КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0004442 стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 20 вересня 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 20 вересня 2021 року ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та їй призначено покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 4 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є її особистою власністю, крім житла, що належить їй на праві власності.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_6 , 04.10.2020 року близько 20 год., в телефонному режимі через мобільний додаток, з невстановленою досудовим слідством особою, за грошові кошти в сумі 400 грн., домовилась ______________________________________________

Справа №11-кп/824/368/2022 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7

Категорія: ч. 2 ст. 307 КК України Доповідач ОСОБА_1

щодо незаконного придбання психотропної речовини - амфетамін з метою подальшого збуту.

Після чого, ОСОБА_6 , перебуваючи по вул. Ревуцького в м. Києві, через термінал самообслуговування перерахувала вищезазначену грошову суму у розмірі 400 грн. на рахунок, вказаний невстановленою досудовим розслідуванням особою. Переславши грошові кошти, ОСОБА_6 отримала смс-повідомлення з інформацією про адресу та місце розташування закладки.

Надалі, 05.10.2020 року близько 12 год., ОСОБА_6 біля універсаму «Позняки», що за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, 12/1а, шляхом підбору, умисно, незаконно, з метою подальшого збуту придбала раніше замовлену у невстановленої досудовим розслідуванням особи психотропну речовину - амфетамін, що знаходилась у шести поліетиленових пакетах, які поклала до нагрудної сумки, що мала при собі, та почала умисно, незаконно зберігати з метою подальшого збуту.

Того ж дня, близько 12 год. 55 хв., за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, 30/1, затримано ОСОБА_6 , в якої під час особистого обшуку, в присутності двох понятих, виявлено та вилучено 6 (шість) поліетиленових пакетів з порошкоподібною речовиною світлого кольору, що містить у своєму складі психотропну речовину - амфетамін, масою 1,489 г; 11,087 г; 2,267 г; 0,622 г; 0,566 г; 0,295 г, а загальною масою становить 8,201 г, тобто у великих розмірах, яку ОСОБА_6 умисно, незаконно, придбала та зберігала з метою подальшого збуту.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації її дій, просить вирок суду скасувати в частині призначеного їй покарання та постановити нове рішення, яким звільнити її від відбування призначеного покарання з випробуванням.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в ході досудового розгляду вона свою вину визнала повністю та щиро покаялася, що і стало підставою для розгляду обвинувального акта в суді у спрощеному порядку.

Між тим, суд першої інстанції, при ухваленні вироку, врахувавши тяжкість вчиненого нею кримінального правопорушення, її особистість і сімейний стан, та зазначивши, що вона раніше не судима, кримінальне правопорушення вчинила вперше, свою вину визнала повністю та щиро покаялася, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, яких виховує одна, а також те, що збут психотропних речовин не відбувся і тому шкоди здоров`ю населення в цілому спричинено не було, засудив її до чотирьох років позбавлення волі.

Однак, вважає, що призначена їй міра покарання занадто сувора, оскільки після вчиненого нею кримінального правопорушення вона зробила для себе належні висновки, тому вважає за можливе застосувати щодо неї вимоги ст. 75 КК України та звільнити її від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Інші учасники судового провадження даний вирок не оскаржують.

Обвинувачена ОСОБА_6 , будучи обізнаною про перебування на розгляді в апеляційному суді її апеляційної скарги, жодного разу до суду апеляційної інстанції не з`явилася, а двічі надсилала на електронну адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи, зокрема - через її хворобу, проте відповідних документів на підтвердження вказаної обставини до клопотання долучено не було, а також в черговий раз надіслала клопотання про неможливість її явки у судове засідання, призначене на 28.07.2022 року, через перебування за місцем своєї реєстрації в Дніпропетровській області з метою вивезення малолітньої доньки із зони проведення військових дій у більш безпечне місце, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 15.09.2022 року, про що ОСОБА_6 була повідомлена судовою повісткою, яка була направлена їй на вказану у її клопотаннях електронну адресу, та SMS - повідомленням на номер її мобільного телефону.

Проте у судове засідання 15.09.2022 року ОСОБА_6 не з`явилася, про поважність причин своєї неявки суду не повідомила і ніяких клопотань про відкладення розгляду не подавала, що свідчить про свідоме небажання обвинуваченої брати участь в апеляційному розгляді, а тому, відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний суд, враховуючи, що її неявка не перешкоджає проведенню розгляду, адже її участь не є обов`язковою, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без її участі.

Заслухавши доповідь судді, заперечення прокурора проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

За приписами ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, а тому висновки судупершої інстанції, за встановлених у вироку обставин, про доведеність винуватості ОСОБА_6 у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, з метою подальшого збуту, у великих розмірах, що відповідає юридичній кваліфікації діянняч. 2 ст. 307 КК України,колегія суддів не переглядає, оскільки вони ніким із учасників судового провадження не оспорюються. При цьому колегія суддів не встановила істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду першої інстанції дійти правильних висновків в цій частині.

Що стосується покарання, то, всупереч тверджень апелянта, міра покарання призначена ОСОБА_6 з дотриманням вимог ст.ст. 50, 65 КК України.

Згідно з вимогами ст.ст. 50, 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, включаючироль, яку виконувала особа, визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, її поведінку під час його вчинення та інші фактори, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку кримінального правопорушення та/або небезпечність винуватця. При виборі заходу примусу мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Так, при призначенні обвинуваченій ОСОБА_6 покарання суд першої інстанції, відповідно до ст. 65 КК України, врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, конкретні обставини кримінального провадження, характер злочинного діяння, відношення обвинуваченої до скоєного, яка запевнила суд у тому, що належні висновки для себе зробила і обіцяла в подальшому не допускати протиправної поведінки, а також дані про особу ОСОБА_6 , яка раніше не судима, вину у вчиненому визнала, має на утриманні двох малолітніх дітей, на спеціальних обліках не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, за період з 2017 по 2019 рік чотири рази притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44 КУпАП, яка передбачає відповідальність за незаконне виробництво, придбання, зберігання, перевезення, пересилання наркотичних засобів або психотропних речовин без мети збуту в невеликих розмірах, у зв`язку з чим, відомості досудової доповіді, згідно якої, ймовірність вчинення обвинуваченою правопорушення повторно є середньою, суд визнав такими, що не відповідають дійсності, оскільки у вказаній доповіді взагалі не врахований факт притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, пов`язані з незаконним обігом наркотичних речовин.

Належним чином при цьому враховано судом і обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, та те, що обвинувачена вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину у вчиненому визнала, має на утриманні двох малолітніх дітей, а також відсутність таких обставин, що його обтяжують.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність призначити ОСОБА_6 покарання саме у виді позбавлення волі, яке вона має відбувати реально, а з урахуванням наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання, та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, і того, що збут психотропної речовини не відбувся і тому шкоди не лише здоров`ю конкретних осіб, а й здоров`ю населення в цілому спричинено не було, та даних про особу обвинуваченої, яка на спеціальних обліках не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, і з огляду на її поведінку після вчинення злочину, призначив таке із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України, тобто нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч. 2 ст. 307 КК України, у виді 4 років позбавлення волі, та оскільки ОСОБА_6 вчинила злочин з корисливих мотивів застосував до неї і додаткове покарання у виді конфіскації майна, оскільки саме таким покаранням буде досягнуто мету, передбачену ч. 2 ст. 50 КК України - виправлення засудженої, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженою, так і іншими особами.

Що стосується тверджень обвинуваченої ОСОБА_6 про можливість її виправлення в умовах застосування положень ст. 75 КК України, оскільки вона, свою вину визнала повністю та щиро покаялася, що і стало підставою для розгляду обвинувального акту у суді у спрощеному порядку, а також після вчиненого нею кримінального правопорушення зробила для себе належні висновки та фактично стала на шлях виправлення, то наведені обвинуваченою на обґрунтування таких доводів обставини враховані судом першої інстанції при вирішенні питання про можливість застосування положень ст. 69 КК України. Водночас в даному випадку, з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, вчиненого у сфері незаконного обігу психотропних речовин, яке є тяжким злочину, що характеризується підвищеною суспільною небезпекою, з урахуванням обставин кримінального провадження, а також розміру вилучених психотропних речовин, такі обставини не впливають на відповідність та справедливість висновку суду першої інстанції про необхідність реального відбуття ОСОБА_6 покарання в умовах ізоляції від суспільства і не дають колегії суддів законних підстав для звільнення обвинуваченої від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Інших доводів на обґрунтування необхідності пом`якшення призначеного судом покарання в апеляційній скарзі обвинуваченої не наведено.

А відтак, призначене ОСОБА_6 покарання за своїм видом та розміром є справедливим, відповідає тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення та її особі, і є необхідним для її виправлення, перевиховання та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, та в повній мірі відповідає вимогам ст.ст. 50, 65, 69 КК України.

За викладеним вище, не маючи інших приводів та підстав для скасування чи зміни вироку, визнаючи його законним та обґрунтованим, колегія суддів вважає за необхідне залишити вирок суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 - без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Дарницького районного суду м. Києва від 20 вересня 2021 року стосовно ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

___________________ ____________________ ___________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3