ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/759/22 Номер провадження 11-кп/814/2257/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

представник установи ОСОБА_7 ,

засудженої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_8 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 18 липня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні подання Державної установи «Надержинщинська виправна колонія №65» про умовно-дострокове звільненні від відбування покарання з встановленням адміністративного нагляду щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, українки, громадянки України, судимої,

засудженої:

15.02.2018 Заводським районним судом м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області за ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 70 КК України на 6 років 3 місяці позбавлення волі,

29.06.2021 ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області вирок суду приведено у відповідність до вимог чинного КК України та пом`якшено призначене засудженій ОСОБА_8 покарання, призначене за ч.2 ст. 309 у виді 3 років позбавлення волі на покарання за ч.1 ст. 309 у виді 5 років обмеження волі.

Своє рішення суд мотивував тим, що позитивна характеристика ОСОБА_8 є недостатньою для висновку про її виправлення, так як не є беззаперечним доказом того, що ОСОБА_8 твердо стала на шлях виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення, оскільки неодноразово судима за вчинення подібних злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних речовин та звільнялася умовно-достроково від відбування покарання, проте знову вчинила злочин, до роботи відноситься посередньо, не завжди робить для себе правильні висновки, тяжкість злочину визнає частково.

Не погоджуючись з рішенням суду засуджена подала апеляційну скаргу, в якій просить звільнити її умовно-достроково від відбування покарання.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що суд недостатньо врахував позитивну характеристику, те, що від застосування до неї ст. 82 КК України відмовилася сама, працює в установі з перших днів відбування покарання, свою вину у вчиненому злочині визнає, за час відбування покарання отримала 4 заохочення.

Інші учасники судового розгляду ухвалу не оскаржили.

Заслухавши доповідача, засуджену в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу залишити без змін, представника установи, який зазначив, що на час розгляду справи засуджена отримала 5 заохочень та в повній мірі заслуговує на умовно-дострокове звільнення, матеріали провадження та особової справи, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до положень статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався зазначених вимог закону та дійшов неправильного висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Згідно з ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

На підставі п.2 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

За змістом п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Під час апеляційного перегляду рішення суду встановлено, що ОСОБА_8 засуджена 15.02.2018 Заводським районним судом м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області за ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 70 КК України на 6 років 3 місяці позбавлення волі.

29.06.2021 ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області вирок суду приведено у відповідність до вимог чинного КК України та пом`якшено призначене засудженій ОСОБА_8 покарання, призначене за ч.2 ст. 309 у виді 3 років позбавлення волі на покарання за ч.1 ст. 309 у виді 5 років обмеження волі.

Початок строку відбування покарання 20.12.2017, кінець строку 20.03.2024.

Таким чином, на час звернення з поданням до суду ОСОБА_8 , відповідно до положень ст.81 КК України, мала право на розгляд питання про застосування до неї умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Проте суд першої інстанції, розглядаючи подання, дійшов висновку, що засуджена не довела своє виправлення.

Даний висновок суду першої інстанції є непереконливим.

З особової справи засудженої вбачається, що ОСОБА_8 з 21.12.2017 знаходиться у місцях позбавлення волі. Під час перебування в установі виконання покарань № 4 м. Дніпро стягнень та заохочень не мала, до праці не залучалася. З 21.09.2018 відбуває покарання в ДУ «Надержинщинська виправна колонія №65». За час відбування покарання характеризувалася позитивно, не порушувала вимог режиму відбування покарання, 3 рази заохочувалася. Працевлаштована на підприємстві установи в швейній бригаді № 21, швачкою. До виконання поставлених завдань відноситься сумлінно, виконує вчасно та якісно. Дбайливо ставиться до майно установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними догляд. Виконує законні вимоги персоналу установи. У відношенні до засуджених не конфліктна. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених, відбуває лекції правового характеру, культурно-масові заходи, пройшла курс підготовки до звільнення. Вину у вчинених злочинах визнає, покарання вважає справедливим. За висновком установи може бути звільнена умовно-достроково.

Крім цього, засуджена ОСОБА_8 отримала заохочення 04.04.2022 та 04.10.2022.

Зі ст. 6 КВК України вбачається, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Як вбачається з особової справи ОСОБА_8 впродовж відбування покарання отримувала лише заохочення. Працевлаштована в установі з перших днів відбування покарання.

З урахуванням даних про особу засудженої, яка розкаюється у вчиненому, має лише заохочення та позитивно характеризується представниками установи протягом усього часу відбування покарання, колегія суддів дійшла висновку, що на даний час ОСОБА_8 не є суспільно-небезпечною особою, за час перебування у виправній колонії нею досягнуто значних успіхів на шляху до соціалізації та доведено можливість стати повноцінним та законослухняним членом суспільства, вона сумлінною поведінкою, ставленням до праці довела своє виправлення, а тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання.

У зв`язку з вказаним апеляційна скарга засудженої підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 - скасуванню з постановленням нової про задоволення подання про умовно-дострокове звільнення засудженої від подальшого відбування покарання.

Станом на день постановлення ухвали апеляційного суду невідбута частина покарання засудженої ОСОБА_8 становить 1 рік 3 місяці 1 день, а тому вона підлягає звільненню умовно-достроково від відбування покарання на вказаний строк.

При цьому, враховуючи, що ОСОБА_8 неодноразово засуджувалася до позбавлення волі за злочини, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, відбуває покарання також на вказані злочини, на підставі п. г ст. 3Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільнити з місць позбавлення волі» від 01.12.1994 з встановленням обмежень, передбачених ст. 10 вказаного Закону України.

Керуючись ст. 404, 407, 419КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 18 липня 2022 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалуякою спільне подання Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» та спостережної комісії Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області задовольнити.

Звільнити ОСОБА_8 умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області від 15.02.2018 на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 1 день.

Встановити ОСОБА_8 адміністративний нагляд на 1 рік з встановленням обмежень:

- заборони виїзду з дому, квартири з 23.00 по 5.00 годину ранку наступного дня,

- реєстрації у відділенні поліції ГУНП України 3 рази на місяць,

заборони находження в кафе, ресторанах міста з метою придбання та вживання алкогольних напоїв,

- заборона виїзду за межі району без письмового дозволу районного відділу поліції ГУНП.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_9

Судді ОСОБА_10

ОСОБА_11 ОСОБА_12