ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/4586/18
Провадження № 1-кп/362/52/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2023 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області об`єднані кримінальні провадження №0001672 від 02.09.2018 року, №0001658 від 30.08.2018 року, №0001128 від 13.06.2018 року справа № 362/4586/18-к, № 0001373 від 06.07.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Лубни, Полтавської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, офіційно непрацюючої, розлученої, маючи на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку ст. 89 КК України раніше не судимої,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

25.05.2018 року, близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні церкви, що знаходиться по АДРЕСА_3 , маючи прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з корисливого мотиву та метою збагачення, впевнившись, що за нею ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій із лавки для сидіння, що знаходиться в приміщенні церкви таємно викрала належний ОСОБА_9 мобільний телефон марки «Apple iPhone 5»IMEI: НОМЕР_1 , вартістю 1868 грн. 33 коп., який знаходився в жіночій сумці, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 1868 грн. 33 коп.

Ці дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 , 08.06.2018 року, близько 12 години, перебуваючи поблизу магазину «Фора», що знаходиться по вулиці Грушевського, 42 смт. Глеваха Васильківського району Київської області, маючи прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з корисливого мотиву, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає, діючи повторно, таємно викрала належний ОСОБА_10 велосипед марки «Сomanehe» вартістю 3725 грн., який знаходився поруч із приміщення магазину, після чого із місця вчинення злочину зникла, а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд заподіявши потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на суму 3725 грн.

Вищевказані дії ОСОБА_8 ,органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_8 , 26.06.2018 року, близько 13 год. 20 хв., перебуваючи поряд з приміщенням церкви, що знаходиться по АДРЕСА_3 , маючи прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з корисливого мотиву та з метою особистого збагачення, переконавшись що за її діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи повторно підійшовши до припаркованого поруч із приміщенням церкви автомобіля марки «Volkswagen Caddy», н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_12 відкрила незамкнені передні праві дверки пасажирського сидіння із якого таємно викрала грошові кошти в сумі 2000 грн., які знаходилися в барсетці синього кольору, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, а грошовими коштами розпорядилася на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди на суму 2000 грн.

Вказані дії ОСОБА_8 органами досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка)вчиненого повторно.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_8 , 28.06.2018 року, близько 17 год., знаходячись на міському пляжі біля річки Стугна в м. Василькові Київської області, маючи прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з корисливого мотиву та з метою особистого збагачення, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, скориставшись відсутністю свого знайомого ОСОБА_13 , який пішов купатися та на березі річки залишив належний йому мобільний телефон «Samsung Galaxy J5», чорного кольору IMEI: НОМЕР_3 , вартістю 1000 грн., діючи повторно, таємно викрала вищевказаний мобільний телефон та з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, а мобільним телефоном розпорядилася на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_13 матеріальної шкоди на суму 1000 грн.

Вказані дії ОСОБА_8 органами досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненого повторно.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 , 09.07.2018 року близько 19 години, перебуваючи поблизу магазину «Єрмоліно», що знаходиться поруч із будинком № 20 по вул. Грушевського м. Василькова Київської області, маючи прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з корисливого мотиву з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, переконавшись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, таємно викрала належний ОСОБА_14 велосипед марки «Ardis» біло-червоного кольору вартістю 3549 грн. 00 коп., що знаходився під вітражем магазину «Єрмолено» після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим велосипедом на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_14 матеріальної шкоди на суму 3549 грн. 00 коп.

Вищевказані дії ОСОБА_8 органами досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненого повторно.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 , 12.07.2018 року близько 10 год. 15 хв. знаходячись на другому поверсі приміщення церкви по АДРЕСА_4 , маючи прямий умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна з корисливого мотиву та з метою особистого збагачення, пересвідчившись, що за її діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій діючи повторно із підвіконня таємно викрала належний ОСОБА_15 мобільний телефон марки «Samsung» Galaxy Note 4 32 GbLTE білого кольору IMEI: НОМЕР_4 , вартістю 3300 грн. після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, а викраденим мобільним телефоном розпорядилася на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_15 матеріальної шкоди на суму 3300 грн.

Вищевказані дії ОСОБА_8 органами досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненого повторно.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 , 21.08.2018 року близько 16 год. 30 хв., знаходячись на міському пляжі біля річки Стугна, м. Василькова Київської області на березі річки помітила портфель після чого в неї виник прямий умисел, направлений на повторне викрадення чужого майна з метою особистого збагачення. Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, переконавшись що за нею ніхто не спостерігає вона підійшла до портфеля та діючи повторно, відкрила його і таємно викрала із нього мобільний телефон марки «Meize» М5с модель М710Н золотого кольору, IMEI1: НОМЕР_5 , IMEI2: НОМЕР_6 , вартістю 1680 грн., що належав ОСОБА_16 після чого ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, а викраденим мобільним телефоном розпорядилася на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_16 матеріальної шкоди на суму 1680 грн.

Вищевказані дії ОСОБА_8 органами досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненого повторно.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 , 02.09.2018 року, близько 11 години, перебуваючи в приміщенні церкви, що знаходиться по АДРЕСА_5 , на лавці для сидіння, що знаходиться в приміщенні церкви помітила жіночу сумку, після чого в неї виник прямий умисел, направлений на викрадення чужого майна з метою збагачення, реалізуючи який та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, пересвідчившись, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 , діючи повторно, із лавки для сидіння взяла жіночу сумку із якої таємно викрала мобільний телефон марки «Nomi» модель і244 білого-червоного кольору IMEI1: НОМЕР_7 , IMEI2: НОМЕР_8 вартістю 266 грн. 33 коп. та грошові кошти в сумі 600 грн., які належали ОСОБА_17 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, а викраденим мобільним телефоном та грошовими коштами розпорядилася на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_18 матеріальної шкоди на загальну суму 866 грн. 33 коп.

Вищевказані дії ОСОБА_8 органами досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненого повторно.

Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 до суду не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, направили до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

Прокурор просив розглядати кримінальне провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись вивченням доказів, які характеризують обвинувачену ОСОБА_8 , оскільки обвинувачена вину визнає повністю.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованих їй правопорушень визнала повністю та підтвердила обставини вчинення нею кримінальних правопорушень, викладених в обвинувальних актах відносно неї, щиро розкаюється у вчиненому, просила суд суворо не карати.

Покази ОСОБА_8 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності її позиції.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст. 349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_8 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальних актах, судом встановлено, що вона правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, за згодою учасників судового провадження провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, а тому, крім допиту обвинуваченої, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченої та характеризуючих даних на неї.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При кваліфікації дій обвинуваченої, суд ураховує, що Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 05.04.2018 р. в справі № 658/1658/16-к зазначає, що кваліфікація злочину - кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому КК, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними, криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.

Отже, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_8 вчинила дії, які виразились в таємному викрадені чужого майна (крадіжка) повністю доведена, а кваліфікація її дій за ч. 1 ст. 185 КК України є вірною, та в таємному викрадені чужого майна (крадіжка) вчиненої повторно, а кваліфікація її дій за ч. 2 ст. 185 КК України є вірною.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_8 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Статтею 65 КК України та п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_8 , суд визнає її щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_8 , судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_8 покарання суд, згідно з вимогами ст. 50, 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком та не тяжким злочином, обставини, які пом`якшують її покарання, щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують її покарання; дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона розлучена, не працює, має постійне місце реєстрації та проживання у м. Боярка, за місцем реєстрації характеризується посередньо, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, також за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про її осудність, раніше не судима в силу ст. 89 КК України.

В судовому засіданні встановлено вину ОСОБА_8 у вчиненні одного злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та семи епізодів вчиненого нею злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України при одній і тій же кваліфікуючій ознаці - повторності вчинення двох і більше злочинів передбачених однією статтею та частиною Особливої частини Кримінального кодексу України в зв`язку з чим останні злочини не становлять сукупності злочинів. Цей висновок суду узгоджується із положенням ч. 1 ст. 33 КК України у відповідності до якої сукупністю злочинів визнається вчинення особою двох і більше злочинів, передбачених різними статтями або різними частинами Особливої частини цього Кодексу. Така сукупність має місце в поєднанні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 185 КК України. Тому суд призначає ОСОБА_8 окремо покарання за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст. 75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

За сукупності вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України в межах санкції цієї статті, а саме у виді обмеження волі, а за ч. 2 ст. 185 КК України обирає їй покарання у виді позбавлення волі в межах санкції цієї статті, із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України остаточну міру покарання призначає шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, зі звільненням від відбування основного покарання та встановленням обвинуваченій іспитового строку і покладення на неї певних обов`язків у відповідності до вимог статей 75, 76 КК України, оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Щодо цивільного позову ОСОБА_12 , суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 128, ч.ч. 1 та 3 ст. 129 КПК України визначено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 129 КПК України у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.

Згідно до ч. 1 ст. 326 КПК України якщо в судове засідання не прибув цивільний позивач, його представник чи законний представник, суд залишає цивільний позов без розгляду, крім випадків, встановлених цією статтею.

Оскільки в заяві, адресованій суду, потерпілий ОСОБА_12 , просив розглядати дане кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 без його участі (т.2 а.с. 22, 138), проте про підтримання ним цивільного позову, як передбачено ч. 1 ст. 326 КПК України в заяві не вказав, а тому суд залишає заявлений цивільний позов без розгляду.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_8 слід стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи № 12-4/1333 від 31.07.2018 року у розмірі 286 грн., за проведення експертизи № 12-4/1332 від 31.07.2018 року у розмірі 286 грн., за проведення експертизи № 12-4/1334 від 31.07.2018 року у розмірі 286 грн, за проведення експертизи № 12-4/1527 від 18.09.2018 року у розмірі 286 грн, за проведення експертизи № 12-4/1528 від 13.09.2018 року у розмірі 286 грн, а всього у розмірі 1 430 грн.

Запобіжний захід під час досудового розслідування обвинуваченій не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання під час судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 124, 349, 369-371, 373-374, 376, 377 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_8 винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання:

-за ч. 1 ст. 185 КК України 2 (два) роки обмеження волі;

-за ч. 2 ст. 185 КК України 2 (два) роки позбавлення волі;

Згідно ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_8 остаточну міру покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановивши їй іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк обчислювати з моменту оголошення вироку - 23.01.2023 року.

Цивільний позов ОСОБА_20 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди у кримінальному провадженні №0001373 від 06.07.2018 року - залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_20 , що цивільний позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення експертиз у розмірі 1 430 грн.

Речові докази по справі:

-сім карти мобільного телефонна операторів ПрАТ «Київстар» НОМЕР_9 та ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_10 залишити потерпілому ОСОБА_13 .

-пенсійне посвідчення № НОМЕР_11 ; посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_12 ; посвідчення інваліда війни серія НОМЕР_13 ; посвідчення водія від 26.02.2000 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_14 ; членський квиток № НОМЕР_15 Української спілки ветеранів Афганістану; талон НОМЕР_16 до посвідчення водія; картка «Укрсиббанк» залишити потерпілому ОСОБА_12 .

-мобільний телефон «Samsung» Galaxy Note 4 32 Gb LTE білого кольору IMEI: НОМЕР_4 залишити потерпілій ОСОБА_19 .

-мобільний телефон «Nomi» модель і244 білого-червоного кольору IMEI1: НОМЕР_7 , IMEI2: НОМЕР_8 залишити потерпілій ОСОБА_18 .

-мобільний телефон «Meize» М5с модель М710Н золотого кольору, IMEI1: НОМЕР_5 , IMEI2: НОМЕР_6 залишити потерпілій ОСОБА_16 .

-велосипед марки «Ardis» біло-червоного кольору залишити потерпілій ОСОБА_14 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1