Дата документу 29.03.2023 Справа № 334/5763/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 334/5763/17 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/642/23 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

розглянула 29 березня 2023 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28 грудня 2022 року, якою клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0005691 від 16.09.2016 відносно ОСОБА_9 повернуто прокурору.

Встановлені ухвалою суду першої інстанції обставини:

У вересні 2017 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005691 від 16.09.2016 відносно ОСОБА_9 (головуючий суддя ОСОБА_10 ).

Згідно розпорядження керівника апарату Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31.10.2018 проведено повторний автоматизований розподіл справи між суддями, визначено головуючого суддю ОСОБА_1 .

У підготовче судове засідання ОСОБА_9 протягом всього часу перебування справи в провадженні суду не з`являється.

У зв`язку з тим, що угода з адвокатом, який здійснював захист ОСОБА_9 , була розірвана за взаємною згодою сторін, ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23.12.2022 року залучено захисника для надання безоплатної вторинної правової допомоги.

У підготовче судове засідання 28.12.2022 року ОСОБА_9 , його законний представник ОСОБА_11 , потерпілі не з`явились. Враховуючи обставини даної справи, відсутність клопотань учасників процесу про відкладення підготовчого засідання, суд вважає за можливе провести підготовче засідання у відсутності зазначених осіб.

Захисник звернувся з клопотанням про закриття кримінального провадження у зв`язку зі спливом строків притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених ст.49 КК України, а тому вважав недоцільним вирішувати питання щодо відповідності клопотання вимогам КПК України і призначення клопотання до судового розгляду.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні пояснив, що клопотання захисника вважає обґрунтованим, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відповідає вимогам закону і підстав для його повернення не вбачається.

Ухвалою суду від 28.12.2022 року залишено без задоволення клопотання захисника про закриття провадження у справі у зв`язку зі звільненням ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28 грудня 2022 року клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0005691 від 16.09.2016 відносно ОСОБА_9 повернуто прокурору.

Повертаючи клопотання прокурору, суд першої інстанції дійшов висновку, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_9 не відповідає вимогам КПК України.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі прокурор, не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, вважає її необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що досудовим розслідуванням було отримано данні, які свідчать про наявність у підозрюваного психічного захворювання та проведено судово-психіатричну експертизу. У зв`язку з неможливістю встановити місце перебування підозрюваного, 15.11.2016 року слідчим зупинене досудове розслідування та ОСОБА_9 оголошено у розшук. У зв`язку зі встановленням місця перебування підозрюваного, 30.08.2017 року досудове розслідування відновлено та в цей же день до Ленінського районного суду м. Запоріжжя скеровано клопотання про застосування відносно ОСОБА_9 примусових заходів медичного характеру, а саме госпіталізації до психіатричної установи зі звичайним наглядом.

Підставою для повернення клопотання стало його невідповідність вимогам ст.2 КПК України, разом з тим глава 39 КПК України не містить жодного критерію щодо форми та змісту відповідного процесуального документу. Крім того, суд взяв до уваги як істотне порушення вимог КПК України той факт, що ОСОБА_9 не проживає за адресою, яка вказана в клопотанні, оскільки неодноразово направляв за цією адресою судові виклики які потім повертались без відмінки про вручення. Крім надіслання судових повісток на адресу ОСОБА_9 про його виклики до зали судових засідань, будь-яких інших заходів судом не вжито. Також, в матеріалах судової справи міститься лист головного лікаря КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР, про те, що з 2018 року ОСОБА_9 на лікуванні у вказаній установі не перебуває. Попри це судом не вжито заходів щодо повторного звернення до КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР для встановлення або спростування факту перебування ОСОБА_9 на теперішній час на лікуванні.

Також зазначає, що положеннями глави 39 КПК України не передбачено особливий порядок розгляду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно особи, а тому проведення підготовчого та судового засідань повинен здійснюватись згідно положень глави 28 КПК України з викликом усіх учасників проваджень до зали судових засідань. Однак підготовче судове засідання було проведено без участі потерпілих та без участі самого ОСОБА_9 .

Вважає, що 28.12.2022 року стороною захисту обґрунтовано заявлено клопотання у відповідності до ст.49 КПК України щодо закриття даного провадження, оскільки з дня вчинення ОСОБА_9 діяння минуло більше 6 років, а судом це залишено по заувагою.

Просить ухвалу суду скасувати, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру повернути до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу.

Захисник також наполягав на задоволенні апеляційної скарги прокурора.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.292 КПК України клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам статті 291 цього Кодексу, а також містити інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати, та позицію щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я.

Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, якщо воно не відповідає вимогам кримінального процесуального Кодексу України.

Підставами для повернення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_9 стала встановлена судом невідповідність зазначеного процесуального документу вимогам кримінального процесуального кодексу України. Повернення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру прокурору передбачає не формальну невідповідність такого клопотання вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які об`єктивно перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 03.10.2012 року № 223-1430/0/4-12 «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру, прокурору, якщо вони не відповідають вимогам статей 291, 292 КПК України, зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки.

Як вбачається з матеріалів провадження, 30.08.2017 року постановою слідчого змінено порядок досудового розслідування у кримінальному провадженні №0005691 від 16.09.2016 відносно ОСОБА_9 в порядку глави 39 КПК України.

05.09.2017 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005691 від 16.09.2016 відносно ОСОБА_9 .

Відповідно до вимог ч.1 ст.512 КПК України судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, обов`язковою участю фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законного представника та захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу.

Тобто, кримінальним процесуальним кодексом України визначений порядок розгляду кримінального провадження судом першої інстанції та проведення підготовчого судового засідання, а саме за обов`язковою участю фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, його законного представника.

Статтею 135 КПК України визначений порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні. Зокрема, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

При цьому, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, розгляд клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_9 тривав в суді першої інстанції з вересня 2017 року. За цей час суд першої інстанції неодноразово вживав заходи забезпечити участь ОСОБА_9 та його законного представника ОСОБА_11 у підготовчому судовому засіданні, однак у призначені підготовчі судові засідання 04.12.2017 року, 06.02.2018 року, 01.06.2018 року, 06.09.2018 року, 10.12.2018 року, 08.02.2019 року, 27.03.2019 року, 19.07.2019 року, 09.10.2019 року, 26.11.2019 року, 20.01.2020 року, 30.08.2020 року, 30.09.2020 року, 19.02.2021 року, 01.04.2021 року, 19.05.2021 року, 20.07.2021 року, 20.08.2021 року, 21.09.2021 року, 28.10.2021 року, 06.12.2021 року, 18.01.2022 року, 08.02.2022 року, 03.08.2022 року, 22.12.2022 року, 28.12.2022 року ОСОБА_9 та його законний представник жодного разу не з`явились. Судом першої інстанції неодноразово були направлені повідомлення за адресами реєстрації та проживання ОСОБА_9 та його законного представника ОСОБА_11 , однак всі вони повертались до суду з відзнакою або «адресат відсутній», або «за закінченням терміну зберігання».

Також районним судом була отримана відповідь КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарні» на запит, відповідно до якої ОСОБА_12 з 10.10.2016 року по 08.05.2018 року знаходився на стаціонарному лікуванні в комунальній установі, на час звернення суду з відповідним запитом на стаціонарному лікуванні не знаходився (а.п.53).

Відповідно до наявного в матеріалах справи витягу з реєстру територіальної громади м. Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи, ОСОБА_9 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а його законний представник ОСОБА_11 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.п.116, 127).

Крім того, під час апеляційного розгляду було встановлено, що ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.05.2018 року відносно ОСОБА_9 застосовано примусові заходи медичного характеру у формі надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. В судове засідання 06.02.2019 року при вирішення питання про припинення примусових заходів медичного характеру ОСОБА_9 не з`явився, з пояснень лікаря-психіатра останній виїхав за межі Запорізької області та перебував десь на Західній Україні, тим самим порушив правила примусового заходу медичного характеру. Зі слів матері ОСОБА_9 проживання сина їй не відоме.

Отже, суд першої інстанції здійснював належні заходи для виклику в суд ОСОБА_9 та його законного представника, але за місцем реєстрації та проживання, які зазначені у клопотанні, вони не перебували.

В даному випадку, з огляду на вимоги ч.1 ст.512 КПК України щодо обов`язкової участі фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законного представника, суд першої інстанції позбавлений можливості розглянути клопотання органу досудового розслідування.

При цьому, судова колегія зауважує, що суд першої інстанції доклав всіх можливих заходів для встановлення місцезнаходження ОСОБА_9 , що ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, є очевидним і не викликає будь-яких сумнівів.

Одночасно, апеляційний суд зауважує, що положення ст.140, ст.335 КПК України застосовуються судом, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та правових позицій Верховного Суду, за клопотанням сторони обвинувачення. Натомість прокурор протягом усього періоду судового розгляду не заявляв відповідних клопотань.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Приймаючи до уваги, що невідповідність зазначених в клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру відомостей стосовно місця проживання ОСОБА_9 та його законного представника ОСОБА_11 позбавляє можливості суд першої інстанції належним чином, у відповідності до вимог ст.314 КПК України провести підготовче судове засідання, оскільки можливі заходи щодо виклику останніх вичерпані та за відсутності відповідних клопотань, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про невідповідність зазначених в клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру даних про місце проживання ОСОБА_9 , анкетних відомостей його законного представника, та необхідності у зв`язку з цим повернення клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру прокурору.

Посилання прокурора на те, що глава 39 КПК України не містить жодного критерію щодо форми та змісту клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки такі критерії містить глава 24 КПК України, якою встановлений порядок звернення до суду з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру.

Доводи апеляційної скарги прокурора, що оскаржуване рішення є незаконним, яке постановлено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є безпідставними, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, та вочевидь суперечать наявним матеріалам провадження та встановленим обставинам.

При цьому, з огляду на доводи апеляційної скарги, судова колегія зауважує на межах розгляду заявленого у клопотанні предмету та окремо на тому, що навіть питання звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, що виходить за межі предмету даного провадження, між тим також вирішується у присутності та згоди обвинуваченої особи.

Отже, рішення про повернення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру прокурору є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28 грудня 2022 року, якою клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0005691 від 16.09.2016 відносно ОСОБА_9 повернуто прокурору, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4