Єдиний унікальний номер: 379/34/23
Провадження № 1-кп/379/12/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 кримінальне провадження № 0000099, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.07.2022, за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Лук`янівка Таращанського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, на військовому обліку не перебуває, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення

08 липня 2022 року приблизно о 22 год 30 хв ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перебували поблизу дитячого майданчика, розташованого за адресою: вул. Свободи, с. Ківшовата Білоцерківського району Київської області. В цей час на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ними розпочався конфлікт, в ході якого у ОСОБА_10 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 , діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, кулаками рук наніс десять ударів в область голови останнього. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , ОСОБА_10 правою ногою наніс два удари по тулубу останнього. В результаті протиправних дій ОСОБА_10 заподіяв ОСОБА_9 тілесне ушкодження у виді забою спинки носа, забою губ, саден в області голови, забою правого ліктьового суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, та струсу головного мозку, тупої травми печінки у вигляді субкапсульної гематоми 1-го ступеня, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я більше 6 днів.

2. Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 вину в обсязі пред`явленого йому обвинувачення за ч. 2 ст. 125 КК України визнав повністю та надав показання про те, що 08.07.2022 він з ОСОБА_11 був у кафе «Грант». В кафе у нього стався конфлікт з невідомими особами. Вийшовши з кафе, вони з ОСОБА_12 розійшлися: ОСОБА_12 пішов наверх, а він донизу додому. По дорозі біля дитячого майданчика він зустрів наглядно знайомого йому раніше ОСОБА_13 та запитав у останнього про тих осіб, з якими мав конфлікт у кафе. ОСОБА_13 відповів агресивно, що йому ( ОСОБА_14 ) не сподобалось і він штовхнув ОСОБА_13 , після чого вони стали боротись. Бондарець лежав на землі, він ( ОСОБА_14 ) сидів у нього на животі і наніс близько 10 ударів руками в область голови потерпілого. Під час бійки він був один, ОСОБА_12 підбіг пізніше і почав відтягувати його від ОСОБА_13 . В цей час, вже «в польоті» він один раз вдарив потерпілого ногою в область тулуба. ОСОБА_15 не бив, а лише його ( ОСОБА_14 ) відтягував. ОСОБА_12 запитав потерпілого, чи зможе він самостійно дійти додому, чи йому потрібна допомога. На що ОСОБА_13 відповів, що все нормально, допомога йому не потрібна. У вчиненому кається, просить вибачення у потерпілого. Підтверджує той факт, що тоді дійсно перебував у стані алкогольного сп`яніння. Стверджує, що намагався зв`язатись із потерпілим, відшкодувати витрати на лікування по чекам, телефонував йому, але слухавку взяв батько та відмовився від коштів. Заявлений до нього цивільний позов визнав частково: матеріальну шкоду визнає на суму по чекам, моральну - в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень. З іншими вимогами не згоден.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за участю законного представника матері ОСОБА_16 , в судовому засіданні показав, що того дня близько 23 години він повертався від друга додому. Поблизу дитячого майданчика на нього зненацька налетів ОСОБА_14 , наніс удар кулаком у щелепу, між ними почалась бійка. Він опинився лежати спиною на землі, ОСОБА_14 сидів зверху, вони боролись, качались по землі. В той момент, коли він був зверху на ОСОБА_14 - до нього спереду підійшов ОСОБА_12 , схопив його за плече і наніс два удари в потилицю. Після цього ОСОБА_14 скинув його ( ОСОБА_13 ) із себе на землю і наніс близько десяти ударів руками в голову та удар правою ногою в живіт в область печінки. В подальшому ОСОБА_14 і ОСОБА_12 відійшли, він підвівся, пройшов 30 метрів та побачив, що вони знову йдуть до нього. ОСОБА_14 знову налетів на нього і почав бити в область голови. Після удару ногою в щелепу він втратив свідомість. Коли опритомнів викликав поліцію і швидку допомогу. Всі зафіксовані тілесні ушкодження завдав йому обвинувачений ОСОБА_14 (забій спинки носа, забій губ, забій правого ліктьового суглоба, травму печінки та решту тілесних ушкоджень), крім саден в області голови, які також завдав і ОСОБА_12 . До події він знав ОСОБА_14 лише наглядно, жодних конфліктів ні з обвинуваченим, ні з ОСОБА_12 до того не мав.

На підтвердження винуватості ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, стороною обвинувачення надано докази, які досліджено судом:

- заяву ОСОБА_16 від 09.07.2022 до ВП №2 Білоцерківського РУП про кримінальне правопорушення нанесення тілесних ушкоджень її неповнолітньому синові ОСОБА_16 /а.с.147/;

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого за заявою ОСОБА_16 09.07.2022 внесено відомості до ЄРДР за №0000099 із правою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.2 ст. 125 КК України /а.с.148/;

- постанову про зміну попередньої правової кваліфікації у кримінальному провадженні від 13.09.2022, згідно якої було змінено попередню правову кваліфікацію в цьому кримінальному провадженні з ч.1 ст. 125 КК України на ч.2 ст.125 КК України, про що внесено відомості в ЄРДР /а.с.150/;

- висновок експерта № 72Д від 31.08.2022, за підсумками якого: при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_9 були виявлені тілесні ушкодження: забій спинки носа; забій губ; садна в області голови; струс головного мозку; забій правого ліктьового суглобу. Вище описані тілесні ушкодження утворилися від дії тупого предмета (-ів), і могли утворитися від неоднократної дії рук та ніг людини в термін і за обставин вказаних в постанові, про що свідчить характер і локалізація тілесних ушкоджень. Для проведення судово-медичної експертизи за медичною документацією ОСОБА_9 не були надані сонограми ультразвукових досліджень органів черевної порожнини, в зв`язку з чим на підставі п.4.13.4. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України, не можна судити про характер і ступінь тяжкості ушкоджень органів черевної порожнини. Вище описані тілесні ушкодження, заподіяні ОСОБА_9 , не могли утворитись при падінні з висоти власного зросту на площину, про що свідчить характер та локалізація тілесних ушкоджень. Вище описані тілесні ушкодження, заподіяні ОСОБА_9 , не являються небезпечними для життя у момент заподіяння. За ступенем тяжкості вище описані тілесні ушкодження у вигляді забою спинки носа; забою губ; саден в області голови; забою правого ліктьового суглобу, заподіяні ОСОБА_9 , відносяться до легких тілесних ушкоджень. За ступенем тяжкості вище описане тілесне ушкодження у вигляді струсу головного мозку, заподіяне ОСОБА_9 , відноситься до легких тілесних ушкоджень, що потягло короткочасний розлад здоров`я більше 6 днів /а.с.151, 152/;

- відповідь КНП КОР «КОДЛ №2» №41 від 03.10.2022 про те, що пацієнту ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , було проведено УЗД ОЧП, занесено результати обстеження до історії хвороби №3173 від 09.07.по 18.07.2022; сонограми в закладі не проводяться /а.с.153/;

- відповідь ФОП ОСОБА_17 від 12.10.2022 про неможливість надання сонограми ультразвукових досліджень органів черевної порожнини ОСОБА_9 через обмежені технічні можливості /а.с.154/;

- висновок експерта № 129Д від 13.12.2022, за підсумками якого при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_9 були виявлені тілесні ушкодження: забій спинки носа; забій губ; садна в області голови; струс головного мозку; тупа травма печінки у вигляді субкапсульної гематоми 1-го ступеня («за шкалою оцінки тяжкості тупих травм печінки AAST від 1994 року»); забій правого ліктьового суглобу. Вище описані тілесні ушкодження утворилися від дії тупого предмета (-ів), і могли утворитися від

неоднократної дії рук та ніг людини в термін і за обставин вказаних в постанові та потерпілим

ОСОБА_9 в ході слідчого експерименту від 14.09.2022, про що свідчить характер і локалізація тілесних ушкоджень. Вище описані тілесні ушкодження, заподіяні ОСОБА_9 , не могли утворитись при падінні з висоти власного зросту на площину, про що свідчить характер та локалізація тілесних ушкоджень. Вище описані тілесні ушкодження, заподіяні ОСОБА_9 , не являються небезпечними для життя у момент заподіяння. За ступенем тяжкості вище описані тілесні ушкодження у вигляді забою спинки носа; забою губ; саден в

області голови; забою правого ліктьового суглобу, заподіяні ОСОБА_9 , відносяться до легких тілесних ушкоджень. За ступенем тяжкості вище описані тілесні ущкоджщця у вигляді струсу головного мозку, тупої травми печінки у вигляді субкапсульної гематоми 1-го ступеня, заподіяні ОСОБА_9 , відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я більше 6 днів /а.с.155, 156/.

Дослідивши надані стороною обвинувачення докази, суд визнає їх належними та допустимими, оскільки вони зібрані відповідно до вимог КПК України.

Суд зауважує, що згідно ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Даючи оцінку показанням потерпілого ОСОБА_9 , наданим в судовому засіданні, суд керується положенням частини 1 статті 337 КПК України, за яким судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Надані потерпілим ОСОБА_9 показання з огляду на межі судового розгляду узгоджуються з усіма наданими суду доказами.

Оцінюючи показання обвинуваченого ОСОБА_10 , надані ним в судовому засіданні, суд зазначає, що обвинувачений вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, згідно висунутого йому обвинувачення визнав, його показання логічно та об`єктивно узгоджуються з іншими доказами у провадженні, зокрема, висновками експерта.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення в такій конкретній ситуації, вважає, що вина ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, повністю доведена.

3. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Дії ОСОБА_10 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

4. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_10 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , відповідно до ст. 67 КК України суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

5. Мотиви призначення покарання

Прокурор в судовому засіданні просив призначити обвинуваченому ОСОБА_10 покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин.

Законний представник потерпілого ОСОБА_16 та представник потерпілого адвокат ОСОБА_18 в судовому засіданні погодились з позицією прокурора щодо доцільності призначення обвинуваченому саме такого покарання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 , повністю визнаючи себе винуватим у скоєному кримінальному проступку, каявся і просив його суворо не карати.

За п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Вирішуючи питання про покарання, відповідно до статті 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_10 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, за формою вини умисним; суспільну небезпеку вчиненого проступку, оскільки людина, її життя і здоров`я є найвищою соціальною цінністю; обставини скоєного кримінального правопорушення; наслідки злочинних дій; особу винного, який раніше не судимий, має повну загальну середню освіту, офіційно не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, має місце постійного проживання, де зареєстрований у визначеному законом порядку, згідно характеристики за місцем проживання характеризується негативно - як особа, яка схильна до бійок, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, на обліку в службі зайнятості як такий, що шукає роботу, не перебуває, матеріальної допомоги по безробіттю не отримує, на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 не перебуває, під час приписки юнаків 2004 р.н. до призовної дільниці не з`явився; позицію потерпілого, висловлену в судовому засіданні його законним представником та представником щодо згоди із прокурором в частині запропонованого покарання обвинуваченому у виді громадських робіт.

Згідно досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, складеної Білоцерківським районним сектором № 3 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області 08.02.2023, ризик вчинення ОСОБА_10 повторного кримінального правопорушення та рівень ризику його небезпеки для суспільства оцінені як середні. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_10 можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк; у разі, якщо суд дійде висновку про звільнення ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням, пропонують, окрім обов`язків, визначених ч.1 ст. 76 КК України, додатково покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 4 ч.3 ст. 76 КК України.

Враховуючи всі наведені вище обставини та особу обвинуваченого ОСОБА_10 , його ставлення до скоєного, майновий стан, наявність двох пом`якшуючих та однієї обтяжуючої покарання обставини, позицію потерпілого, суд, відповідно до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій, вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_10 можливе при призначенні йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України, а саме у виді громадських робіт. Кількість годин громадських робіт суд вважає за доцільне визначити в середніх межах санкції ч.2 ст. 125 КК України. Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_10 , попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

6. Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення без розгляду

Під час кримінального провадження потерпілий ОСОБА_9 через законного представника ОСОБА_16 пред`явив до обвинуваченого ОСОБА_10 цивільний позов в порядку статті 128 КПК України (а.с.18-22).

В подальшому 05.01.2023 представник потерпілого адвокат ОСОБА_19 подав до суду нову редакцію цивільного позову з додатками (а.с.26-64), яка була підтримана потерпілим і його законним представником під час судового провадження.

Цивільний позов обґрунтовано тим, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_10 потерпілому ОСОБА_9 завдано тілесні ушкодження. На лікування потерпілого станом на 01.01.2023 було витрачено кошти в розмірі 10 000,00 грн, що підтверджується письмовими доказами. Крім матеріальної шкоди в указаному розмірі, позивачу завдана моральна шкода, яку останній оцінює в 100 000,00 грн. Такий розмір обґрунтовує тим, що з вини відповідача потерпілий зазнав тяжких травм, які завдали йому душевних страждань. Відповідач нічого не відшкодував та на даний час свідомо ухиляється від відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Позивач був вимушений тривалий час лікуватися, відвідувати слідчого та суд, внаслідок чого порушився його звичний уклад життя. Після отримання травм позивач постійно перебуває в депресивному стані, став знервованим, дратівливим, що негативно відображається на його стосунках із сім`єю та оточуючими його людьми, змушений постійно прикладати додаткові зусилля для організації свого життя, оскільки внаслідок отриманої травми не може вести активне громадське життя та реалізовувати свої повсякденні звички та бажання, постійно думає про дану трагічну подію. Крім усього, його переживання поглибила та обставина, що обвинувачений не бажає у добровільному порядку повернути кошти, витрачені на лікування. На підставі цього представник потерпілого просить стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 10 000 грн, моральну шкоду в сумі 100 000 грн, а також судові витрати у виді витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 20 000,00 грн.

В судовому засіданні потерпілий підтримав поданий його представником цивільний позов у новій редакції та просив повністю задовольнити всі заявлені позовні вимоги.

Законний представник потерпілого позов в новій редакції підтримала з наведених в ньому підстав та додатково пояснила, що після побиття син перебував на стаціонарному лікуванні в Білоцерківській дитячій лікарні вісім днів, після чого був виписаний на амбулаторне лікування під нагляд сімейного лікаря за місцем проживання. На лікування сина було витрачено значні кошти, однак, багатьох квитанцій немає, оскільки не на всі послуги вони видавались. Під час побиття обвинувачений порвав нову куртку і штани її сина, що також становить матеріальні витати. Заявлений розмір моральної шкоди обґрунтовує тим, що обвинувачений наніс її синові тяжких травм, після яких у останнього постійні головні болі, сильно погіршилась пам`ять, стало значно складніше навчатись, мучить безсоння, син став нервовим, що вимагає постійного медикаментозного лікування. Обвинувачений не кається, постійно приймає участь у бійках, через спільних знайомих передає синові погрози. ОСОБА_10 не вживав жодних заходів для врегулювання ситуації, не намагався відшкодувати кошти. Чоловікові із вибаченнями телефонував ОСОБА_12 , а не ОСОБА_14 . Тому вона просить повністю задовольнити цивільний позов та стягнути витрати на правову допомогу адвоката ОСОБА_19 , який представляв інтереси сина під час досудового розслідування згідно договорів про правничу допомогу, в розмірі 20 000,00 грн.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_18 та прокурор також підтримали заявлений цивільний позов в новій редакції та просили повністю його задовольнити.

Цивільний відповідач - обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні частково визнав заявлені до нього позовні вимоги та заявив про згоду відшкодувати потерпілому завдану ним майнову шкоду на суму згідно доданих до позову чеків, моральну шкоду визнав на суму 2 000,00 грн. В решті позову просив відмовити. Додатково зазначив, що має намір відшкодовувати потерплому завдану шкоду щомісячними платежами.

Вирішуючи цивільний позов в новій редакції, заявлений потерпілим, суд виходить із наступного.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

При вирішенні цивільного позову суд зобов`язаний об`єктивно дослідити обставини справи, встановити учасників та характер правовідносин, що склалися між ними, з`ясувати розмір шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, а також визначити порядок її відшкодування. Крім того, суд має ретельно перевірити всі вимоги позивача, врахувати майновий стан винного, його стан здоров`я та вжити інших заходів для справедливого вирішення цього питання.

Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, суд керується наступним.

Згідно ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За положенням ч.3 ст.22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку передбачених законом.

Частиною 1 ст. 1195 ЦК України передбачено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Судом установлено і підтверджується матеріалами цивільного позову, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був доставлений з вулиці до травмпункту в ЛПЗ КОДЛ № 2 о 02 год. 31 хв. 09.07.2022, що вбачається з копії супровідного листка № 138 від 09.07.2022 та талону до нього (а.с.37).

Потерпілий ОСОБА_9 перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КНП КОР «Київська обласна дитяча лікарня № 2» з 09.07.2022 по 18.07.2022 з діагнозом: ЗЧМТ, струс головного мозку, забій та гематома печінки, поверхнева травма голови забій м`яких тканин, забій спинки носа, забій правого ліктя, забій правої кисті. Дитині була надана медична допомога згідно Локального протоколу на безоплатній основі, за договором з Національною службою здоров`я України відповідно до Програми медичних гарантій. Додатково була проведена комп`юторна томографія головного мозку та черепа в діагностичному центрі «Медімпульс», результат обстеження та квитанція про оплату знаходиться у батьків на руках. Транспортування хворого на обстеження в умовах спецтранспорту проплачено батьками, в сумі 500,00 грн. Також батьками було закуплено лікарський засіб «Гемотран», в кількості 5 ампул, квитанція про оплату знаходиться на руках у батьків. За час перебування ОСОБА_9 на стаціонарному лікуванні оперативні втручання не проводились, що підтверджується копією наданої інформації адміністрації КНП КОР «Київська обласна дитяча лікарня № 2» (а.с.35).

При виписці з лікарні 18.07.2022 ОСОБА_9 було рекомендовано нагляд сімейного лікаря та хірурга, охоронний режим протягом 1 місяця, дотримання дієти 10 діб, обмеження фізичних навантажень 2 місяці, звільнення від фізкультури на 2 місяці, «Етамзилат» 2 таб.-2 р/добу-7 днів. Контроль УЗД органів черевної порожнини та лабораторних показників (ЗАК, ЗАС) через 7, 14, 30 діб - що підтверджується копією виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 3173 (а.с.52 на звороті, 53).

Суд проаналізував усі додані до матеріалів кримінального провадження копії призначень потерпілому ОСОБА_9 /а.с.35-53/ та копії чеків /а.с.55, 56/, оригінали яких були надані суду для огляду в судовому засіданні, та встановив, що позивачем підтверджено витрати на придбання ліків та медичних препаратів за призначеннями на загальну суму 7 537,80 грн, а саме:

призначення від 18.07.2022 таблетки «Етамзилат» /а.с.53/ - відповідає чеку № 201701 від 18.07.2022 на суму 72,03 грн /а.с.55/;

призначення від 10.07.2022 мазь «Траумель С» /а.с.49 на звороті/ - відповідає чеку № 3505 від 10.07.2022 на суму 268,60 грн /а.с.55/;

призначення від 09.07.2022 р-н «Гемотран», «Аналгін» /а.с.40/ - відповідає чеку від 15.07.2022 на суму 705 грн, чеку від 11.07.2022 на суму 672,50 грн та чеку від 10.07.2022 на суму 54,70 грн /а.с.56/;

призначення від 11.07.2022 КТ /а.с.50 та на звороті/ - відповідає чеку від 13.07.2022 на суму 2 000 грн /а.с.56/;

призначення від 11.07.2022 «Кваніл» /а.с.50 на звороті/ - відповідає чеку від 14.07.2022 на суму 302,67 грн /а.с.55/;

призначення згідно рекомендації у виписці з карти стаціонарного хворого МРТ головного мозку /а.с.189 і на звороті/ - відповідає чеку від 23.02.2023 на суму 1500 грн /а.с.191/;

призначення згідно рекомендації у виписці з карти стаціонарного хворого та консультаційного висновку спеціаліста «Гематае» та «Новартест» /а.с.189,190/ - відповідає чекам від 24.02.2023 на суму 373,90 грн та 1588,40 грн /а.с.191/.

Крім того, суд вважає обґрунтованими заявлені матеріальні витрати за послуги перевезення хворого ОСОБА_9 спецтранспортом на суму 500,00 грн /а.с.35/.

На підтвердження решти призначених медичних препаратів з метою лікування спричинених тілесних ушкоджень потерпілому, чеків суду не надано.

Зокрема, суд критично оцінює документи на переказ готівки в гривні № від 15.07.2022 на суму 100,00 грн та № від 13.07.2022 на суму 85,00 грн, оскільки копії цих документів містять лише інформацію про перерахунок коштів з банку та не підтверджують придбання медичних препаратів чи оплату медичних послуг за призначенням.

На підставі наведеного, вимога цивільного позивача (потерпілого) ОСОБА_9 в частині стягнення з відповідача (обвинуваченого) ОСОБА_10 завданої матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню на суму 8 037,80 грн (7 537,80 + 500), що підтверджуються медичними призначеннями та чеками. В іншій частині матеріальні витрати позивачем не доведені.

Вирішуючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, суд зауважує таке.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України фізична особа, яка зазнала душевних страждань, має право на відшкодування моральної шкоди.

При визначенні розміру моральної шкоди, який підлягає стягненню з обвинуваченого, суд враховує положення п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» із змінами внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», згідно якого розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості.

Згідно з п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

У цьому зв`язку суд керується також рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Ромашов проти України» від 27.07.2004 і вважає, що завдана позивачу моральна шкода не може бути виправлена лише шляхом Констатації Судом факту порушення.

Крім того, в даному рішенні Європейський суд констатує, що моральну шкоду не можна відшкодувати у повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Судом встановлено, що у зв`язку із заподіянням обвинуваченим потерпілому легких тілесних ушкоджень, останній перебував на стаціонарному лікуванні з 09.07.2022 по 18.07.2022, мав проблеми зі станом свого здоров`я та погане самопочуття, було змінено його звичний ритм життя, він був позбавлений можливості нормального спілкування з рідними та близькими. З цього суд висновує, що потерпілий ОСОБА_9 дійсно зазнав душевних переживань у зв`язку із неможливістю забезпечення нормального способу свого життя протягом певного часу та відчував душевні страждання з цього приводу.

Разом з цим, суд враховує майновий стан винного, який не є інвалідом та пенсіонером, офіційно не працює, хоча має працездатний вік, що не позбавляє його можливості працювати, неповнолітніх або непрацездатних осіб на його утриманні немає.

Оскільки такий спосіб захисту цивільних прав, як компенсація моральної (немайнової) шкоди, не повинен стати засобом безпідставного збагачення потерпілої особи - розмір присудженої до відшкодування моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен вести до збагачення потерпілого за рахунок винного.

З матеріалів справи не вбачається достатньо переконливих доказів заподіяння такого розміру моральної шкоди, який заявлено у позові, а також такого матеріального стану відповідача (обвинуваченого), який би свідчив про його спроможність реально задовольнити вимоги позивача у заявлених розмірах грошового стягнення. Відтак, суд вважає завищеним заявлений позивачем до відповідача ОСОБА_10 розмір моральної шкоди в сумі 100 000 грн, та приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_9 моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн. Саме такий розмір задоволених позовних вимог, на думку суду, відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, а також не порушує баланс між правами обвинуваченого, з одного боку, та інтересами потерпілого, - з іншого.

При вирішенні питання про стягнення судових витрат, суд висновує таке.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються, серед іншого, із витрат на правову допомогу.

Витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження (ч.2 ст. 120 КПК України).

За положенням частини 1 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Згідно ч.1 ст. 58 КПК потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник - особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником.

Повноваження представника потерпілого на участь у кримінальному провадженні підтверджуються , зокрема, документами, передбаченими статтею 50 КПК України, - якщо представником потерпілого є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні (ч.3 ст. 58 КПК України).

Такими документами є: 1)свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2)ордер, договір із захисником або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги (ч.1 ст. 50 КПК).

Згідно зі ст. ст. 26, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, ордеру. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу та інші, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, згідно зі ст. 137 ЦПК України несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу у розмірі 20 000 грн позивачем подано:

копію договору про надання правничої допомоги адвокатом № 25/22-к від 13.07.2022 між законним представником неповнолітнього ОСОБА_9 ОСОБА_20 , як клієнтом, та ОСОБА_19 , як адвокатом, предметом якого є надання юридичної послуги, а саме здійснення представництва інтересів клієнта в усіх органах державної влади, установах, організаціях, правоохоронних органах у кримінальному провадженні на стадіях досудового розслідування та судового провадження у суді першої, апеляційної та касаційної інстанції. Пунктом 3 даного договору передбачено, що оплата за надання правничої допомоги здійснюється за домовленістю сторін та фіксується актами виконаних робіт. Оплата проводиться протягом 10 днів з дня підписання даного договору сторонами. Факт оплати підтверджується відповідними платіжними квитанціями виданими адвокатом (а.с.167 та на звороті);

копію договору про надання правничої допомоги адвокатом № 03/23-к від 03.01.2023 між законним представником неповнолітнього ОСОБА_9 ОСОБА_16 , як клієнтом, та ОСОБА_19 , як адвокатом, предметом якого є надання юридичної послуги, а саме здійснення представництва інтересів клієнта в усіх органах державної влади, установах, організаціях, правоохоронних органах у кримінальному провадженні на стадіях досудового розслідування та судового провадження у суді першої, апеляційної та касаційної інстанції. В пункті 3.1. цього договору сторони обумовили сплату клієнтом винагороди (гонорару) в розмірі 20 000,00 грн протягом 10 днів з дня підписання даного договору (а.с.61 та на звороті);

акт № 03/23 виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги адвокатом від 05.01.2023, згідно якого «Виконавець» надав, а «Заявник» прийняв юридичні послуги у формі надання правничої допомоги на стадії досудового розслідування у даному кримінальному провадженні. Вартість наданих послуг складає 20 000 грн (а.с.170);

копію квитанції про оплату гонорару за надання правничої допомоги адвокатом № 03/23 від 05.01.2023, якою підтверджено сплату ОСОБА_16 адвокату ОСОБА_19 гонорару в сумі 20 000 грн по договорам про надання правничої допомоги № 25/22-к від 13.07.2022 та № 03/23-к від 03.01.2023 (а.с.62).

Надані стороною позивача документи відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України є належними доказами понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу і сплати грошових коштів за надання такої адвокату ОСОБА_19 у цій справі.

Згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 28.12.2020 у справі №640/18402/19, розмір гонорару адвоката, встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу та часу, витраченого представником позивача, а отже, є визначеним. Адвокат не повинен підтверджувати розмір гонорару іншими письмовими доказами, якщо гонорар встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі.

На підставі наведеного та зважаючи на відсутність клопотань відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами в порядку ст. 137 ЦПК України, - суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі в сумі 20 000,00 гривень.

Отже, заявлений потерпілим ОСОБА_9 через представника цивільний позов в новій редакції підлягає частковому задоволенню.

7. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Процесуальні витрати на залучення експертів та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_10 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 50, 51, 56, 65-67, ч. 2 ст. 125 КК України, ст.ст. 26, 118, 124, 126-129, 318, 322, 337, 368, 370, 371, 373, 374, 376, 392-395, ч.15 ст. 615 КПК України, ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1177, 1195 ЦК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_8 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Запобіжний захід ОСОБА_10 не застосовувати.

Цивільний позов у новій редакції потерпілого ОСОБА_9 , заявлений в його інтересах представником адвокатом ОСОБА_19 , до ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 виданий 23.03.2022 органом № 3245, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , паспорт № НОМЕР_4 виданий 21.10.2020 органом № 3245, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ) матеріальну шкоду в розмірі 8 037 (вісім тисяч тридцять сім) гривень 80 копійок; моральну шкоду в сумі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок та судові витрати - витрати на правову допомогу в розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок.

У решті позову відмовити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Таращанський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію повного тексту вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та іншим учасникам судового провадження.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Вирок проголошено 14.03.2023 о 15-30 годині негайно після виходу суду із нарадчої кімнати.

Головуюча суддя Таращанського районного суду Київської області ОСОБА_21