Справа № 202/4636/23
Провадження № 1-кс/202/2182/2023
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

17 березня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , яке погоджене з прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СУ ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 звернулася з погодженим із прокурором клопотанням, в якому просить застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Дане клопотання обґрунтоване тим, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000160 від 20.02.2023 року, в якому 23 січня 2023 року було складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Встановлено, що ОСОБА_6 03.03.2022 року перетнув кордон України з Республікою Польща та більше на територію України не повертався.

01.03.2023 винесено постанову про оголошення міжнародного розшуку підозрюваного.

Отже, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, а також оголошення його у міжнародний розшук, слідчий просить обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Слідчий суддя, заслухавши в судовому засіданні доводи прокурора, який клопотання підтримав, думку захисника, який вважає клопотання необґрунтованим, приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з огляду на наступне:

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000160 від 20.02.2023 року, в якому 23 січня 2023 року було складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

01.03.2023 слідчим винесена постанова про оголошення міжнародного розшуку підозрюваного.

Вирішуючи питання про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною першої статті 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При цьому частиною 6 статті 193 КПК України встановлений особливий порядок обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо осіб, оголошених у міжнародний розшук.

Так, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Аналіз наведених положень закону вказує на те, що слідчий суддя вправі обрати щодо особи у її відсутність запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, якщо буде доведено, що така особа обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, відносно неї наявні ризики, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, та вона оголошена в міжнародний розшук.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 р. обов`язок доведення факту перебування підозрюваного, обвинуваченого у міжнародному розшуку покладається на слідчого, прокурора, який подав клопотання про застосування запобіжного заходу, та підтверджується відповідними відомостями (довідка, витяг із бази даних Інтерполу тощо).

Слід відзначити, що чинне процесуальне рішення про обрання особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обов`язковою умовою здійснення міжнародного розшуку з метою екстрадиції.

Зазначена вимога міститься у ч. 2 ст. 58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, згідно з якою до запиту про видачу особи для здійснення кримінального переслідування в обов`язковому порядку повинна долучатися завірена копія постанови про взяття під варту.

Аналогічні вимоги передбачені Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року.

Звертаючись з клопотанням про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий зазначає, що останній оголошений у міжнародний розшук.

В обґрунтування необхідності обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим долучено до матеріалів клопотання лише копію своєї постанови.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Інструкції про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Офісу Генерального прокурора, Національного антикорупційного бюро України, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України 17 серпня 2020 року № 613/380/93/228/414/510/2801/5, міжнародне співробітництво правоохоронних органів України з органами Інтерполу, національними центральними бюро іноземних держав, компетентними органами іноземних держав та міжнародними установами з використанням інформаційної системи Інтерполу здійснюється з питань та у формах, визначених правилами Інтерполу.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Інструкції цілями міжнародного співробітництва з використанням інформаційної системи Інтерполу є, зокрема, установлення місцезнаходження осіб, які розшукуються, з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції).

Пунктом 4 розділу ІІ Інструкції передбачено, що використання інформаційної системи Інтерполу правоохоронними органами України здійснюється відповідно до встановленого цією Інструкцією порядку у формі надсилання запиту/звернення до уповноваженого підрозділу або у формі прямого доступу.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Інструкції уповноважений підрозділ на підставі отриманого від правоохоронного органу України запиту/звернення забезпечує використання інформаційної системи Інтерполу шляхом надсилання запиту про публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу відповідного оповіщення.

З вказаних положень убачається, що залежно від мети розшуку оповіщенню надається колір, зокрема, Червоне та Синє оповіщення.

Пунктом 1 розділу IV Інструкції передбачено, що публікація Червоного оповіщення запитується, зокрема, за таких умов: вчинене особою діяння кваліфіковано як злочин відповідно до Кримінального кодексу України; особу в установленому законодавством порядку оголошено в розшук правоохоронними органами України.

Для запиту публікації Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення правоохоронний орган України надсилає уповноваженому підрозділу формуляр для запиту публікації Червоного оповіщення (додаток 1), а також інформацію та документи, зокрема, завірені копії ухвали суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та ухвали про оголошення розшуку особи (у тому числі в перекладі на одну з робочих мов Інтерполу) на стадії судового розгляду.

Відповідно до пункту 2 розділу IV Інструкції уповноважений підрозділ запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Синього оповіщення щодо осіб, які становлять інтерес для правоохоронних органів України в рамках кримінальних проваджень та/або оперативно-розшукових справ, з метою: отримання інформації про особу; встановлення місцезнаходження особи; ідентифікації особи.

Публікація Синього оповіщення запитується за сукупності таких умов: особа, щодо якої запитується публікація оповіщення, була засуджена чи притягалася до кримінальної відповідальності або вона є підозрюваним, обвинуваченим, свідком чи потерпілим у кримінальному провадженні; є потреба отримання додаткової інформації про можливе злочинне минуле особи, установленні її місцезнаходження або ідентифікації, здобуття інших відомостей у рамках кримінального провадження чи оперативно-розшукової справи.

Тобто зміст вказаних положень законодавства свідчить, що з моменту внесення до бази даних Інтерполу будь-якого оповіщення, передбаченого пунктом 5 розділу ІІ Інструкції, зокрема Синього, особа є такою, що оголошена у міжнародний розшук.

Отже, положення Інструкції свідчать про множинність інструментів міжнародного розшуку і не обмежують такі можливості винятково публікацією Червоного оповіщення.

Слідчий суддя наголошує, що міжнародний розшук включає комплекс розшукових, інформаційно-довідкових та інших заходів компетентних органів держави-ініціатора розшуку та органів запитуваних зарубіжних країн, спрямованих не лише на затримання, арешт, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) певної особи в Україну, а й, зокрема, отримання інформації про неї, встановлення її місцезнаходження чи ідентифікації.

В свою чергу, звертаючись із клопотанням про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав його оголошення в міжнародний розшук, слідчий не надав будь-яких даних щодо його фактичного оголошення в міжнародний розшук.

У матеріалах клопотання слідчого немає жодних даних щодо виконання постанови слідчого від 01 березня 2023 року про оголошення міжнародного розшуку ОСОБА_6 . Зокрема про направлення цієї постанови до відповідного департаменту (відділу) міжнародного співробітництва Національної поліції України, здійснення відповідного запиту до Генерального секретаріату чи Національного центрального бюро Інтерполу тощо.

Одне лише формальне прийняття слідчим постанови про оголошення міжнародного розшуку особи без реального виконання такої постанови не означає, що такий розшук фактично розпочато та не може бути підставою для прийняття слідчим суддею (судом) рішення про тримання особи під вартою, оскільки оголошення міжнародного розшуку передбачає, насамперед, вжиття комплексу розшукових, інформаційно-довідкових та інших заходів, спрямованих на отримання інформації про особу або встановлення її місцезнаходження, в тому числі з метою її арешту та екстрадиції, а не тільки винесення постанови про оголошення міжнародного розшуку.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що в даному випадку прокурором не доведено наявність підстав, передбачених статтями 177, 193 КПК України, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виходячи з вищенаведеного, в задоволенні клопотання слідчого про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 193, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого про обрання відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1