Справа № 484/89/23
Провадження № 1-кп/484/153/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2023 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська кримінальне провадження № 0000516 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Першотравневе Долинського району Кіровоградської області, громадянина України, українця, РНОКПП НОМЕР_1 , з середньою освітою, одруженого, який має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , а проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу по мобілізації на посаді номера обслуги 2 артилерійського взводу 11 артилерійської батареї 4 артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «старший солдат», не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

26.02.2022 ОСОБА_3 призваний по мобілізації на військову службу у Збройних Силах України, а саме до військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до наказу т.в.о. командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 26.02.2022 № 41 старшого солдата ОСОБА_3 прийнято на військову службу та призначено на посаду номера обслуги 2 артилерійського взводу 11 артилерійської батареї 4 артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «старший солдат», зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення, та визначено таким, що з 26.02.2022 справи та посаду прийняв, і приступив до виконання службових обов`язків за посадою шпк «солдат».

Відповідно до положень п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації, є день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).

Відтак, з 26.02.2022, тобто з моменту зарахування ОСОБА_3 до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , останній набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Згідно ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

З моменту видання Президентом України Указу «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 на території України почав діяти воєнний стан, який триває дотепер.

Згідно п. п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Про запроваджений в Україні воєнний стан та порядок проходження військової служби старшому солдату ОСОБА_3 достеменно було відомо, і до часу самовільного залишення місця несення служби, останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Проходячи військову службу, старший солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Однак, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, старший солдат ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисного військового злочину проти встановленого порядку несення військової служби, за наступних обставин.

Так, 23.07.2022 старший солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби по мобілізації, проходячи її на посаді номера обслуги 2 артилерійського взводу 11 артилерійської батареї 4 артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «старший солдат», діючи умисно, всупереч вищезазначених вимог закону, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків з військової служби в умовах воєнного стану, не з`явився вчасно на службу без поважних причин до тимчасового місця дислокації окремих підрозділів військової частини НОМЕР_2 , що на той час перебувала за адресою: АДРЕСА_3 , та незаконно перебував поза межами військової частини НОМЕР_2 за адресою свого фактичного проживання: АДРЕСА_2 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, до 22.11.2022.

22.11.2022 о 11 годині 30 хвилин, старший солдат ОСОБА_3 добровільно прибув до Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону та заявив про себе, як про дійсного військовослужбовця військової служби по мобілізації та вчинений ним злочин.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він 23.07.2022, будучи військовослужбовцем військової служби по мобілізації, проходячи військову службу на посаді номера обслуги 2 артилерійського взводу 11 артилерійської батареї 4 артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «старший солдат», діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», не з`явився вчасно на службу без поважних причин до тимчасового місця дислокації окремих підрозділів військової частини НОМЕР_2 , що на той час перебувала за адресою: АДРЕСА_3 , та незаконно перебував поза межами військової частини НОМЕР_2 за адресою свого фактичного проживання: АДРЕСА_2 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, до 11 год. 30 хв. 22.11.2022, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчиненому в умовах воєнного стану.

Після надходження обвинувального акту до суду, 07.03.2023, між обвинуваченим ОСОБА_3 за участю його захисника - адвоката ОСОБА_5 та прокурором Первомайської відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості, за умовами якої було узгоджено, що обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнає вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.5 ст.407 КК України. Між сторонами було досягнуто угоди про те, що за ч.5 ст.407 КК України ОСОБА_3 необхідно визнати винним та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, застосувати положення ст.75КК України та звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком, при цьому покласти обов`язки, передбачені ст.76 КК України. Сторони ознайомились з правовими наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбаченими ст.473 КПК України, а саме: для підозрюваного чи обвинуваченого - обмеження права оскарження вироку, згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу; наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку, згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу. Сторони ознайомились з правовими наслідками невиконання угоди про визнання винуватості, передбаченими ст.476 КПК України, а саме, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор, відповідно, мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, розглядається в судовому засіданні за участю сторін угоди, з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для судового розгляду. Суд своєю ухвалою скасовує вирок, яким затверджена угода, якщо особа, яка звернулася з відповідним клопотанням, доведе, що засуджений не виконав умови угоди. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була ініційована на стадії досудового розслідування. Ухвала про скасування вироку, яким була затверджена угода, або про відмову у скасуванні вироку може бути оскаржена в апеляційному порядку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Враховуючи наведене, суд розглядає справу відповідно до вимог ст.ст.473,474 КПК України.

Допитаний під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 повністю і беззаперечно визнав себе винним у пред`явленому обвинуваченні, ніякі фактичні обставини справи не заперечував, у скоєному розкаявся. Повністю підтвердив добровільність наміру укласти угоду про визнання винуватості та готовність відбути визначене в угоді покарання.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 підтвердив зазначені обставини, а також добровільність укладення угоди обвинуваченого та його обізнаність з обмеженнями під час розгляду справи і наслідками укладення угоди про визнання винуватості.

Суд, у відповідності до ч.2 ст.473 КПК України та ч.4 ст.474 КПК України, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_3 його права та наслідки укладення і затвердження угоди, переконався у добровільності укладення угоди і що угода не є наслідком насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор заявили, що вони повністю розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.

В ході перевірки відповідності зазначеної угоди вимогам КПК України, судом встановлено, що її умови відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають нормам кримінального законодавства, а також ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

За таких обставин, суд вважає необхідним зазначену вище угоду про визнання винуватості затвердити, а обвинуваченого ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, призначивши йому покарання, визначене угодою.

Суд вважає недоцільним обирати ОСОБА_3 запобіжний захід до набрання вироком законної сили, оскільки досі він сумлінно виконував свої процесуальні обов`язки.

Керуючись ст.ст.370-374,473 - 475, КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_6 та прокурором Первомайської відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 , укладену 07.03.2023 - затвердити.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4,6,7ст.474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст.469 КПК України,угода не може бути укладена.

СУДДЯ: ОСОБА_1