Провадження № 1-кп/522/11/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси № 106, на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000997 від 12.09.2022 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, Одеської області, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , та за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

- 22.02.2011 року вироком Суворовського районного суду м. Одеси за ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;

- 30.10.2014 року вироком Малиновського районного суду м. Одеси за ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

- 03.08.2018 року вироком Суворовського районного суду м. Одеси за ч. 2 ст. 186, ст. 395, ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Викладення обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, яке суд вважає доведеним.

Встановлено, що ОСОБА_3 , завідомо знаючи, що на території України впроваджено воєнний стан, відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_5 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022, затверджений Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 року № 2119-IX, та від 18.04.2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 року № 2212-IX, та від 17.05.2022 року №341/2022, затверджений Законом України від 22.05.2022 року № 2263-ІХ, та від 12.08.2022 року № 573/2022, затверджений Законом України від 17.08.2022 року № 2500-ІХ) та відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» № 2117-ІХ від 03.03.2022 року, ОСОБА_3 , 11.09.2022 року, приблизно о 15 годині 30 хвилині, перебуваючи в приміщені кафе «Лепешка», яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 58, де останній побачив на прилавку мобільний телефон марки «Samsung», модель «Galaxy A7», в корпусі синього кольору, який належить потерпілій ОСОБА_6 , у вказаний час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого незаконного збагачення, а предметами свого злочинного посягання він визначив мобільний телефон марки «Samsung», модель «Galaxy A7», в корпусі синього кольору.

Приступивши до реалізації свого умислу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, діючи повторно, переконавшись, що поруч нікого немає та його дії носять таємний характер, заходить за прилавок на якому лежав вищевказаний телефон, від`єднує його від дроту живлення та кладе мобільний телефон марки «Samsung» модель, «Galaxy A7», в корпусі синього кольору, до задньої правої кишені своїх джинсових штанів.

Виконавши всі дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, з метою завершення свого злочинного умислу, ОСОБА_3 , утримуючи при собі мобільний телефон марки «Samsung», модель «Galaxy A7», в корпусі синього кольору, вартістю 4500 грн виходить з приміщення кафе та зникає з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_6 , матеріальний збиток на загальну суму 4500 грн.

Таким чином, встановлені достатні підстави обвинувачувати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав в повному обсязі та підтвердив обставини кримінального правопорушення, які описані в обвинувальному акті та пояснив суду наступне. Вказав, що дійсно 11.09.2022 року, приблизно о 15:00 годині, він зайшов в кафе «Лепешка» за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 58, де він побачив на прилавку мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A7», синього кольору. Переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, він зайшов за прилавок, на якому лежав вказаний мобільний телефон, від`єднав його від дроту живлення та поклав його до кишені своїх джинсів. Після чого він вийшов з кафе та залишив місце вчинення кримінального правопорушення. Про запровадження воєнного стану на території України знав.

У вчиненому щиро кається, просив вибачення, вказав, що зробив відповідні висновки та завіряв суд більше не вчиняти злочини.

Просив суд суворо його не карати, врахувати його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні та призначити йому покарання не пов`язане із позбавленням волі, визначивши йому іспитовий строк. Зазначив, що потерпілій шкоду відшкодовано шляхом повернення мобільного телефону.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином. В матеріалах кримінального провадження міститься заява, в якій потерпіла просить проводити судовий розгляд без її, у зв`язку із постійним графіком роботи.

Прокурор ОСОБА_4 просив призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів по справі, докази у судовому засіданні не досліджувались, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини кримінального провадження, та упевнився у добровільності їх позиції, їм було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини у апеляційному порядку.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та суд кваліфікує їх за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та в умовах воєнного стану.

Мотивування прийнятого рішення.

При визначенні мотивів призначення покарання суд керується таким.

Відповідно до ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника визначена насамперед ст. 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Крім того, як неодноразово наголошував у своїх висновках Верховний Суд, що суди не повинні допускати спрощений та однаковий підхід до розгляду справи та застосовувати індивідуалізацію покарання, з урахуванням конкретних обставин кожної справи. Індивідуалізація покарання конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта (постанова Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №207/5011/14-к (провадження №51-1985км 18).

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 .

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його особу, який є громадянином України, офіційно не працевлаштований, має середню освіту, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , та за адресою: АДРЕСА_3 , відомості щодо перебування обвинуваченого у лікаря на наркологічному та психіатричному обліку в матеріалах кримінального провадження відсутні.

В судовому засіданні ОСОБА_3 надав виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №10964, відповідно до якої перебував на лікуванні з 25.11.2022 року по 13.12.2022 року в КНП «Міська клінічна лікарня №1» ОМР з діагнозом абсцес лівої легені, згідно якої йому рекомендовано амбулаторне лікування протягом двох тижнів.

Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , при цьому встановлено, що він: раніше судимий за злочин проти власності та вчинив дане кримінальне правопорушення через короткий проміжок часу після звільнення з місця відбування покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Санкцією ч. 4 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який є раніше судимий та вчинив кримінальне правопорушення через короткий проміжок часу після звільнення з місця відбування покарання, наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, у виді п`яти років позбавлення волі.

Суд вважає, що вказаний вид покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі вище зазначеного, суд вважає, що таке покарання буде законним, достатнім і справедливим для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме меті призначення покарання. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинувачених і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Підстав для застосування положень ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту відповідно до ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21.09.2022 року вважати таким, що сплинув.

Щодо процесуальних витрат, цивільного позову та речових доказів.

Питання щодо процесуальних витрат суд вирішує відповідно до вимог глави 8 Розділу І КПК України.

Витрати для проведення експертиз відсутні та цивільний позов не заявлявся.

Кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_6 спричинено матеріальну шкоду в розмірі 4500 гривень, яку було відшкодовано шляхом повернення викраденого майна, а саме мобільного телефону, про що свідчить зберігальна розписка.

Питання щодо речових доказів судом вирішується в порядку вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5, 50, 63, 65, 185 КК України, ст. 100, ч. 3 ст. 349, 367-371, 373, 374, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Після набрання вироком законної сили ОСОБА_3 направити в місця позбавлення волі для виконання покарання.

Виконання вироку в цій частині доручити начальнику Відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області з часу набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його поміщення до установи відбування покарання.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту відповідно до ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21.09.2022 року сплинув.

Речові докази, а саме:

- мобільний телефон марки «SAMSUNG», модель «Galaxy A7», в корпусі синього кольору вважати повернутим власнику ОСОБА_6 ;

- DVD-R диск з відеозаписами на яких зафіксовано факт крадіжки, з камер внутрішнього та зовнішнього відеоспостереження, які розташовані в кафе «Лепешка», за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 58, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та на нього може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси ОСОБА_1