Дата документу 03.01.2023Справа № 554/68/23
Провадження № 1-кс/554/381/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.01.2023 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділу Полтавського районного управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням , посилаючи на те, що досудовим розслідуванням установлено, що 02.01.2022, близько 03:30 год., ОСОБА_4 перебував із ОСОБА_5 в приміщенні альтанки, розташованої на території його домогосподарства, за адресою АДРЕСА_1 , з яким разом вживали спиртні напої.

В подальшому, на ґрунті вжитих спиртних напоїв, між ними виникли неприязні особисті відносини, внаслідок чого у ОСОБА_4 виник раптовий умисел на заподіяння смерті ОСОБА_5 .

З цією метою, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, узяв легкозаймисту речовину, якою облив ОСОБА_5 . Після цього, ОСОБА_4 , вважаючи, що всі заходи, які вважав необхідними для досягнення злочинного умислу, спрямованого на спричинення смерті потерпілого за допомогою дії відкритого вогню вжив, здійснив його підпал.

Однак, вищевказані протиправні наслідки у вигляді настання смерті ОСОБА_5 не були закінчені з причин, які не залежали від волі ОСОБА_4 , так як потерпілий впав на підлогу та збив із себе вогонь, отримавши разом з цим тілесні ушкодження.

Таким чином, внаслідок вчинення вказаних умисних та протиправних дій, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а саме закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, який не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Відомості про вчинення злочину за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 02.01.2023, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

02.01.2024 в період часу з 10 год. 06 хв. по 11 год. 26 хв. проведений невідкладний обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого було виявлено та вилучено:1. пляшка об`ємом 6 л. з рідиною 2. виріз з сидіння дивану зі слідами горіння 3.фрагмент скляний від дна пляшки 4. дві запальнички чорного кольору 5. мобільний телефон «HUAWEI» 6.ніж розкладний з чорною рукояткою 7. зіскріб дерев`яний зі стіни 8. дві полімерні пляшки 9. залишки обгорівшого одягу 10. спортивна в`язана шапка 11. дві скляних горловини від пляшки 12. картуз зі слідами термічної дії «Columbia»

Приймаючи до уваги, що вище перераховані вилучені 02.01.2022 року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , речі по кримінальному провадженню мають значення речових доказів, та мають суттєве значення по кримінальному провадженню.

Згідно ст.ст.168, 237 КПК України вилучені вище вказані в пунктах 1- 12 речі, є тимчасово вилученим майном, на яке, у відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України, потрібно накласти арешт з метою його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливлення втрати слідів злочину.

Відповідно до п. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, та відповідно до п. 3 даної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а саме: речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Оскільки у даному випадку є всі підстави вважати, що вилучені 02.01.2024 в період часу з 10 год. 06 хв. по 11 год. 26 хв. під час проведення невідкладного обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , речі:

1. пляшка об`ємом 6 л. з рідиною

2. виріз з сидіння дивану зі слідами горіння

3.фрагмент скляний від дна пляшки

4. дві запальнички чорного кольору

5. мобільний телефон «HUAWEI»

6.ніж розкладний з чорною рукояткою

7. зіскріб дерев`яний зі стіни

8. дві полімерні пляшки

9. залишки обгорівшого одягу

10. спортивна в`язана шапка

11. дві скляних горловини від пляшки

12. картуз зі слідами термічної дії «Columbia»

містять сліди злочину, вважаю за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на вилучене майно. Не застосування арешту майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна та слідів злочину.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій прохав клопотання задовольнити, та розглянути клопотання у його відсутність.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту, вказаного в клопотаннях сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучені в ході проведення невідкладного обшуку02.01.2024 в період часу з 10 год. 06 хв. по 11 год. 26 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , речі: пляшка об`ємом 6 л. з рідиною, виріз з сидіння дивану зі слідами горіння, фрагмент скляний від дна пляшки, дві запальнички чорного кольору, мобільний телефон «HUAWEI», ніж розкладний з чорною рукояткою, зіскріб дерев`яний зі стіни, дві полімерні пляшки, залишки обгорівшого одягу, спортивна в`язана шапка, дві скляних горловини від пляшки, картуз зі слідами термічної дії «Columbia»з позбавленням права відчуження,розпоряджання, використання, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1