Справа № 216/1425/23
Провадження № 1-кп/216/477/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Кривому Розі кримінальне провадження № 000326 від 20 лютого 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, українця, громадянина України, освіта середня - спеціальна, перебуває у зареєстрованому шлюбі, який має на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України, військовослужбовця за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , який обіймає посаду стрільця-помічника гранатометника 1 парашутно-десантної роти 1 парашутно-десантного батальйону, у військовому званні «старший солдат»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 Кримінального кодексу України,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

28.02.2023 року до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від прокуратури надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстр матеріалів досудового розслідування, розписка про отримання підозрюваним копій указаних документів та угода про визнання винуватості.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.03.2023 року призначено підготовче судове засідання у зазначеному кримінальному провадженні.

Старший солдат ОСОБА_3 обвинувачується у тому що, він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 та обіймаючи посаду стрільця-помічника гранатометника 1 парашутно-десантної роти 1 парашутно-десантного батальйону, діючи з прямим умислом, всупереч вимог ст. 68 Конституції України, ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сила України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІ?, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з умислом, спрямованим на незаконне виготовлення наркотичних засобів, в серпні 2022 року (точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено), перебуваючи на території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яке, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстровано на ОСОБА_7 , виявив три рослини які за зовнішніми ознаками були схожі на рослини коноплі, після чого, зірвав вказані рослини та помістив до приміщення гаража, де висушив їх та таким чином виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, обіг якого на території України заборонено, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 2757,17г., який став зберігати без мети збуту у приміщенні гаража розташованого за адресою: АДРЕСА_1 без мети збуту

Він же, обвинувачується у тому, що 29 грудня 2022 року в період часу з 09 год. 41 хв. до 11 год. 08 хв., усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з умислом, спрямованим на незаконне зберігання наркотичних засобів, під час проведення працівниками поліції обшуку на території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено три рослини без кореневої системи, які знаходилася в гаражі які - є канабісом, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких на території України заборонено масою в перерахунку на суху речовину 2757,17 г., тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України - незаконного виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби в особливо великих розмірах.

28.02.2023 року на стадії досудового розслідування між прокурором та підозрюваним було укладено угоду про визнання винуватості, яку вони підписали, при чому підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних вище обставин і кваліфікації.

За змістом угоди сторони погоджуються на призначення обвинуваченому покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 3 ст. 309 КК України, у виді 2 (двох) років позбавлення волі та на підставі ч. 1 ст. 58 КК України замість призначеного покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі призначити покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки із відрахуванням в дохід держави 15 (п`ятнадцять) відсотків із суми грошового забезпечення.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотриманні вимоги КПК України та КК України, просив її затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений, захисник, кожен окремо в судовому засіданні також просили затвердити угоду та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззаперечно визнав себе винним у вчиненні інкримінованого злочину за викладених обставин.

Перед затвердженням угоди учасникам кримінального провадження роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, відповідно до якої наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості є:

1) для підозрюваного чи обвинуваченого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу;

2) для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Згідно із ч. 5 ст. 474 КПК України перед прийняттям рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання з`ясував в обвинуваченого, що він цілком розуміє:

1) що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права:

мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;

допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу;

3) характер кожного обвинувачення;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 474 КПК України суд переконався у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно із ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевірив угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Підстав для відмови в затвердженні угоди не вбачається, оскільки:

1) умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону;

2) умови угоди відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) не існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Учасникам кримінального провадження роз`яснено, що відповідно до ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості укладену 28.02.2023 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем за призовом, вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю визнав, раніше не судимий, за місцем служби характеризується позитивно, одружений, має на утриманні малолітню доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікаря-психіатра і лікаря - нарколога не перебував і не перебуває.

Ураховуючи викладене, суд прийшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим в підготовчому судовому засіданні згідно із п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України та призначення обвинуваченому узгодженої між сторонами угоди міри покарання.

Долю речового доказу суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

З обвинуваченого ОСОБА_3 слід стягнути на користь держави 1132,68 грн., 1136,68 грн., 1136,68 грн., що разом складає 3398,04 грн., документально підтверджених процесуальних витрат на залучення експерта.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374-376, 475 КПК України,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28.02.2023 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000326 від 20.02.2023 року.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, українця, громадянина України, військовослужбовця за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , який обіймає посаду стрільця-помічника гранатометника 1 парашутно-десантної роти 1 парашутно-десантного батальйону, у військовому званні «старший солдата», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, та призначити узгоджену сторонами угоди міру покарання з застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 58 КК України замість призначеного покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі призначити ОСОБА_3 покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки із відрахуванням в дохід держави 15 (п`ятнадцять) відсотків із суми грошового забезпечення.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 3398,04 грн. (три тисячі триста дев`яносто вісім гривень чотири копійки) документально підтверджених процесуальних витрат на залучення експерта.

Речові докази, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів, відповідно до квитанції № 372-Н8 (м.к.п. а.с. 71) - знищити.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції (у разі перебування під вартою).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Особливості та обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 394 та ч. 2 ст. 473 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1