№566/188/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року смт Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області об`єднанні кримінальні провадження, які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000207 яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 вересня 2021 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Привітне Млинівського району Рівненської області, жительки: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, викладача Пугачівського ліцею Млинівської селищної ради, розлученої, на утриманні має неповнолітню дитину, не депутат, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 20 вересня 2021 року, приблизно о 08:45 годині, керуючи технічно справним автомобілем марки «DAEWOO MATIZ»державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в смт. Млинів Лубенського району Рівненської області по вулиці Нетора Літописця, зупинившись перед виїздом на перехрестя рівнозначних доріг вулиць Нестора Літописця та Олексія Кірися, проявила безпечність та неуважність, не стежила за дорожньою обстановкою, не переконалась у безпечності свого руху і безпеки інших учасників руху, не виконала вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», розпочала рух та при виїзді на перехрестя доріг не надала дорогу велосипедисту ОСОБА_6 , яка рухалась по вулиці Олексія Кірися справа відносно її напрямку, в результаті чого допустила наїзд на неї, чим порушила вимоги Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, зокрема п. 2.3 (б), згідно з яким для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, п.10.1, згідно з яким перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та п.16.12, згідно з яким на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.

В наслідок дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді: забоїв м`яких тканин потиличної ділянки, перелому потиличної кістки з переходом на основу черепа та піраміду скроневої кістки справа, забою головного мозку середнього ступеня важкості, які згідно висновку експерта мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження.

Допущені водієм ОСОБА_4 порушення вимог п.п. 2.3(6), 10.1 та 16.12 Правил дорожнього руху знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною подією та заподіянням ОСОБА_6 тяжкого тілесного ушкодження.

Суд, на підставі п.3 ст. 349 КПК України, з врахуванням думки учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів в кримінальному провадженні щодо обвинувачення ОСОБА_8 щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники кримінального провадження зміст цих обставин та чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, і роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а тому обмежився допитом обвинуваченої ОСОБА_8 , а також дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченої.

Обвинувачена ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК Українивизнала повністю та суду пояснила, що 20 вересня 2021 року, вранці, везла сина в дитячий садок, зупинилася на перехресті і так як погода була похмурою, а вікна були недостатньо протерті, то огляд дороги був поганим, вона не побачила ОСОБА_6 . Відчула удар з правого боку автомобіля. Зупинилась, відчинила дверцята і побачила потерпілу, допомогла їй підвестись. Далі приїхала швидка медична допомога.

Транспортним засобом користується щодня.

Шкоду потерпілій вона відшкодувала повністю.

У вчиненому щиро розкаюється і просить суд її суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засідання пояснила, що 20 вересня 2021 року їхала на роботу на перехресті біля музичної школи побачила автомобіль, який стояв, вона вирішила, що він її пропускає, далі відчула удар і нічого не пам`ятає.

Шкода їй відшкодована повністю.

Претензій до обвинуваченої вона немає та просить суд ОСОБА_4 суворо не карати.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 , слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження і заподіяння тяжких тілесних ушкоджень в результаті порушення обвинуваченою ОСОБА_4 п.п. 2.1., 2.3 (б), 10.1. та 16.12. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року перебувають в прямому причинному зв`язку між порушенням правил безпеки дорожнього руху і зазначеними в ч.2 ст.286 КК України наслідками.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_8 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка по місцю роботи та проживання характеризуєтьтся позитивно та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне добровільне відшкодування шкоди та наявність на утриманні неповнолітньої дитини.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_8 судом не встановлено.

Санкція ч. 2 ст. 286 КК України передбачає міру покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

У відповідності до ч. 5 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України є тяжким злочином.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_8 , суд враховуючи дані про особу обвинуваченої, яка виключно позитивно характеризується як по місцю роботи так і проживання, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обвинувачуваної обставин, вважає за можливе застосувати відносно неї ст. 75 КК України.

У відповідності до ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У відповідності до п.21 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N18 ( v0018700-08 ) від 19.12.2008) у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст.286 і ст.287 КК ( 2341-14 ) необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 вперше притягається до кримінальної відповідальності, повністю відшкодувала заподіяну шкоду, щиро розкаялася у вчиненому і позитивно характеризується по місцю проживання та роботи, проживає одиноко та виховує малолітнього сина, і працює викладачем Пугачівського ліцею Млинівської селищної ради, а транспортний засіб є єдиним засобом пересуванням та враховуючи віддаленість місця проживання та роботи, то суд не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_4 додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Постановою про визнання та приєднання речових доказів від 20 вересня 2021 року визнано речовими доказами автомобіль марки «DAEWOO MATIZ»державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова « НОМЕР_2 », який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу із серійним номером НОМЕР_3 , належить ОСОБА_4 , жительці АДРЕСА_2 , який переданий на зберігання власнику ОСОБА_4 під розписку.

Велосипед темно-зеленого кольору типу «дамка», належний ОСОБА_6 , жительці АДРЕСА_3 , який переданий на зберігання власнику ОСОБА_6 , під розписку.

(а. с. 17-18, 24-25, 26,27,28 к/п № 0000207)

У відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

У відповідності до ч.1 ст.122 КПК України витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 ст.124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

В ході досудового розслідування було проведено інженерно-транспортні експертизи, що об`єктивно підтверджується довідками про витрати на проведення судової експертизи від 23 листопада 2021 року на суму 1372,96 грн., від 23 листопада 2021 року на суму 1372,96 грн. та від 24 лютого 2023 року на суму 2265,36 грн.

(а. с. 60,72,116 к/п № 0000207)

У відповідності до ч.1 ст.122 КПК України витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 ст.124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

У відповідності до ч.2 ст.374 КПК України у разі визнання особи винуватою, крім інших питань, які підлягають вирішенню, суд зобов`язаний прийняти рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Як вбачається з ухвали Млинівського районного суду Рівненської області від 27 вересня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000207 від 20 вересня 2021 року було вжито заходи забезпечення кримінального провадження шляхом накладеного арешту на:

- автомобіль марки «DAEWOO MATIZ», р.н. « НОМЕР_1 », номер кузова « НОМЕР_4 », який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу із серійним номером НОМЕР_5 , належить ОСОБА_4 , жительці АДРЕСА_2 , заборонивши відчуження та розпорядження вказаним майном;

- велосипед темно-зеленого кольору типу «дамка», який належить ОСОБА_6 , жительці АДРЕСА_3 , заборонивши відчуження, користування та розпорядження вказаним майном.

(а.с.22-23 к/п №0000207)

Такий вид заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна слід скасувати, оскільки розгляд провадження завершено і вказані речові докази підлягають поверненню законним володільцям майна у даному кримінальному провадженні.

Рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження в даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 не приймалось.

На підставі наведенного,

керуючись ст. ст.349, 368-370, 373, 374, 392, 395 КПК України

с у д ,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_9 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, і призначити їй міру покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України ОСОБА_9 зобов`язати періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Млинівського районного суду Рівненської області від 27 вересня 2021 року.

Речові докази по справі:

- автомобіль марки «DAEWOO MATIZ»державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова « НОМЕР_2 », який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу із серійним номером НОМЕР_3 , належить ОСОБА_4 , жительці АДРЕСА_2 залишити власнику ОСОБА_4 ;

- велосипед темно-зеленого кольору типу «дамка», належний ОСОБА_6 , жительці АДРЕСА_3 залишити власнику ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_7 , на користь держави процесуальні витрати за проведення судової інженерно-транспортної експертизи, проведеної 23 листопада 2021 року у кримінальному провадженні №0000207 від 20 вересня 2021 року в сумі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) гривні 96 копійок.

Стягнути з ОСОБА_7 , на користь держави процесуальні витрати за проведення судової інженерно-транспортної експертизи, проведеної 23 листопада 2021 року у кримінальному провадженні №0000207 від 20 вересня 2021 року в сумі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) гривні 96 копійок.

Стягнути з ОСОБА_7 , на користь держави процесуальні витрати за проведення судової інженерно-транспортної експертизи, проведеної 24 лютого 2023 року у кримінальному провадженні №0000207 від 20 вересня 2021 року в сумі 2265 (дві тисячі двісті шістдесят п`ять) гривень 36 копійок.

Згідно до ст. 532 КПК України, вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Млинівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Млинівського райсуду ОСОБА_1