Справа № 369/3978/23
Провадження №1-кс/369/903/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування № 0000699 від 19.03. 2023 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

19.03.2023 близько 12 год. 30 хв., за адресою: Київська обл., Фастівський р-н, м. Боярка, вул. Молодіжна, 10, працівниками поліції було зупинено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зберігав при собі та переносив вулицями міста предмети зовні схожі на патрони та предмет зовні схожий на гранату.

19.03.2023 о 13 год. 30 хв. за місцем вчинення злочину, в порядку ст. 208 КПК України, було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та в ході проведення обшуку, у останнього було виявлено та вилучено: предмет зовні схожий на гранату «М 67»; шістдесят предметів зовні схожих на патрони калібру 5,45х39 мм.; один предмет зовні схожий на патрон калібру 12,7 мм.; змив з предмету зовні схожого на гранату «М 67»; змив з предмету зовні схожого на патрон калібру 12,7 мм.

Вказані речі, у відповідності до ст. 98 КПК України визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

У даному випадку на вищевказане, а саме: предмет зовні схожий на гранату

«М 67»; шістдесят предметів зовні схожих на патрони калібру 5,45х39 мм.; один предмет зовні схожий на патрон калібру 12,7 мм.; змив з предмету зовні схожого на гранату «М 67»; змив з предмету зовні схожого на патрон калібру 12,7 мм., котрі належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно накласти арешт для запобігання можливості їх відчуження, розпорядження та/або користування пошкодження, псування, зникнення, приховування, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Враховуючи те, що майно, яке було виявлене та вилучене 19.03.2023 а саме: предмет зовні схожий на гранату «М 67»; шістдесят предметів зовні схожих на патрони калібру 5,45х39 мм.; один предмет зовні схожий на патрон калібру 12,7 мм.; змив з предмету зовні схожого на гранату «М 67»; змив з предмету зовні схожого на патрон калібру 12,7 мм., котрі належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має значення речового доказу, а також беручи до уваги що будуть створені можливості для його відчуження, пошкодження, приховування, з урахуванням підстав ризиків невжиття заходів забезпечення кримінального провадження та доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на зазначені вище речі.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, прокурор просив суд накласти арешт на предмет зовні схожий на гранату «М 67»; шістдесят предметів зовні схожих на патрони калібру 5,45х39 мм.; один предмет зовні схожий на патрон калібру 12,7 мм.; змив з предмету зовні схожого на гранату «М 67»; змив з предмету зовні схожого на патрон калібру 12,7 мм., котрі належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлені та вилучені 19.03.2023 о 13 год. 30 хв. за місцем вчинення злочину.

Заборонити відчужувати, розпоряджатися та користуватися рухомим майном, а саме: предмет зовні схожий на гранату «М 67»; шістдесят предметів зовні схожих на патрони калібру 5,45х39 мм.; один предмет зовні схожий на патрон калібру 12,7 мм.; змив з предмету зовні схожого на гранату «М 67»; змив з предмету зовні схожого на патрон калібру 12,7 мм., котрі належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , незастосування заборони розпорядження та користування якими може призвести до зникнення, пошкодження майна або настання інших наслідків, що може перешкодити кримінальному провадженню.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив суд задовольнити його у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1. ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує необхідність збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на предмет зовні схожий на гранату «М 67»; шістдесят предметів зовні схожих на патрони калібру 5,45х39 мм.; один предмет зовні схожий на патрон калібру 12,7 мм.; змив з предмету зовні схожого на гранату «М 67»; змив з предмету зовні схожого на патрон калібру 12,7 мм., котрі належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлені та вилучені 19.03.2023 о 13 год. 30 хв. за місцем вчинення злочину.

Заборонити відчужувати, розпоряджатися та користуватися рухомим майном, а саме: предмет зовні схожий на гранату «М 67»; шістдесят предметів зовні схожих на патрони калібру 5,45х39 мм.; один предмет зовні схожий на патрон калібру 12,7 мм.; змив з предмету зовні схожого на гранату «М 67»; змив з предмету зовні схожого на патрон калібру 12,7 мм., котрі належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , незастосування заборони розпорядження та користування якими може призвести до зникнення, пошкодження майна або настання інших наслідків, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Тетяна ДУБАС