Справа № 364/490/22
Провадження № 1-кп/364/62/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2022 року Володарський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

малолітнього потерпілого ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Володарка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000080 від 28.07.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Капустинці Володарського району Київської області, громадянина України, з повною загальною освітою, одруженого, пенсіонера, учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

27 липня 2022 року приблизно о 20 годині, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння на першому поверсі під`їзду житлового будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, пов`язаних із кепкуванням, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс один удар долонею правої руки в ліву область голови малолітньому потерпілому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинивши йому тілесні ушкодження у виді синця перенісся та синця лівої вушної раковини, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Вказані дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

II. Позиція обвинуваченого та його захисника.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, за обставин викладених у обвинувальному акті визнав, щиро розкаявся, попросив вибачення у законного представника потерпілого. Пояснив, що приблизно о 20-й годині 27.07.2022 року він, заходячи в перший під`їзд будинку АДРЕСА_2 , чув як діти, які грались на вулиці, його обзивали, кидали в його сторону каміння, піднявся на третій поверх будинку, після чого спустився на перший та стояв біля вхідних дверей під`їзду. В цей час до під`їзду зайшов малолітній ОСОБА_8 , де ОСОБА_6 схопив дитину за комір та наніс йому один удар долонею у потилицю. Після цього, малолітній потерпілий ОСОБА_4 сам вдарився об двері, під час чого у нього випав телефон та розбився. Пізніше приїхала швидка медична допомога та поліція, та ОСОБА_6 був доставлений з метою його освідування до лікарні, про що він не заперечував. Додатково зазначив, що телефон малолітнього потерпілого не брав та не розбивав. Цивільний позов визнав частково, а саме в частині відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 5000 грн та моральної шкоди у розмірі 5000 грн також.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 підтримав позицію свого підзахисного, просив суд з урахуванням віку ОСОБА_6 , його матеріального стану та статусу пенсіонера, враховуючи, що він вину визнав повністю, вибачився перед потерпілою та готовий наразі частково відшкодувати шкоду у розмірі 1000 грн, призначити обвинуваченому покарання у мінімальному розмірі штрафу, який передбачений ч.1 ст. 125 та ч. 2 ст. 53 КК України. Крім того, просив суд залишити позовну заяву без розгляду, оскільки вона не відповідає вимогам ст. 175-177 ЦПК України, позивачем, на його думку, повинен бути саме малолітній потерпілий ОСОБА_4 в особі матері, а не його законний представник ОСОБА_5 . Також позовна заява не обгрунтована в частині відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 2400 грн за невиконання родиною потерпілих зобов`язань щодо договору перевезення, оскільки ФОП ОСОБА_9 не є учасником справи; щодо матеріальної шкоди у розмірі 5000 грн на відшкодування вартості розбитого мобільного телефону та моральної шкоди у розмірі 20000 грн, вважав, що відсутні належні докази, які б підтверджували таку шкоду у вказаних розмірах.

ІІІ. Позиція потерпілої сторони.

Допитаний у судовому засіданні малолітній потерпілий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за участі його законного представника ОСОБА_5 , за участі практикуючого психолога Володарського ліцею Володарської селищної ради ОСОБА_10 , та за участі соціального педагога Володарського ліцею Володарської селищної ради ОСОБА_11 повідомив суду, що гуляв на подвір`ї з іншими хлопцями, хлопець на ім`я ОСОБА_12 кинув камінь у сторону ОСОБА_6 , який заходив до під`їзду, після чого ОСОБА_4 зайшов у під`їзд будинку, де побачив ОСОБА_6 , який схопив його за комір та вдарив у обличчя, що відбувалось далі не пам`ятає.

Законний представник потерпілого ОСОБА_5 пояснила суду, що її син заїкається, особливо під час нервових ситуацій, потребує психологічної допомоги, отримав тілесні ушкодження у виді синців на переніссі та лівій вушній раковині, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень. Також повідомила, що під час удару було пошкоджено мобільний телефон дитини Xiaomi Redmi 9. Заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 7400 грн та моральної шкоди у розмірі 20000 грн підтримує у повному обсязі, просить його задовольнити.

ІV. Досліджені в судовому засіданні докази.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 , яка є сусідом обвинуваченого, пояснила, що 27.07.2022 до неї приїхала ОСОБА_14 разом зі своєю дитиною, вони перебували вдома у кв. АДРЕСА_3 . Увечері цього ж дня, приблизно о 20-й годині вона разом із ОСОБА_14 вийшли на вулицю до автомобіля останньої, та побачила, що ОСОБА_6 заховався за дверима першого під`їзду, діти грались поруч, почувши крик, побачила, що ОСОБА_6 , перебуваючи на сходах до входу у під`їзд, правою рукою вдарив у область голови малолітнього ОСОБА_4 , який впав на землю та після чого ОСОБА_6 кинув мобільний телефон об землю, який розбився.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 , пояснила суду, що влітку 2022 року (точну дату та час не пам`ятає) вона приїхала до ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_2 , де вони разом проводили дозвілля. Ввечері, коли збиралась їхати додому вона разом з ОСОБА_13 вийшли на вулицю, біля під`їзду бігали діти , ОСОБА_6 стояв біля під`їзду, почула крик та галас, повернувшись у сторону першого під`їзду побачила, що ОСОБА_6 , стояв на сходах біля входу у під`їзд, навпроти стояв малолітній ОСОБА_4 , якого ОСОБА_6 вдарив правою рукою по голові. Також зазначила, що після цього в руках ОСОБА_6 побачила мобільний телефон, який він кинув та розбив.

Із витягу з ЄРДР від 28.07.2022 року вбачається, що заявник ОСОБА_5 звернулась до поліції у зв`язку з тим, що 27.07.2022 року гр. ОСОБА_6 заподіяв тілесні ушкодження малолітньому сину заявниці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який підтверджує факт внесення до ЄРДР відомостей про інкриміноване ОСОБА_6 кримінальне правопорушення (кримінальний проступок).

Судом досліджена заява ОСОБА_5 про факт нанесення її малолітньому сину тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , у зв`язку з чим просить розпочати кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення.

Досліджено у судовому засіданні довідку №379 від 28.07.2022, видану Комунальним некомерційним підприємством Володарської селищної ради «Володарська лікарня» відділенню поліції № 4 Білоцерківського районного управління поліції ГУНП у Київській області про те, що ОСОБА_15 , 6 років, внаслідок побиття 27.07.2022 о 20 год.10 хв. встановлений діагноз забиття м`яких тканини голови, тулуба, переносиці.

Судом досліджено протокол проведення слідчого експерименту з фотознімками від 18.09.2022 року, за яким свідок ОСОБА_14 відтворила обставини події від 27.07.2022 року, зокрема показала, місце вчинення кримінального правопорушення ганок до під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_2 та механізм нанесення ОСОБА_6 тілесного ушкодження правою рукою в область лівої вушної раковини малолітнього потерпілого ОСОБА_4 . Також показала, що ОСОБА_6 тримаючи у руках мобільний телефон, кинув його на асфальтне покриття.

Судом досліджено протокол проведення слідчого експерименту з фотознімками від 18.09.2022 року, за участю соціального педагога ОСОБА_16 та законного представника ОСОБА_5 , за яким малолітній потерпілий ОСОБА_4 відтворив обставини події від 27.07.2022 року, показавши місце вчинення кримінального проступку та механізм нанесення тілесних ушкоджень рукою, в результаті яких він отримав удар у ліву частину обличчя та перенісся. Також показав, що його телефон розбив ОСОБА_6 .

Судом досліджено висновок судово-медичного експерта № 125 від 02.08.2022 року, згідно з яким у малолітнього потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлені тілесні ушкодження у виді набряку м`яких тканин тім`яного бугра справа, синця перенісся, синця лівої вушної раковини, садна лівої бокової поверхні шиї, три садна лівої лопатки. Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупого предмету. Кількість точок прикладання сили- не менше трьох. По даних медичної документації тілесні ушкодження утворились 27.07.2022. Описані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень та могли утворитись від дії рук іншої людини та при падінні з вертикального падіння на площину.

З оригіналу довідки № 830 про клінічне обстеження на стан сп`яніння особи, що не є водієм транспортного засобу судом встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 27.07.2022 знаходився у алкогольному сп`янінні -0,7%. З відповідної графи довідки вбачається, що останнє вживання алкоголю - 27.07.2022 о 14-й годині.

Також судом у судовому засіданні досліджено копію рапорту дізнавача СДВП № 4 поліції В. Свинцицької про те, що в ході досудового розслідування встановлено, 27.07.2022 приблизно о 20 годині 10 хвилин малолітньому ОСОБА_4 було завдано тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_6 та після чого останній вихватив мобільний телефон Xiaomi Redmi 9, синього кольору, який належав потерпілому та кинув його на асфальтне покриття, в результаті чого він розбився.

V. Оцінка суду.

Стороною обвинувачення в підтвердження вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, суду надано такі докази: витяг з ЄРДР від 28.07.2022 року, заяву ОСОБА_5 , протокол слідчого експерименту від 18.09.2022 року разом із фототаблицею, протокол слідчого експерименту від 18.09.2022 року разом із фотознімками, висновок судово-медичної експертизи № 125 від 02.08.2022 року, медичну довідку від 28.07.2022, копію рапорту від 16.09.2022 та довідку про медичне освідування обвинуваченого № 830 від 27.07.2022.

Надані стороною обвинувачення докази узгоджуються між собою та показами свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , які визнані судом правдивими. Досліджені докази в їх сукупності із показаннями свідків не викликають у суду сумніву в їх достовірності.

Показання самого обвинуваченого під час судового розгляду були неоднозначними, а саме він пояснив суду, що наносив удар по потилиці дитині, після цього вказав, що по обличчю, також зазначив, що дитина сама вдарилась об двері під`їзду, крім того, вказав, що наніс один удар лише у під`їзді, хоча це спростовується показаннями свідків. Таким чином, суд критично ставиться до неоднозначних показань самого обвинуваченого, оскільки вони повністю спростовуються наданими доказами та показаннями свідків. Доказів на підтвердження своїх показань, обвинувачений суду не надав.

Аналізуючи досліджені докази, суд приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Згідно зі ст.368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, зокрема, питання чи містить діяння, у якому обвинувачується особа, склад кримінального правопорушення та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Частина 1 статті 125 КК України встановлює кримінальну відповідальність за умисне легке тілесне ушкодження.

За нормативним визначенням умисне легке тілесне ушкодження з об`єктивної сторони характеризується діянням у вигляді умислу на заподіяння іншій людині тілесних ушкоджень, наслідком у вигляді завдання тілесних ушкоджень та причинним зв`язком між вказаним діянням та наслідком, а з суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання.

З висновку судово медичної експертизи від 02.08.2022 року встановлено, що завдані ОСОБА_6 тілесні ушкодження малолітньому потерпілому ОСОБА_4 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Враховуючи викладене, заслухавши учасників судового засідання та дослідивши матеріали кримінального провадження, в тому числі й відомості, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю поза розумним сумнівом.

Отже суд, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до статті 94 КПК, враховуючи, що ОСОБА_6 наніс ОСОБА_4 удар правою долонею, що свідчить про цілеспрямованість умислу обвинуваченого направленого на завдання тілесних ушкоджень малолітньому потерпілому кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.

Суд також зазначає, що клопотання захисника про залишення цивільного позову без розгляду не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Підстави для залишення позовної заяви без розгляду передбачені ст. 257 ЦПК України та є вичерпними.

Аналізуючи зміст вказаної норми, суд не вбачає наявності жодної обставини, яка б мала слугувати підставою для залишення заявленого позову без розгляду.

Зокрема, невідповідність позову вимогам щодо форми та змісту не являється підставою для залишення його без розгляду.

Посилання захисника на ту обставину, що у позові зазначений не той позивач, суперечить вимогам ст. 13 та 59 ЦПК України.

Крім того, суд також зазначає, що доводи захисника про виключення з обвинувачення у даному випадку обставини, що обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння є неспроможними та не підтверджені протилежними доказами зі сторони захисту.

VІ. Призначення покарання.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 в порядку ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини та вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_6 , суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до статті 65 КК України, враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінального проступку, особу обвинуваченого, який є особою похилого віку, на його утриманні ніхто не перебуває, який отримує пенсію, згідно побутової характеристики зарекомендував себе задовільно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває, є інвалідом 3 групи та має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Санкція частини 1 статті 125 КК України передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.

Обвинувачений ОСОБА_6 , 1953 року народження, у зв`язку з цим на підставі ст. 56, 57 КК України йому не можуть бути призначені покарання у виді виправних або громадських робіт.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 04.10.2003 року суди, призначаючи покарання у виді штрафу мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків.

За таких обставин, на підставі викладеного та з урахуванням того, що ОСОБА_6 вину свою у вчиненому визнав, вибачився перед законним представником потерпілого, суд відповідно до ст. 50 КК України приходить до висновку, що ОСОБА_6 необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах санкції статті, а саме у розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян, яке на думку суду, буде необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

VІІ. Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Законним представником потерпілого ОСОБА_5 заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 7400 грн та моральної шкоди у розмірі 20000 грн до обвинуваченого ОСОБА_6 , який ухвалою суду від 04.11.2022 прийнятий судом у даному кримінальному провадженні.

Вирішуючи даний цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Частиною 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, якою встановлюються загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, передбачають відшкодування за неї за наявності вини особи, яка заподіяла шкоду.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд вважає доведеними позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 5000 грн, оскільки факт пошкодження мобільного телефону обвинуваченим під час вчинення кримінального правопорушення відносно малолітнього потерпілого повністю знайшов своє підтвердження під час судового розгляду, зокрема підтверджується відповідними доказами та показаннями свідків та знаходиться у причинному зв`язку між протиправними діями обвинуваченого та негативними наслідками у виді пошкодження майна.

В решті цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 2400 грн не підлягає задоволенню, оскільки надані докази свідчать про те, що чоловік позивачки не виконав зобов`язання за договором перевезення, проте останній не набув жодного процесуального статусу під час подачі цивільного позову.

Також суд дійшов висновку про часткове задоволення цивільного позову про відшкодування моральної шкоди, з огляду на наступне.

Згідно із п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами і доповненнями «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» вказано, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру і об`єму страждань (фізичних, душевних, психічних і тому подібне), яких отримав позивач, характер немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення і тому подібне) і з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін в його життєвих і виробничих відносинах, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд повинен виходити з принципів законності, зваженості і справедливості.

Так, малолітній потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесне ушкодження у виді набряку м`яких тканин тім`яного бугра справа, синця перенісся, синця лівої вушної раковини, садна лівої бокової поверхні шиї, три садна лівої лопатки, що підтверджується висновком судово - медичної експертизи № 125 від 02.08.2022 року.

Встановлено, що у зв`язку з отриманням легких тілесних ушкоджень, потерпілому необхідна психологічна допомога, оскільки йому завдано фізичне та психологічне насильство, що негативно вплинуло на внутрішній емоційний стан дитини та завдало тривалих страждань, він почав заїкатись та це посилюється під час нервового стресу. Крім того, законний представник потерпілого була змушена прикладати зусилля для відновлення фізичного стану здоров`я дитини. Таким чином суд бере до уваги, що потерпілому, який на час вчинення кримінального проступку був шестирічною дитиною, діями обвинуваченого завдана моральна шкода, яка полягає у душевних та фізичних стражданнях, які останній отримав у зв`язку з отриманим тілесним ушкодженням. Крім цього, суд приймає характер і об`єм фізичних, душевних і психічних страждань, заподіяних протиправними діями обвинуваченого, характер нанесення легкого тілесного ушкодження та наявність причинного зв`язку між неправомірними діями обвинуваченого у відношенні ОСОБА_4 та наслідками у виді отриманих ушкоджень останнім.

Суд приймає до уваги, що в судовому засіданні від 14.11.2022 обвинувачений ОСОБА_6 вибачився за свої дії перед законним представником потерпілого, щиро розкаявся, запропонував частково відшкодувати завдану шкоду.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку про те, що малолітньому потерпілому ОСОБА_4 була заподіяна моральна шкода, беручи до уваги характер нанесення легкого тілесного ушкодження, ступеня вини ОСОБА_6 , з урахуванням віку малолітньої дитини та нанесенню психіці дитини негативних наслідків, що виразилось у заїканні та постійному нервовому стані дитини, суд доходить висновку, що розмір моральної шкоди, яку належить відшкодувати законному представнику малолітнього потерпілого ОСОБА_5 , з урахуванням вимог розумності, справедливості та співмірності становить 10000 гривень.

При цьому суд оцінює і матеріальне положення обвинуваченого ОСОБА_6 , який осіб на утриманні не має, отримує пенсію як учасник ліквідації наслідків аварії Чорнобилської АЕС, а тому в змозі реально виплати потерпілій стороні вищевказану суму коштів.

Таким чином, для відновлення порушеного права цивільний позов підлягає частковому задоволенню, тому з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь позивачки ОСОБА_5 слід стягнути суму матеріальної шкоди у розмірі 5000 грн та моральної шкоди у розмірі 10000 грн, а загалом 15000 грн.

Запобіжний захід не обирався. Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 50, 53, 65, ч.1 ст. 125 КК України, ст. 23,1166 ЦК України та ст. 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_6 до набуття вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП невідомий, проживає за адресою: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_5 ) матеріальну шкоду у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень та моральну шкоду у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень, а разом 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

У іншій частині цивільного позову відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1