Провадження № 1-кп/127/362/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

законних представників потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілих - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 156, ч. ч. 1, 3, 4 ст. 301-1, ч. 3 ст. 156-1 КК України, відомості про які внесено 04.01.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.04.2023 кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 призначено до підготовчого судового засідання.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні зазначила, що підстав для закриття, зупинення провадження немає. В справі наявні всі необхідні для розгляду в судовому засіданні матеріали, порушень КПК України при проведенні досудового розслідування не встановлено. На підставі викладеного, прокурор просить призначити кримінальне провадження до судового розгляду у закритому судовому засіданні, в яке викликати учасників кримінального провадження.

Також прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, мотивуючи наступним. Підставою для продовження застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 156, ч. ч. 1, 3, 4 ст. 301-1, ч. 3 ст. 156-1 КК України та наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Відтак, на переконання сторони обвинувачення, з урахуванням того, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, останній знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, з метою уникнення відповідальності може переховуватися від суду. Також, перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжувати вчиняти аналогічні злочини. Обвинувачений також може незаконно впливати на потерпілих та свідків, оскільки останньому відомі адреси їх проживання. На переконання сторони обвинувачення, викладене свідчить про наявність достатніх підстав для продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та неможливість запобігання вказаним вище ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, оскільки вони не забезпечать його належну процесуальну поведінку та виконання ним покладених на нього обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник проти призначення кримінального провадження не заперечували. При цьому адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання про зміну її підзахисному запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт. Вказане клопотання підтримав обвинувачений та просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем його проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник потерпілих - адвокат ОСОБА_8 та законні представники потерпілих: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проти призначення кримінального провадження до судового розгляду та продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не заперечували. Крім того, представник потерпілих - адвокат ОСОБА_8 заявила клопотання, яке підтримали законні представники, про долучення до спільного розгляду з даним кримінальним провадженням цивільних позовів ОСОБА_7 , яка є законним представником малолітньої потерпілої ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , яка є законним представником малолітньої потерпілої ОСОБА_10 , до ОСОБА_4 про стягнення з останнього моральної шкоди завданої злочином.

Вислухавши заявлені клопотання, думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, суд приходить до наступних висновків.

Під час підготовчого судового засідання підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України, не встановлено.

З метою підготовки до судового розгляду встановлено, що угоди про примирення, визнання винуватості до суду в порядку ст. 468-475 КПК України не надійшло.

Підстав для закриття провадження згідно ст. 284 КПК України не вбачається.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог КПК України, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону, підстав для повернення обвинувального акту немає.

Підстав для направлення обвинувального акта для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Вінницькому міському суду Вінницької області.

Згідно з ч. 2 ст. 27 КПК України кримінальне провадження в судах усіх інстанцій здійснюється відкрито. Рішення про необхідність проведення судового розгляду у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або його окремої частини має бути викладено у вмотивованій ухвалі і допускається лише у чітко обмежених випадках, серед інших якщо здійснюється розгляд справи про злочин проти статевої свободи та статевої недоторканості особи.

Суд вважає за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 156, ч. ч. 1, 3, 4 ст. 301-1, ч. 3 ст. 156-1 КК України одноособово, у закритому судовому засіданні.

В підготовчому засіданні ОСОБА_7 , яка є законним представником малолітньої потерпілої ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , яка є законним представником малолітньої потерпілої ОСОБА_10 було подано цивільні позови до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення з останнього моральної шкоди завданої злочином.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Положеннями ч. 5 ст. 128 КПК України визначено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Судом встановлено, що форма і зміст поданих позовних заяв відповідає вимогам, встановленим до позовної заяви, яка пред`являється у порядку цивільного судочинства, а тому слід визнати ОСОБА_7 та ОСОБА_6 цивільними позивачами за позовами до ОСОБА_4 про стягнення з останнього моральної шкоди завданої злочином, які позивачі просять розглядати в межах даного кримінального провадження.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином.

При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу або продовження строку обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Також суд враховує положення п. с) ч. 1 ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» згідно з яким нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України, суд при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу повинен встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Судом враховано, що відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років. Відтак, на переконання суду існує ризик того, що у разі зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, останній зможе переховуватись від суду, з метою уникнення призначеного покарання. На переконання суду, існує ризик, що обвинувачений зможе також вчиняти й інші кримінальні правопорушення.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими причинами в сукупності для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України»).

Крім того, відповідно до обвинувального акта місцем вчинення злочинів є квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка в тому числі є зареєстрованим місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 та місцем його постійного проживання. З цих підстав суд вважає необґрунтованим клопотання захисника обвинуваченого про зміну останньому запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем проживання та реєстрації.

Крім вищевикладеного обґрунтування наявних ризиків, при вирішенні заявленого клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу судом враховано, що існує ризик впливу на потерпілих та свідків, оскільки обвинуваченому відомі адреси проживання останніх, з метою зміни наданих ними показів під час досудового розслідування.

Також існує ризик, що у разі зміни запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який, останній може перешкоджати розгляду кримінального провадження в суді іншим чином, обвинувачений може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Згідно сформованої практики ЄСПЛ (Рішення Летельє проти Франції від 26.06.1991, Мироненко і Мартенко проти України від 10.12.2009, Геращенко проти України від 07.11.2013), відповідно до якої рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства та соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу, а також тривалість обґрунтованої підозри у вчиненні затримаю особою злочину, є неодмінною умовою законності її продовжуваного тримання під вартою.

Враховуючи зазначені обставини суд приходить до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на шістдесят днів.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 27, 128, 177-178, 194, 314-316, 372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 156, ч. ч. 1, 3, 4 ст. 301-1, ч. 3 ст. 156-1 КК України, відомості про які внесено 04.01.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007, призначити до судового розгляду в залі №20 Вінницького міського суду Вінницької області на 28 квітня 2023 року о 12 год 00 хв.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово, у закритому судовому засіданні.

В судове засідання для розгляду кримінального провадження викликати прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілих, їх законних представників, та представника-адвоката, а також свідків відповідно до Реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Визнати ОСОБА_7 , яка є законним представником малолітньої потерпілої ОСОБА_9 , цивільним позивачем за позовною заявою до ОСОБА_4 про стягнення з останнього моральної шкоди завданої злочином, яку позивач просить розглядати в межах даного кримінального провадження.

Визнати ОСОБА_6 , яка є законним представником малолітньої потерпілої ОСОБА_10 , цивільним позивачем за позовною заявою до ОСОБА_4 про стягнення з останнього моральної шкоди завданої злочином, яку позивач просить розглядати в межах даного кримінального провадження.

Відповідно до ч. 7 ст. 178 ЦПК України надати ОСОБА_4 строк для подачі відзиву на цивільні позови не пізніше п`ятнадцяти днів з дня отримання даної ухвали.

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому - задовольнити.

Продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою на 60 днів з 27.04.2023 по 25.06.2023 включно.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання та прокурору Вінницької окружної прокуратури для відома.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду в частині продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Суддя: