№ 207/1127/23
№ 1-кп/207/228/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у місті Кам`янське в залі Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська кримінальне провадження № 0000077 за звинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської облсті, громадянина України, освіта середня, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 09.12.1996 року Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська за ч.2 ст. 141, ч.2 ст. 206, ч. 3 140, ст. 42 КК України в ред. 1960 р. до 3 років позбавлення волі; звільнився 30.08.1998р. з Павлоградскої ВК згідно Закону України «Про амністію» від 24.07.1998 р.;

- 12.07.1999 року Заводським районним судом м.Дніпродзержинська за ч. 3 ст.142 КК України в ред. 1960 р. до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 02.12.2004 року з Дніпропетровської ВК № 89, умовно-достроково з невідбутим терміном 4 місяці 4 дні;

- 23.09.2005 року Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська за ч.2 ст.186 КК України в ред. 2001 р. до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий термін строком 1 міс. за вироком від 12.07.1999 року, до відбування 4 роки 7 місяців позбавлення волі. Звільнився 03.10.2008 року з Дніпропетровської ВК № 89 умовно-достроково, з невідбутим терміном 10 місяців 16 днів;

- 21.04.2010 року Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська за ч.2 ст.185, ч. 1 ст. 263, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 263, ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано невідбутий строк 6 місяців за вироком Баглійського районного суду від 23.09.2005 року, остаточно до відбування 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 02.04.2015 року за відбуттям покарання;

- 14.07.2015 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 15.10.2015 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднати невідбутий термін 6 місяців за вироком суду від 14.07.2015 року, до відбуття 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 24.12.2015 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.1 ст. 263, ч. 4 ст. 70 КК до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 12.04.2016 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України вказане покарання поглинути покаранням за вироком Заводського районного суду від 24.12.2015 року, до відбуття 4 роки 7 місяців позбавлення волі, зараховано в термін попереднього ув`язнення, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України з 25.02.2016 року по 12.04.2016 року. За ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області на піставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати в термін попереднього ув`язнення з 02.07.2015 року по 25.02.2016 року, з 13.04.2016 року по 13.05.2016 року. Звільнився 05.10.2017 на підставі ухвали Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 27.09.2017 року, ст. 81 КК України: умовно - достроково на невідбутий термін 1 рік 5 місяців 17 днів;

- 21.02.2019 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України приєднано невідбуту частину покарання за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 12.04.2016 року, до відбуття 4 роки 10 місяців позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та умисно повторно вчинив корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 26.01.2023 року, приблизно о 10 год. 00 хв. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 перебував біля торгівельного кіоску, розташованого за адресою: м. Кам`янське, вул. Івана Сірка, 49-а, де зустрів раніше незнайому йому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Маючи прямий умисел на повторне вчинення злочину, який направлений на заволодіння чужим майном, розраховуючи на довіру з боку потерпілої ОСОБА_7 , ОСОБА_5 попросив у останньої мобільний телефон, нібито для здійснення телефонного дзвінка. Будучи впевненою в сумлінності намірів ОСОБА_5 , довіряючи останньому, ОСОБА_7 передала йому свій мобільний телефон Huawei CLT-AL01, імеі: НОМЕР_1 .

Отримавши від потерпілої вищевказаний мобільний телефон, ОСОБА_5 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та метою, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому їх суспільну небезпечність, будучи упевненим в тому, що ОСОБА_7 довіряє йому, та шляхом зловживання довірою умисно, повторно заволодів майном останньої, а саме: мобільним телефоном Huawei CLT-AL01, імеі: НОМЕР_1 , обладнаним сім-картою оператора телекомунікації ПрАТ «Київстар» (матеріальної цінності для потерпілої не представляє), ринкова вартість якого, відповідно до висновку експерта судової товарознавчої експертизи № 611 від 06.02.2023 складає 1170,50 грн. (одна тисяча сто сімдесят гривень 50 копійок).

Після чого ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, майном ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на вищевказану суму.

До початку судового засідання, 01 березня 2023 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 в присутності його захисника - адвоката ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні. В даній угоді зазначено, що ОСОБА_5 визнав свою вину у скоєнні кримінального правопорушення та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у кримінальному провадженні.

Також, вказаною угодою сторони погодили покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному за участю його адвоката ОСОБА_4 .

В підготовчому судовому засіданні судом було з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості у випадку надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладання угоди.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, в обсязі, викладеному у обвинувальному акті, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України відноситься до кримінальних правопорушень, від якого є потерпілий.

Потерпіла ОСОБА_7 надала письмову згоду прокурору ОСОБА_3 на укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000077; до суду потерпіла подала клопотання про розгляд кримінального провадження у її відсутності, просить затвердити укладену між прокурором та обвинуваченим угоду, завдану злочином шкоду потерпілій відшкодовано, пояснила, що претензій матеріального характеру до обвинуваченої не має.

Суд в підготовчому судовому засіданні переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Розглянувши вищезазначену угоду про визнання обвинуваченою винуватості, укладену між прокурором та підозрюваним, суд приходить до висновків, що угода відповідає вимогам КПК України, вина ОСОБА_5 знайшла своє повне підтвердження, його дії необхідно кваліфікувати як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Перевіряючи угоду в частині призначення міри покарання на відповідність вимогам Кримінального кодексу України, суд вважає, що вона узгоджена в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України, відповідає тяжкості правопорушення та особі обвинуваченого, який визнає себе винуватим повністю та розкаюється у вчиненому.

Враховуючи вищенаведене, враховуючи думку прокурора, захисника, обвинуваченого, потерпілої, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши відповідність угоди про визнання винуватості вимогам кримінального процесуального закону та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд приходить до висновку про ухвалення в даному кримінальному провадженні обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 , яким вважає необхідним затвердити угоду про визнання ним винуватості та визнати його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, призначити узгоджене сторонами покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та санкції ч. 2 ст. 190 КК України.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлено.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні вирішити у відповідності із вимогами ст. 100 КПК України.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 611 від 06.02.2023 року в сумі 1170 грн. 50 коп. у дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314 -316, 368, 370, 373, 376, 468-469, 472-476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 01 березня 2023 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з часу його затримання з 09.02.2023 року.

Зарахувати у строк покарання термін попереднього ув`язнення ОСОБА_5 з 09.02.2023 року по день ухвалення вироку.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Huawei» CLT - АL01, золотавого кольору з ІМЕІ НОМЕР_1 , переданий на зберігання до камери схову Південного ВП згідно квитанції № 000806 - повернути потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знявши арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 06.02.2023 року.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 611 від 06.02.2023 року в сумі 200 грн. 00 коп. у дохід держави.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженій та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1