5814/22,

ВСТАНОВИВ:

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_4 від розгляду справи №490/5814/22 за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача щодо визнання його потерпілим.

На обґрунтування відводу вказано, що 30.01.2023 р. ним отримане повідомлення судді ОСОБА_4 про розгляд справи 31.01.2023 р. Він не виносив клопотання про розгляд справи 31.01.2023 р. та не має можливості участі у судовому засіданні в онлайн-конференції, бо існують проблеми із подачею електроструму територією Держави, а також ним подано скаргу до Вищої Ради правосуддя щодо дисциплінарного проступку судді ОСОБА_4 та у судовому засіданні повідомлено судді, що до отримання висновків цього органу, він не вважає за можливе приймати участь у засіданнях, які той проводить. Також вказав, що немає провадження з таким номером, як йому надіслано повідомлення електронною поштою, а звертаючись до суду він розраховував на неупередженість та справедливість.

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, подавши до суду клопотання про розгляд відводу за його відсутності.

Суддя ОСОБА_4 , будучи сповіщеним про дату, час та місце розгляду заяви ОСОБА_3 про відвід, у судове засідання не з`явився, правом надання пояснень не скористався.

Їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про відвід судді.

Вивчивши доводи заяви про відвід, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Згідно з положеннями ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Заявляючи відвід з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст. 75 КПК України, заявник має обґрунтувати його обставинами, які можуть свідчити про упередженість судді.

Згідно з ч.5 ст.80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ч. 1ст. 5 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства, а згідно ч. 1ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону, що також закріплено і в ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

У § 125-127 рішення Європейського суду з прав людини від 06 жовтня 2011 року в справі «Агрокомплекс проти України», заява № 23465/03, суд вказує, що для визначення того, чи можна вважати суд «незалежним» у розумінні пункту 1 статті 6, слід звернути увагу, inter alia, на спосіб призначення його членів і строки їхніх повноважень, існування гарантій проти тиску ззовні та на питання, чи існують ознаки незалежності такого органу (рішення у справі «Фіндлей проти Сполученого Королівства» від 25 лютого 1997 року, п. 73).

Щодо питання «безсторонності» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції Європейського суду з прав людини, в усталеній практиці Суду чітко визначено, що стосовно цієї вимоги існують два критерії: суб`єктивний і об`єктивний. Передусім, суд має бути безстороннім з суб`єктивної точки зору, тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-яку особисту прихильність або упередженість чи зацікавленість. Якщо немає доказів протилежного, діє презумпція особистої безсторонності. По-друге, суд має також бути безстороннім з об`єктивної точки зору - тобто, забезпечувати достатні гарантії для виключення будь-якого обґрунтованого сумніву з цього приводу (ухвала щодо прийнятності у справі «Кіїскінен проти Фінляндії», заява № 26323/95). Зокрема, при застосуванні об`єктивного критерію необхідно визначити, чи існують, окрім поведінки самих суддів, безсумнівні факти, що можуть служити підставою для сумніву в їхній безсторонності (рішення у справі «Клейн та інші проти Нідерландів», заяви № 39343/98 та інші, п. 191).

При вирішенні питання щодо наявності у певній справі обґрунтованих підстав для сумніву у дотриманні цих вимог, позиція відповідної особи має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальним при цьому є те, чи можна вважати такий сумнів об`єктивно обґрунтованим (рішення у справі «Клейн та інші проти Нідерландів».

Проте, обставини, наведені заявником, що на його думку свідчать про упередженість слідчого судді ОСОБА_4 в результатах провадження та породжують сумніви у неупередженості останнього, є суб`єктивною думкою заявника та не дають підстав вважати відвід об`єктивно обґрунтованим.

Наведені заявником обставини не свідчать про наявність у судді упередженості по відношенню до конкретного учасника кримінального провадження та про заінтересованість у результатах цього провадження.

Також не свідчить незгода заявника із процесуальними діями слідчого судді під час розгляду відповідних матеріалів, повноваженнями щодо оцінки правомірності яких інший суддя не наділений, про наявність у слідчого судді упередженості по відношенню до конкретного учасника кримінального провадження та про заінтересованість у результатах цього провадження.

Доводи заявника про відвід слідчого судді ОСОБА_4 ґрунтуються на суб`єктивних переконаннях та припущеннях.

Також відповідно до положень ст. 75 КПК України не є підставою для відводу судді і факт звернення заявника до Вищої Ради правосуддя зі скаргою на дії судді.

З урахуванням наведеного, суддя приходить до висновку, що заявником не наведено підстав, які б виключали можливість слідчого судді ОСОБА_4 від участі в розгляді справи, учасником в якій є ОСОБА_3 , у зв`язку із чим підстави для задоволення відводу відсутні.

Керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєві ОСОБА_4 від розгляду справи №490/5814/22 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1