ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3866/22 Справа № 190//1267/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2022 року, про відмову в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2022 року в задоволенні подання ДУ П`ятихатська виправна колонія №122 та спостережної комісії Кам`янської районної державної адміністрації про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України відмовлено.

Обгрунтовуючи прийняте рішення, суд зазначив, що засуджений свою поведінкою та ставленням до праці за весь час відбування покарання не довів свого виправлення, оскільки має лише одне заохочення. Також судом взяті до уваги дані про особу засудженого, який раніше судимий, неодноразово звільнявся від відбування призначеного покарання умовно-достроково, однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та систематично вчиняв нові кримінальні правопорушення.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2022 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою подання задовольнити та звільнити його від відбування покарання умовно достроково.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує на те, що висновки суду є необґрунтованими і такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Вважає, що за час відбування покарання довів своє виправлення, відбувши 2/3 його частини. Зазначає, що судом не враховано, що він має заохочення, у 2014 році був звільнений умовно достроково, втім до 2020 року до кримінальної відповідальності не притягувався, належні висновки для себе зробив та став на шлях виправлення.

Заслухавши суддю-доповідача; засудженого, який підтримав апеляційну скаргу та просив звільнити його від відбування покарання умовно-достроково, зазначивши про своє виправлення; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, оскільки, на його думку, засуджений не довів свого виправлення; перевіривши надані матеріали та апеляційні доводи, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Так, ст. 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно із ч. 2 ст. 81 КК Україниумовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання - виправлення засудженого.

Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що вказаних вимог закону судом першої інстанції при розгляді подання дотримано.

Згідно довідки та характеристики, що надані установою виконання покарань, ОСОБА_7 з 22.12.2020 р. знаходиться в установах виконання покарань, кінець строку припадає на 22.06.2023 року.

За час відбування покарання в установі відбування покарань № 3 м. Кривого Рогу Дніпропетровської області характеризувався задовільно, заохочень та стягнень не мав. З 12.05.2021 та по теперішній час відбуває покарання в ДУ П`ятихатська виправна колонія №122, де характеризується добре, має одне заохочення, стягнень не має, дотримується норм, які визначають порядок, умови та розпорядок дня установи, виконує передбачені законом вимоги персоналу, не допускає порушення вимог режиму утримання.

Таким чином, засуджений ОСОБА_7 хоча і не має стягнень, втім за час відбування покарання має лише одне заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, отримане за короткий час до звернення до суду з клопотанням про звільнення його від відбування покарання умовно-достроково.

Головною підставою для умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі. Також колегією суддів враховується, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що засуджений ОСОБА_7 не довів свого виправлення належною поведінкою за весь період відбування покарання, оскільки за час відбування покарання мав лише одне заохочення, через що у колегії немає підстав вважати, що засуджений своєю сумлінною поведінкою систематично доводить своє виправлення.

Також засуджений ОСОБА_7 є особою, яка раніше багаторазово притягувалась до кримінальної відповідальності, в тому числі із призначенням покарання за правилами ст. 71 КК України, втім належних висновків для себе не робила і вчиняла нові злочини, що свідчить про те, що цей засуджений схильний до системної протиправної поведінки, його особа має стійку антисоціальну спрямованість, а отже виправлення останнього до повного відбуття призначеного покарання має беззаперечно підтверджуватись вагомими доказами, яких не вбачається.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 повно та об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого, його поведінку за весь час відбуття покарання, його відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених, та дійшов правильного висновку про відсутність переконливих доказів, які б у своїй сукупності свідчили про доведеність виправлення засудженого та наявність передбачених законом підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Доводи апеляційної скарги засудженого про те, що суд не в повній мірі врахував обставини провадження, є безпідставними, оскільки наявність одного заохочення не підтверджує систематичності вчинення засудженим дій, що підтверджують його виправлення до повного відбуття призначеного покарання, та сама по собі не є підставою для застосування до нього умовно-дострокового звільнення. Судом досліджені та оцінені всі обставини, які мали значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

З огляду на вищевикладене, доводи засудженого не спростовують висновки суду першої інстанції щодо безпідставності внесеного подання, а також не свідчать про доведення засудженим свого виправлення та про наявність підстав для його звільнення від відбування покарання умовно-достроково, а тому ці доводи апеляційний суд розцінює як непереконливі, у зв`язку з чим вважає оскаржувану ухвалу суду законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2022 року про відмову в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 О ОСОБА_8 Р ОСОБА_9