Справа № 740/75/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/38/23
Категорія - тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

16 січня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

захисника - адвоката ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові, одночасно в режимі відео конференції з Ніжинським міськрайонним судом апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 січня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 4 ст. 186КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, не працюючому, не одруженому, зареєстрованому та проживаючому по АДРЕСА_1 , раніше судимому, останній раз 10 жовтня 2019 року Бобровицьким районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 та 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, який 17 листопада 2021 року звільнився з місць позбавлення волі, обраний запобіжний захід у виді тримання на 60 днів без визначення розміру застави.

Задовольняючи подання, слідчий суддя вказав на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що з урахуванням тяжкості можливого покарання у співставленні з характеризуючими даними та процесуальною поведінкою підозрюваного, дають підстави вважати, що жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою ОСОБА_8 обрати більш м`який вид запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, зобов`язавши підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим, слідчим суддею або судом, що з огляду на дані про особу підозрюваного, який проживає у власному будинку та має міцні соціальні зв`язки, гарантуватиме виконання ним на час досудового розслідування процесуальних обов`язків та зможе повною мірою запобігти ризику його переховування.

Мотивує тим, що судом застосований винятковий запобіжний захід при тому, що слідчим не було надано жодного доказу, які б підтверджували наявність заявлених ним ризиків. Саме лише припущення слідчого про існування ризиків не може вважатися належною метою обрання запобіжного заходу у розумінні ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому, навіть за наявності ризиків, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований виключно у тому разі, якщо запобігти цим ризикам неможливо шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Вказує, що обставини вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_8 , за версією його підзахисного свідчать про відсутність складу кримінального правопорушення, адже барсеткою він заволодів випадково, коли після бійки збирав розкидані речі, а коли хотів повернути чужу річ та зателефонував дружині потерпілого, до нього вже прибула поліція. Невизнання тих обставин, які повідомив потерпілий, написавши заяву з метою помсти, не є беззаперечним доказом вини його підзахисного та не може слугувати підставою для обрання найсуворішого виду запобіжного заходу.

Заслухавши доповідача, захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти аргументів сторони захисту, дослідивши матеріали судового провадження в електронному вигляді, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Як убачається з подання слідчого та матеріалів провадження ОСОБА_8 підозрюється у тому, що 04 січня 2023 року, близько 19.30 год., поблизу магазину «Продуктовий» по вул. Шевченка, 104-а в м. Ніжин, діючи в умовах воєнного стану, у ході конфлікту з потерпілим ОСОБА_9 відкрито викрав у нього сумку з особистими речами на загальну суму 400 грн., серед яких були банківські картки, мобільний телефон та інші речі, чим завдав матеріальної шкоди.

За даним фактом слідчим відділенням Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області 04 січня 2023 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 , за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

У цей же день, у порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України о 21 год. 58 хв. був затриманий ОСОБА_8 .

Наступного дня ОСОБА_8 було вручене письмове повідомлення про підозру у відкритому викраденні майна потерпілого ОСОБА_9 , вчиненого в умовах воєнного стану.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України, перевіряє вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей та інші обставини, які забезпечать належну процесуальну поведінку особи під час досудового розслідування та судового розгляду.

Поняття «обґрунтованість підозри» включає існування фактів чи інформації, які надають підстави суду вважати, що підозрювана особа ймовірно вчинила правопорушення, та оголошення підозри у вчиненні кримінального правопорушення.На початковій стадії досудового розслідування кримінально-процесуальний закон не вимагає від сторони обвинувачення доведення усіх елементів кримінального правопорушення, як помилково вважає сторона захисту. Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для засудження особи та ухвалення обвинувального вироку.

Слідчий суддя правильно встановив, що надані стороною обвинувачення матеріали та наведені у клопотанні слідчого доводи вказують на обґрунтованість пред`явленої підозри та підтверджуються доказами, достатніми, на етапі досудового розслідування, для застосування запобіжного заходу.

При цьому, докази, які підтверджують обґрунтованість пред`явленої підозри не мають бути рівноцінні доказам, яким суд надає оцінку під час судового розгляду кримінального провадження, та які можуть бути покладені в основу обвинувального чи виправдувального вироку. На початковому етапі розслідування достатньо доказів, які підтверджують подію кримінального правопорушення та свідчать про можливу причетність підозрюваного до його вчинення, інших доказів законодавець не вимагає, та обґрунтовано їх і не може бути з огляду на стадію кримінального провадження, адже вид запобіжного заходу обирається відразу після затримання підозрюваної особи, що унеможливлює виконання всіх необхідних слідчих та оперативно-розшукових дій.

Слідчим були надані заява потерпілого, протокол огляду місця події, протокол допиту ОСОБА_9 , протокол впізнання за участі потерпілого, протокол затримання підозрюваного та вилучення речей, протокол огляду речових доказів, протокол допиту свідка ОСОБА_10 , довідки про наявність тілесних ушкоджень у потерпілого та підозрюваного.

Отже, органом досудового розслідування були надані докази, які свідчать про можливу причетність ОСОБА_8 до вчинення відкритого викрадення майна у потерпілого, що є достатніми виключно для вирішення питання про обрання запобіжного заходу, а не визнання особи винуватою, як помилково вважає захисник.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Ризик - це ймовірність того, що підозрюваний може ухилитися від кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків.

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

З матеріалів кримінального та судового проваджень вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисного корисливого кримінального правопорушення, вчиненого в умовах воєнного стану, яке відноситься до категорії тяжких, за яке передбачено покарання до десяти років позбавлення волі, отже розуміючи невідворотність та тяжкість можливого покарання підозрюваний може ухилитися від явки до слідчого та суду.

Наявність постійного місця проживання не є підставою, яка гарантує належне виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, з огляду на те, що останній, будучи особою працездатного віку, не працює та не має постійного джерела прибутку, не має родини, а тому існують обґрунтовані підстави вважати, що розуміючи тяжкість можливого покарання, підозрюваний може ухилитися від слідства та суду.

Тим більше, що ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих кримінальних правопорушень та за вчинення відкритого викрадення майна, що також характеризує його з негативного боку, як особу, яка схильна до неправомірної поведінки. Тим більше, на даний час, через військову агресію російської федерації, рівень життя в державі знижується, як і можливість знайти стабільне джерело прибутку, а життєві потреби підозрюваний має якимось чином задовольняти.

Такі обставини значно підвищують вказані органом досудового слідства ризики про можливість продовження підозрюваним злочинної діяльності, а також знижують його можливість прибувати до органу досудового розслідування та суду.

Неприязні стосунки підозрюваного з потерпілим, наявність яких не заперечуються стороною захисту, свідчать про підвищений ризик здійснення тиску на потерпілого з боку ОСОБА_8 , з метою зміни ОСОБА_9 показань на користь підозрюваного.

Усі наведені захисником обставини були враховані слідчим суддею, але вони не спростовують тих встановлених обставин та даних про особу підозрюваного, які ставлять під сумнів виконання ОСОБА_8 всіх покладених на нього процесуальних обов`язків при обранні більш м`якого запобіжного заходу.

Отже, як слідчим у поданні, так і слідчим суддею в ухвалі, правильно названі та враховані наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а також вірно оцінені в сукупності усі обставини, на підставі яких був обраний запобіжний захід, особливо з врахуванням особи підозрюваного та його процесуальної поведінки, що узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404- 405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 січня 2023 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, ОСОБА_8 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2