ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника підозрюваногоОСОБА_3 , ОСОБА_4 Гринь ОСОБА_5 Кармазіної ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 Родича ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_9 , поданою в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 31 жовтня 2022 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 жовтня 2022 року за №0000458, задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області ОСОБА_11 , погоджене з прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_12 , і застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів, а саме до 27 грудня 2022 року, підозрюваному

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , не судимому.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України, особу підозрюваного та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 31 жовтня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати ОСОБА_10 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Свої вимоги апелянти мотивують тим, що слідчий суддя не врахував те, що стороною обвинувачення не доведено: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, ризиків, визначених у ч.1 ст.177 КПК України, та неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, щоб забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, який не судимий, є фізичною особою-підприємцем, має: постійне місце проживання з батьком, який є інвалідом ІІ групи, на утриманні малолітню дитину.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку підозрюваного та його захисника на підтримку апеляційної скарги, позицію прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, водночас підтвердив, що на даний час ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні інших епізодів аналогічного злочину, вивчила матеріали провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ВП №1 Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 жовтня 2022 року за №0000458 (а.п.6).

Досудовим розслідуванням установлено, що 29 жовтня 2022 року приблизно о 09 годині 55 хвилин ОСОБА_10 під мостом по АДРЕСА_2 , користуючись безпорадним станом малолітнього ОСОБА_13 , 2009 року народження, зґвалтував останнього, здійснивши статевим органом оральне проникнення в ротову порожнину ОСОБА_13 .

30 жовтня 2022 року слідчий ОСОБА_11 , за погодженням з прокурором ОСОБА_12 , повідомив ОСОБА_10 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України (а.п.29-31).

Цього ж дня слідчий ОСОБА_11 , за погодженням з прокурором ОСОБА_12 , звернувся до слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, мотивуючи подане клопотання наявністю: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, ризиків, визначених у п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення, та неможливістю інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам (а.п.42).

Так, слідчий суддя, задовольняючи наведене клопотання, застосував ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

За практикою Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Як видно з матеріалів провадження, необхідність застосування запобіжного заходу ОСОБА_10 в апеляційній скарзі не оспорюється.

Разом з цим, розглядаючи клопотання про застосування підозрюваному виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України, особу підозрюваного, який не судимий, розлучений, має на утриманні дитину, та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_10 вказаного особливо тяжкого злочину повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема даними протоколів: допиту потерпілого ОСОБА_13 (2009 року народження), свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 (військовослужбовців) від 29 жовтня 2022 року, які підтвердили те, що цього дня приблизно о 09 годині 55 хвилин ОСОБА_10 під мостом по вул. Миру, 12 у м. Полтава зґвалтував малолітнього ОСОБА_13 . Підозрюваний здійснював, зокрема оральне проникнення статевим органом у ротову порожнину потерпілого, доки вказані злочинні дії не були припинені військовослужбовцями (а.п.15-16, 19-20, 24-25); пред`явлення для впізнання за фотознімками від 29 жовтня 2022 року, відповідно до яких потерпілий ОСОБА_13 , свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 упізнали ОСОБА_10 , як особу, яка за наведених вище обставин зґвалтувала малолітнього потерпілого (а.п.18, 21, 26), й іншими доказами, долученими до матеріалів клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, колегія суддів зауважує, що на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів правильно визначив, що причетність ОСОБА_10 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Ураховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження в даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність. Окрім того, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в досліджуваній ситуації.

У свою чергу, із урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині доведеності у даному кримінальному провадженні встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня.

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Так, наявні в матеріалах провадження факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування в клопотанні та доведені прокурором у судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_10 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на малолітнього потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення, що в свою чергу дає підстави для застосування до нього одного із запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження. Що стосується ймовірності вчинення підозрюваним дій, передбачених п.п.2, 4 ч.1 ст.177 КПК України, то існування вказаних ризиків не порушувалось питання в клопотанні слідчого, через це слідчий суддя зайве послався на їх наявність. Однак, зазначене порушення не є істотним з огляду на те, що само по собі не спростовує висновки слідчого судді щодо виду й розміру обраного запобіжного заходу ОСОБА_10 .

Відповідно до ст.178 КПК України колегія суддів, ураховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_10 інкримінованого йому особливо тяжкого злочину проти статевої свободи та недоторканості малолітньої особи, що має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років позбавлення волі, дані про особу підозрюваного, вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

З викладеного вбачається, що слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею.

На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним стороною обвинувачення під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу, як просить апелянт.

Колегія суддів ураховує те, що підозрюваний є фізичною особою-підприємцем, позитивно характеризується за місцем проживання, однак ці дані з урахуванням наведених вище обставин не спростовують висновків слідчого судді про неможливість запобігти ряду ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, в разі незастосування ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не є достатньою й мотивованою підставою для його зміни. При цьому, встановлені під час розгляду клопотання та апеляційної скарги обставини в їх сукупності не свідчать про наявність у підозрюваного таких соціальних зв`язків, що могли би слугувати достатнім стримуючим фактором для забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали, не знайшли свого підтвердження, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 31 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_10 без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 Рябішин ОСОБА_16 Харлан ОСОБА_17