Справа № 203/2312/22
Провадження № 1-кс/0203/2427/2022
УХВАЛА

31 серпня 2022 року слідчий суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, заявлену в рамках кримінального провадження № 0001481 від 24.09.2020 року за ч. 1 ст. 365 КК України,

встановив:

11.08.2022 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська на підставі ухвали Дніпровського апеляційного суду від 02.08.2022 року, судова справа № 203/2312/22, провадження № 11-сс/803/1183/22, надійшли матеріали скарги ОСОБА_3 (далі - заявник, скаржник) на бездіяльність слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 , заявленої в рамках кримінального провадження № 0001481 від 24.09.2020 року за ч. 1 ст. 365 КК України, в якій заявник просить суд:

- зобов`язати слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 належним чином розглянути клопотання ОСОБА_3 від 28.06.2022 року та винести процесуальне рішення за результатами його розгляду у вигляді постанови.

В обґрунтування вимог скарги заявник зазначила, що слідчим Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 на підставі ухвали Полтавського апеляційного суду від 06.08.2020 року та її заяви від 12.05.2020 року здійснювалось досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0001481 від 24.09.2020 року за ч. 1 ст. 365 КК України за фактом перевищення службових повноважень слідчим СВ Покровського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0002361 за ч. 1 ст. 139 КК України, в якому її визнано потерпілою.

При цьому 28.06.2022 року на електронну адресу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, скаржник направила клопотання про ініціювання проведення слідчих дій. Проте станом на момент подання скарги вказане клопотання не розглянуто слідчим, постанова за результатами розгляду скарги слідчим не приймалось.

З огляду на викладене, заявник звернулась до суду із скаргою на бездіяльність слідчого.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 11.08.2022 року, судову справу № 203/2312/22, провадження № 1-кс/0203/2427/2022, було розподілено слідчому судді ОСОБА_1 .

Ухвалою слідчого судді від 12.08.2022 року було відкрито провадження у справі за скаргою та зобов`язано відповідальних осіб надати суду матеріали кримінального провадження № 0001481 від 24.09.2020 року для огляду у судовому засіданні.

У чергове судове засідання, призначене на 31.08.2022 року, учасники кримінального провадження не з`явились.

Заявник разом із скаргою подала до суду клопотання про розгляд скарги за її відсутності.

Слідчий у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про час, дату та місце розгляду скарги належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Також 31.08.2022 року слідчий виконав вимоги ухвали суду від 12.08.2022 року в частині надання матеріалів кримінального провадження № 0001481 від 24.09.2020 року для огляду у судовому засідання в межах розгляду скарги.

Слідчий суддя, враховуючи положення ст. ст. 138, 306 КПК України, розглянув скаргу за відсутності учасників кримінального провадження, та відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, без фіксування судового засідання технічними засобами, за наявними у скарзі матеріалами, наданими заявником.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, проаналізувавши норми КПК України, дійшов таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами скарги, матеріалами кримінального провадження, підтверджено, що у провадженні слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, на досудовому розслідуванні перебуває кримінальне провадження № 0001481 від 24.09.2020 року, заявником в якому є скаржник - ОСОБА_3 , попередня правова кваліфікація за ч. 1 ст. 365 КК України.

За відомостями з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.09.2020 року, кримінальне провадження № 0001481, ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних проваджень Полтавського апеляційного суду № 11-сс/814/600/20, справа № 554/4344/20, ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 16.06.2020 року скасовано та зобов`язано уповноважену службову особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_3 від 12.05.2020 року за фактом перевищення службових повноважень особою - слідчим СВ Покровського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, яке виразилось у направленні доручення на адресу КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги», про проведення службового розслідування під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002361 за ч. 1 ст. 139 КК України.

Скаржник 28.06.2022 року склала клопотання про звернення до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, а саме: до матеріалів кримінального провадження № 000164 за ст. 145 КК України.

Вказане клопотання було направлено нею 28.06.2022 року на електронну пошту Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві для повідомлень про злочини: ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується роздруківкою з сайту електронної пошти заявника: ІНФОРМАЦІЯ_2

05.07.2022 року слідчий Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 надав відповідь листом за вих. № 6641-22/15-02-3/7475-22/п на клопотання ОСОБА_3 , в якому заявника було повідомлено про те, що 22.12.2021 року у кримінальному провадженні № 0001481 від 24.09.2020 року було винесено постанову про відмову у визнанні її потерпілою, яку їй було направлено 22.12.2021 року за № 6677/15-02-3-21. Таким чином, керуючись ч. 2 ст. 60 КПК України, слідчий дійшов висновку, що у ОСОБА_3 відсутні законні підстави для подання клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, та роз`яснено їй право оскаржити рішення прокурора у порядку, передбаченому ст.ст. 303-306 КПК України.

Суд зазначає, що згідно з частинами 1, 3 статті 110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Згідно з пунктами 5, 18 частини 1 статті 3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності; слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, в тому числі бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до положень статті 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Пункт 16-1 статті 3 КПК України визначає, що інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, - особа, стосовно якої (у тому числі щодо її майна) здійснюються процесуальні дії, визначені цим Кодексом.

Аналіз вказаної вище норми КПК України вказує, що процесуальний статус така особа набуває з моменту проведення процесуальної дії щодо неї (її майна).

Частина 1 статті 5 КПК України унормовує, що процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Таким чином, чинний КПК України визначає, що будь-яка дія, яка проводиться під час кримінального провадження, є процесуальною.

Окрім того, стаття 103 КПК України, що регулює форми фіксування кримінального провадження, установлює, що процесуальні дії під час кримінального провадження можуть фіксуватися у: протоколі; на носії інформації, на якому за допомогою технічних засобів зафіксовано процесуальні дії; у журналі судового засідання. Зважаючи на вказане, процесуальна дія в кримінальному провадженні має такі ознаки: проведення та відповідна форма фіксування.

Відповідно до частин 1, 2 статті 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статті 17, частини 5 статті 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі Шевченко проти України від 04 квітня 2006 року (п.74), Трубніков проти Росії від 05 липня 2005 року (п.93), виключення заявника з провадження шляхом ненадання йому статусу жертви суперечить звичайній практиці, оскільки він позбавлений можливості приймати участь в ході розслідування.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, частиною 1 статті 36, частиною 5 статті 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Згідно з положеннями частини 2 статті 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Аналіз викладеного вище вказує, що положеннями КПК України передбачено, що слідчий зобов`язаний розглянути клопотання особи, яка його заявила, в строк не більше трьох днів з моменту подання, задовольнити його за наявності відповідних підстав, а про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова.

Проте слідчий розглянув клопотання заявника - ОСОБА_3 з порушенням, порядку, визначеного ст. 220 КПК України, бо слідчим не було винесено вмотивованої постанови в порядку та у строки, визначені ст. 220 КПК України, за результатами розгляду клопотання заявника від 28.06.2022 року.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення у повному обсязі скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, заявлену в рамках кримінального провадження № 0001481 від 24.09.2020 року за ч. 1 ст. 365 КК України.

Керуючись ст. ст. 220, 303-306, 307, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, заявлену в рамках кримінального провадження № 0001481 від 24.09.2020 року за ч. 1 ст. 365 КК України, - задовольнити повністю.

Зобов`язати слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, у кримінальному провадженні № 0001481 розглянути клопотання ОСОБА_3 від 28.06.2022 року в порядку, визначеному ст. 220 КПК України, з винесенням вмотивованої постанови, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1