Провадження 1-кп/522/1367/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні обвинувальні акти у кримінальних провадженнях №0004280 від 26.07.2017 року та за №0000358 від 21.02.2020 року, №0000358 10.06.2021 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, без реєстрації місця проживання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

встановив:

В провадження Приморського районного суду м. Одеси надійшли обвинувальні акти з додатками у кримінальних провадженнях№0004280 від 26.07.2017 року та за №0000358 від 21.02.2020 року, №0000358 10.06.2021 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор зазначив, що обвинуваченому необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 діб, так як ризики, передбачені ст. 177 КПК України встановлені раніше судом при обранні йому запобіжного заходу не відпали та продовжують існувати, в зв`язку з чим до обвинуваченого неможливо застосування більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Заслухавши прокурора, який підтримав клопотання, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення клопотань, дослідивши клопотання про продовження строку тримання під вартою, суд вважає за необхідне у задоволенні клопотання прокурора відмовити та обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» гарантується право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Так, в провадженні Приморського районного суду м. Одеси надійшли обвинувальні акти з додатками у кримінальних провадженнях№0004280 від 26.07.2017 року та за №0000358 від 21.02.2020 року, №0000358 10.06.2021 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.

Прокурором було подане клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ризики встановлені раніше судом при обранні йому запобіжного заходу не відпали та продовжують існувати, в зв`язку з чим до обвинуваченого неможливо застосування більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Надаючи оцінку доводам клопотання щодо не зменшення ризиків та неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, суд враховує наступне.

В клопотанні прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Однак, суд вважає, що прокурором доведено тільки наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України жодним чином не підтверджується та у клопотанні належним чином не обґрунтовано.

Зокрема, наявністьризику п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185КК України, за вчинення більш тяжкого з інкримінованих кримінальних правопорушень, в разі доведеності його вини, передбачене покарання у виді позбавлення волі 3 до 6 років позбавлення волі, а отже наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик того, що обвинувачений ОСОБА_3 , враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі встановлення його вини, може вдатися до спроб переховуватися від суду

Також, з урахуванням того, що обвинувачений раніше притягувалися до кримінальної відповідальності, суд вважає про не зменшення ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України прокурором доведені.

Однак, суд вважає, про відсутність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що підтверджується оскільки під час розгляду клопотання судом були допитані свідки, а більшість потерпілих подалі заяви про розгляд кримінальних проваджень за їх відсутності.

Крім того, суд вважає, що в порушення положень п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, в клопотанні не обґрунтована неможливість застосування відносно обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленого ризику.

Так, під час розгляду клопотання встановлено, що обвинувачениймає місце проживання.

Крім того, в матеріалах провадження міститься медична документація щодо здоров`я обвинуваченого з якої вбачається, що під час тримання під вартою стан здоров`я обвинуваченого значно погіршився, він має ряд тяжких захворювань та потребує стаціонарного лікування.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що зазначені обставини зменшують ступінь існування встановлених ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор не зміг обґрунтувати, чому інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити належну поведінку обвинуваченої під час судового розгляду кримінального провадження..

Прокурор, як на одну з підстав необхідності застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, послався на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі доведеності його вини.

Разом з цим, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що сама по собі тяжкість покарання, не може бути безумовною підставою для застосування до обвинуваченої найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В рішенні «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia) 7064/05 від 01 червня 2006 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Таким чином, відповідно до приписів ч. 3 ст. 176, ст. 194 КПК України, з урахуванням того, що під час розгляду клопотання доведена не зменшення лише ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак не доведено про продовження існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також неможливість застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, з урахуванням зазначених даних щодо особи обвинуваченогоу якого під час тримання під вартою стан здоров`я значно погіршився, він має ряд тяжких захворювань та потребує стаціонарного лікування, суд вважає, можливим застосувати відносно обвинуваченогобільш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби за місцем постійного проживання, який забезпечить запобігання встановлених ризиків та належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

На підставі наведеного,суд дійшов висновку про те, що у задоволенні клопотання слід відмовити та обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 331, 372, 376 КПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на ОСОБА_3 , обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) з`являтися за викликом прокурора або суду;

2) - не залишати місце проживання заадресою: АДРЕСА_1 , з 23:00 год. до 05:00 год. ранку;

3) - повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що в разі невиконання, покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення.

Виконання ухвали про обрання запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді домашнього арешту та контроль за його поведінкою покласти на ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області.

Копію ухвали направити ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області для виконання та групі прокурорів Приморської окружної прокуратури м. Одеси для відому та контролю.

Строк дії ухвали становить до 20.04.2023 року.

Ухвала суду щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_3 тапрокурору.

Суддя: