Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/2397/22
номер провадження 1-кп/695/395/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2022 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000664 від 09.08.2022 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України

в с т а н о в и в:

до суду надійшов обвинувальний акт в межах кримінального провадження № 0000664 від 09.08.2022 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України.
Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 05.09.2022 за вказаним провадженням було призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.09.2022 призначено судовий розгляд обвинувального акта в кримінальному провадженні № 0000664 від 09.08.2022 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, у відкритому судовому засіданні у приміщенні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області.
У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що обвинувачена, усвідомлюючи те, що вона обґрунтовано обвинувачується у скоєнні ряду тяжких злочинів за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до десяти років, матиме реальну можливість переховуватися від органу досудового розслідування, суду та змінити місце проживання чи виїхати за кордон. Ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення проти власності обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення повторно, через короткий проміжок часу із застосуванням насильства до особи похилого віку, що свідчить про наявність в неї стійкої антисоціальної поведінки, схильність до вчинення нових майнових злочинів, небажання ставати на шлях виправлення. Застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить запобігання ризиків та належної процесуальної поведінки обвинуваченої. Вік та стан здоров`я ОСОБА_5 не перешкоджають її перебуванню під вартою.

Захисник адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки ризики не обґрунтовані. Викрадене майно повернуто потерпілим. Обвинувачена ОСОБА_5 має незадовільний стан здоров`я, має зареєстроване місце проживання. Просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.
Обвинувачена ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що вона має ряд хвороб, які неможливо діагностувати і лікувати в умовах тримання під вартою в СІЗО. Просила змінити запобіжний захід на більш м`який. Зобов`язувалася дотримуватися обов`язків цілодобового домашнього арешту.
Потерпілі у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд прийшов до наступного висновку.
Згідно з вимогами ч.ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 11.04.2013 у справі "Вєренцов проти України" ЄСПЛ зазначив, що відповідно до його усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним відправленням правосуддя, у рішенні судів мають адекватно зазначатися підстави, на яких вони ґрунтуються. Ступінь застосування цього обов`язку наводити підстави може змінюватися залежно від характеру рішення та повинен визначатися з огляду на обставини справи (п. 26 рішення ЄСПЛ у справі "Гарсія Руіс проти Іспанії").

Суду при розгляді відповідного клопотання слід ретельно перевіряти достовірність підстав для його задоволення, оскільки одним із найбільш частих порушень прав людини, визнаних ЄСПЛ у справах проти України, є необґрунтоване ухвалення судами рішень про продовження строку тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а також те, що можливість застосування запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою (зокрема, йдеться про застосування застави), у багатьох випадках навіть не розглядалася.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10.02.2011).

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Летельє проти Франції" № 12369/86 від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Така ж позиція відображена в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії" № 33977/97 від 26 липня 2001 року.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10.08.2022 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 08.10.2022.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 30.09.2022 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на шістдесят днів до 28.11.2022.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Вирішуючи клопотання захисника про зміну запобіжного заходу суд бере до уваги, що обвинувачена відповідно до відповіді філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Черкаській та Кіровоградській областях від 03.10.2022 № 766/ЧК-223 є інвалідом третьої групи по загальному захворюванню та має ряд захворювань. Обвинувачена має зареєстроване місце проживання по АДРЕСА_1 та запевнила суд, що буде дотримуватись обов`язків покладених на неї судом щодо виконання цілодобового домашнього арешту, що дає суду підстави для зміни їй запобіжного заходу на більш м`який.

Враховуючи те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими ст. 177 цього кодексу, суд вважає, що наявні на даний час обставини та факти свідчать про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченої ОСОБА_5 з покладенням на неї додаткових обов`язків достатньою мірою забезпечить необхідний баланс між правами та інтересами обвинуваченої та інтересами судового розгляду.
Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 181, 199 КПК України, враховуючи матеріали кримінального провадження, які свідчать, що інший запобіжний захід не забезпечить належної поведінки обвинуваченої під час розгляду кримінального провадження, суд приходить до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_5 необхідно змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Керуючись ст.ст. 181, 202, 331, 395 КПК України, суд

у х в а л и в:
клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу задовольнити частково.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстрована по АДРЕСА_1 ) у виді тримання під вартою змінити на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці за адресою: АДРЕСА_1 до 16.01.2023, з покладенням на неї обов`язків:

1) не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово без дозволу суду;

2) прибувати до суду за кожним судовим викликом;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4) утриматися від спілкування в будь-якій формі зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;

5) здати за наявності на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон;

6) носити електронний засіб контролю, який застосовується в порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ України.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в порядку приписів ч. 3 ст. 202 КПК України.

Строк дії ухвали закінчується 16.01.2023.

Роз`яснити обвинуваченій, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Золотоніський районний відділ поліції ГУ НП в Черкаській області за місцем відбуття домашнього арешту, який зобов`язати негайно поставити обвинувачену ОСОБА_5 на облік і повідомити про це суд.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_5 , що у випадку невиконання покладених на неї обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

По закінченню строку дії запобіжного заходу та за відсутністю клопотання прокурора, ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту вважається скасованою.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 18.11.2022 о 08.15 год..

Суддя: ОСОБА_1