Справа № 373/1952/22
УХВАЛА

18 листопада 2022 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Переяславі клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000312 від 20.10.2022 про обвинувачення за ч. 1 ст. 162 та ч. 1 ст. 263 КК України,
встановив:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 20.10.2022 близько 01 год 00 хв., перебуваючи поруч домоволодіння ОСОБА_6 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , почав стукати у хвіртку, що була замкнена на замок із внутрішнього боку аби викликати власника помешкання. Отримавши від нього відмову відчинити хвіртку, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до іншого володіння особи території домоволодіння, обвинувачений, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, всупереч волі власника та установлених і законних підстав переліз через паркан огородженого домоволодіння та почав стукати в двері будинку. Однак, двері йому ніхто не відкрив, а тому він переліз назад через паркан на територію вулиці Велика Підвальна, а ОСОБА_6 в цей час викликав поліцію.

Окрім того, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що під час інкримінованих йому вище дій, реалізуючи злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, не маючи передбаченого законом дозволу на зберігання вибухових пристроїв, зберігав при собі в кишені своєї куртки ручну осколкову оборонну-наступальну гранату мину ДМ51 з ідентифікуючим маркуванням «HGRSPLITTERDM51A2 DNM 05C 0016» та маркуванням на зовнішній стороні запобіжного важеля «HGRZDM82A3 LOS DNM05A0012». Зазначений вибуховий пристрій добровільно видав працівникам поліції, повідомивши про його наявність під час з`ясування обставин та причини виклику потерпілим ОСОБА_6 поліції.

Клопотання прокурора Переяславського відділу Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого надійшло до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду 17.11.2022.

Відповідно до обґрунтування поданого клопотання строк дії запобіжного заходу в обвинуваченого закінчується 18.11.2022.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, ознайомившись зі змістом клопотання у необхідному для вирішення заявленого клопотання обсязі, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Прокурор, що брав участь в судовому засіданні повністю підтримав подане ним клопотання.

Захисник обвинуваченого, з яким погодився сам обвинувачений, зазначив про те, що клопотання є необґрунтованим та не підтверджено належними доказами. Окрім того, прокурор просить продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на підготовчому засіданні, що не передбачено КПК України, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити. Обвинувачений має родину, місце реєстрації проживання, розкаюється у вчиненому і визнає свою вину в повному обсязі. Не впливав і не має наміру впливати ні на потерпілого, ні на свідків і не збирається переховуватися від суду. Його діянням тяжких наслідків не заподіяно, а тому домашній арешт буде дієвим видом запобіжного заходу.

Обвинувачений додав, що він був на війні, під час інкримінованих йому дій перебував у відпустці, нікому вибуховим пристроєм не погрожував. Має на утриманні дитину, хоча з її матір`ю не проживає, бо мешкав до участі в бойових діях в свого кума, де і зареєстрований.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 цього ж Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам переховування від суду та (або) перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його вини у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність у останнього постійного місця проживання та/або реєстрації, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, відсутність судимостей.

Обираючи відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, судом враховано наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, зважаючи на відсутність підстав вважати, що такий ризик припинився від дня постановлення ухвали суду про обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу, наявні.

У судовому засіданні судом не встановлено будь-яких обставин, що вказували б на відсутність жодного ризику, який зазначений прокурором в клопотанні. Вагомість наявної обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим злочину в поєднанні з тяжкістю покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, дає підстави вважати, що існує ризик вчинення особою дій щодо переховування від суду.

Відповідно до вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Тримання під вартою може бути виправданим лише за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканності (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року «Харченко проти України»).
Є підстави вважати, що ОСОБА_4 з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів може незаконно впливати на свідків, потерпілого шляхом умовляння або психічного чи фізичного насильства для зміни їх показань та переховуватися від суду.

Отже, суд вважає, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, а тому на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною, яка підтримує державне обвинувачення, суд доходить до переконання, що обвинуваченому слід продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ступень ризиків, які були встановлені судом раніше, не змінилися.

Враховуючи, що запобігання наведених ризиків становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні правопорядку та відправлення кримінального судочинства, цей інтерес має превалююче значення над принципом поваги до свободи особистості та виправдовує продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому даний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід, з урахуванням його тривалості на даний час, не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, незважаючи на запроваджений воєнний стан, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню обвинуваченого від суду, ризики щодо цього є дійсними та триваючими.

При цьому, зважаючи на особу обвинуваченого та пред`явлене обвинувачення, суд не може застосувати інший більш м`який запобіжний засіб з метою можливої його участі у виконанні ним військового обов`язку.

Таким чином, суд дійшов до переконання, що обвинуваченому можливо продовжити обраний раніше запобіжний захід у виді тримання під вартою, але лише на 30 днів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України суд має визначити ОСОБА_4 заставу, розмір якої величиною в 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб буде достатнім задля забезпечення дієвості запобіжного заходу та досягнення мети кримінального провадження і не міститиме ознак покарання.

На підставі наведеного та керуючись ст. 177-194, 331, 350, 376 КПК України, Законом України «Про правовий режим воєнного стану», суд ,

постановив:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 30 днів, тобто з 18 листопада 2022 року до 17 грудня 2022 року, утримуючи його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 173 670 (сто сімдесят три тисячі шістсот сімдесят) грн. 00 коп. (р/р UA5018661, банк: Держказначейська служба України, м. Київ; ; МФО 820172, отримувач: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області; призначення платежу: у призначенні платежу платіжного документу обов`язково зазначити інформацію про ухвалу суду, який обрав заставу мірою запобіжного заходу, та прізвище, ім`я, по-батькові особи, за яку вноситься застава).

Після внесення застави звільнити з-під варти ОСОБА_4 , якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.

Після внесення застави та звільнення з-під варти покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою в даному кримінальному провадженні;

2) не відлучатися із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора;

3) повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування із свідками та потерпілими в даному кримінальному провадженні.

У разі внесення застави термін дії обов`язків, покладених судом на ОСОБА_4 , визначити у два місяці.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі порушення покладених на нього обов`язків, а також, якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причину своєї неявки, застава звертається в дохід держави.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 21.11.2022.

Суддя ОСОБА_1