Справа № 461/7059/19
Провадження № 1-кс/461/1757/23
УХВАЛА

про тимчасовий доступ до речей і документів

03.04.2023 року місто Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до речей та документів,

встановив:

Слідчим управлінням ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000689 від 03.09.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Старший слідчий відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Львівської обласної прокуратури, звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей та документів, які перебувають у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , а саме:

-інформації про усі з`єднання за період часу із 01.01.2023 по термін дії ухвали, здійснені абонентами мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », з використанням сім-карток за номерами: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та мобільного терміналу ІМЕІ: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;з можливістю вилучення копії інформації щодо вищевказаних з`єднань абонентів на цифровому носії та/або на аркуші (-ах) паперу (у вигляді довідки - за відсутності з`єднань) та вилучення носія (та/або аркуша (-ів) паперу), що містить копію такої інформацію з наступними відомостями:

1.Адреса розташування базової станції.

2.Тип з`єднання (вхідні та вихідні дзвінки, з`єднання, під яким кутом до базових станцій мобільного зв`язку перебував даний абонент, тип з`єднання на даній місцевості, MMS та SMS-повідомлення, GPRS-з`єднання, сеанси, переадресація, адреси базових станцій та азимути).

3.Дата, час та тривалість з`єднання.

4.Ідентифікаційні ознаки кінцевого обладнання (абонента А) (абонентський, серійний, IMSI номери сім-картки, ІМЕІ).

5.Ідентифікаційні ознаки терміналу, з яким відбувається сеанс зв`язку (абонент Б) та співрозмовників.

6.З`єднання нульової тривалості (вхідні та вихідні дзвінки, ІМЕІ та ІМSІ).

7.За наявності контрактної угоди - відомості про абонента.

8.Інформація щодо руху коштів.

Клопотання обґрунтовує тим, що отримання тимчасового доступу до вказаних речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, та інформації, яка в них міститься може бути використана як доказ у вчиненні кримінального правопорушення, яка у сукупності з іншими матеріалами провадження дозволить проводити подальші слідчі (розшукові) і процесуальні дії, встановити осіб причетних до скоєння кримінального правопорушення, з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування.

Слідчий, у судове засідання не з`явився, згідно клопотання просить проводити розгляд такого у його відсутності.

Представник особи, у володінні якої знаходяться вищезазначені речі у судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 4 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про надання тимчасового доступу до речей та документів за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Статтею 26 КПК України також встановлено засади диспозитивності кримінального провадження. Зокрема, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень статті 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Таким чином, виходячи з наведених вище процесуальних положень, перешкод для розгляду клопотання не встановлено.

У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється (ч. 4 ст. 107 КПК України).

Відповідно до положень ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно положень ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, серед іншого, тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до положень ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до статті 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах, комп`ютерних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно статті 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Відповідно до положень ч.ч. 5-7 статті 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом. Доступ до речей і документів, що містять відомості, які становлять державну таємницю, не може надаватися особі, що не має до неї допуску відповідно до вимог закону.

Слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 162 КПК України, вищевказана інформація містить охоронювану законом таємницю, а саме: інформацію, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо.

Частиною 6 ст.163 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Системний аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що застосування до ухвал слідчого судді про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів положень, які регламентують загальні вимоги щодо судового рішення можливо лише з врахуванням особливостей стадії досудового розслідування, яка є відмінною від судового розгляду.

Таким чином, розглядаючи подане клопотання, враховую положення КПК України щодо дотримання меж, які не розкривають таємницю досудового розслідування, а також практику ЄСПЛ, який неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

В обґрунтування поданого клопотання слідчим подано витяг з ЄРДР та рапорт оперативного працівника.

Оцінюючи зміст даних документів в контексті обґрунтованості клопотання, враховую наступне.

Витяг з ЄРДР вказує на те, яке кримінальне провадження розслідується, його правову кваліфікацію, дату початку розслідування тощо. Однак, такий не містить жодних даних про осіб щодо інформації стосовно яких подане клопотання.

Долучений на підтвердження доводів клопотання рапорт сам по собі належним та допустимим доказом не являється, оскільки, такий документ є документом внутрішнього діловодства та не може мати доказового значення в контексті положень КПК України і даним кодексом не передбачений. Водночас, матеріали клопотання не містять документу на підставі якого оперативний працівник збирав відповідну інформацію, зокрема доручення органу досудового розслідування.

Клопотання не містить належних даних про те, з яких міркувань орган досудового розслідування виходив, формуючи перелік інформації щодо доступу до якої він просить отримати доступ.

Матеріали клопотання не містять жодних відомостей про вжиття органом досудового розслідування заходів передбачених ст. 93 КПК України, відповідно до яких сторона обвинувачення здійснює збирання доказів, серед іншого, шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Слід також відзначити, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває з 03.09.2019 року, тобто орган досудового розслідування мав достатньо часу для того аби належним чином обґрунтувати доцільність отримання тимчасового доступу, зокрема долучивши належні та допустимі докази з цього приводу.

Подане клопотання не містить жодних доводів та мотивів щодо того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Наведені положення накладають заборону на необґрунтоване втручання і позитивне зобов`язання у наданні захисту від втручання інших. Держава, повинна не тільки обмежувати власне втручання межами статті 8, але від держави може також вимагатися захист можливості користуватися цими правами і забезпечення поваги до цих прав і свобод у внутрішньому законодавстві.

Згідно положень ст.3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.

Таким чином, держава покладає на слідчого суддю обов`язок судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що матеріалами клопотання та долученими до нього документами не підтверджено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні, не доведено те, що речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю або містять таку, а тому приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.159-165, 222 КПК України, -

постановив:

В задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1