КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/971/2023 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер: № 369/9075/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кар Інвест» - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Києво - Святошинського районного суду Київської області від 26 вересня 2022 року,

за участю:

представника ТОВ «Кар Інвест» - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Києво - Святошинського районного суду Київської області від 26.09.2022 року задоволено частково клопотання прокурораКиєво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 та накладено арешт на транспортні засоби марки Land Rover Range Rover, VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво НОМЕР_3 ; LandRover Range Rover, VIN: НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_5 , свідоцтво НОМЕР_6 .

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, представник ТОВ «Кар Інвест» - адвоката ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Києво - Святошинського районного суду Київської області від 26.09.2022 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Апелянт зазначає, що копію оскаржуваної ухвали було отримано 04.01.2023 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що із оскаржуваної ухвали не можливо встановити, яка саме підстава стала причиною накладення арешту на транспортні засоби, належні ТОВ «Кар Інвест», останнє не має жодного процесуального статусу у даному провадженні, жодних повісток про виклик посадовим особам не було вручено, а також не повідомлено про підозру.

Слідчий суддя, постановляючи оскаржувану ухвалу не перевірив додані до клопотання докази, які є непідтвердженими.

ТОВ «Кар Інвест» є потерпілою стороною у провадженні, ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 06.10.2022 року скасовано арешт в рамках кримінального провадження №0001447 від 06.07.2022 року та зобов`язано уповноважених осіб повернути ТОВ «Кар Інвест» вищезазначені автомобілі, що свідчить про відсутність ризику відчуження майна.

В судове засідання прокурор у кримінальному провадженні не з`явився, хоча був завчасно повідомлений про дату та час призначеного судового розгляду.

Апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана бути зацікавленою провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що причина неприбуття у судове засідання прокурора є неповажною та призводить до необґрунтованого затягування розгляду апеляційної скарги та вирішення питання щодо законності оскаржуваного судового рішення, а відтак вирішила за можливе розглянути дане провадження за відсутністю прокурора, оскільки це не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити у повному обсязі, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає не задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів, що слідчим відділом відділу поліції №1 Бучанського районного управління поліції ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001049 від 22.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 190 КК України.

Органом досудового розслідування зазначено, що 21.07.2022 року до відділу поліції №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області надійшла письмова заява від ОСОБА_8 , з приводу того, що влітку 2021 року представники ТОВ «Кар-Інвест» шахрайським шляхом та зловживання довірою заволоділи грошовими коштами останнього.

В своїй заяві ОСОБА_9 повідомляє, що приблизно влітку 2021 року він разом з ОСОБА_10 познайомились з громадянами ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які представилися власниками компанії ТОВ «Кар- Інвест» (СДРПОУ 41481125, зареєстрована за юридичною адресою 04050, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 40У, Шевченківський район, керівник - ОСОБА_13 ).

Зі слів ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , дана компанія діяла під торговою маркою WRUM. Суть діяльності компанії ТОВ «Кар-Інвест» полягала в оформлені підписки на автомобіль, яким користується клієнт, із сплатою щомісячних платежів, за наслідком виплат яких авто переходить у власність клієнта.

В подальшому у ОСОБА_14 та ОСОБА_15 виник злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами шахрайським шляхом, у зв`язку з чим вони розробили злочинний план.

Так, з метою заволодіння коштами ОСОБА_16 та ОСОБА_9 та зловживаючи довірою останніх, та діючи відповідно до свого заздалегідь розробленого плану ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , під виглядом ведення спільного бізнесу, запропонували створити інвестиційну компанію Bluocean, в яку у подальшому повинна приєднатися лізингова компанія WRUM, а ОСОБА_9 разом з ОСОБА_19 необхідно перерахувати в якості внеску грошові кошти на адресу ТОВ «Кар-Інвест» на загальну суму 791 950 тис. доларів США.

Не будучи обізнаним щодо злочинного наміру ОСОБА_14 та ОСОБА_15 та довіряючи останнім, протягом жовтня-грудня 2021 року ОСОБА_9 разом з ОСОБА_19 передали ОСОБА_20 та ОСОБА_21 грошові кошти в сумі 791 950 тис. доларів США, які належали спільно ОСОБА_9 та ОСОБА_22 . Частина цих коштів у сумі 706 500 доларів США (з яких 6500 доларів США були комісією) передані ОСОБА_21 готівкою через обмінник, а інша частина перерахувалася платежами в крипто валюті (віртуальних активах).

Загалом інвестиція мала складати 2 мільйони доларів США, таким чином із інвестицією, що залишилася в сумі орієнтовано 1 мільйон 200 тис. доларів США повинні були бути заключені інвестиційні договори.

У подальшому, на інвестовані кошти ТОВ «Кар-Інвест» 24.12.2021 придбано та зареєстровано два автомобілі Land Rover Range Rover (VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_7 ) та Land Rover Range Rover (VTN:SALGA3BESLA403081, д.н.з. НОМЕР_5 ), які оформлені на баланс компанії ТОВ «Кар-Інвест».

Після передання вищевказаних коштів ОСОБА_9 з метою протестувати роботу сервісу компанії ТОВ «Кар-Інвест», останній додатково інвестував 41 690 доларів СІЛА, в якості клієнта цієї компанії. За цими інвестиціями ОСОБА_23 передано у тимчасове користування автомобілі марки Land Rover Range Rover (VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ) та Land Rover Range Rover (VIN: НОМЕР_8 , д.н.з. НОМЕР_5 ).

За зазначений період часу ОСОБА_9 та ОСОБА_24 на адресу ОСОБА_14 та ОСОБА_15 перераховано загалом 892 985 тис. доларів СІЛА, що відповідно до курсу НБУ становить 24 063 226, 65 грн.

Фактично по лізинговій програмі ОСОБА_9 та ОСОБА_25 купували автомобілі, які і так були придбані за інвестовані ними кошти.

Документально факт отримання цих авто по лізинговій програмі ні ОСОБА_9 , ні ОСОБА_25 не оформлювали, оскільки довіряли ОСОБА_20 та ОСОБА_21 .

Цими автомобілями ОСОБА_9 та ОСОБА_25 користувалися, без будь-яких обмежень та застережень до липня 2022 року, оскільки були впевненні, що це були їхні автомобілі, за які вони сплатили кошти у повному обсязі. Тим більше, що оформлені вони на товариство, яке вони вважали, було спільним бізнесом.

Директор ТОВ «Кар-Інвест» ОСОБА_13 , 28.03.2022 видав дві довіреності на ім`я довірених осіб, ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , якими уповноважив останніх правом керувати та перевозити зазначені автомобілі через державний кордон України.

Однак в липні поточного року ОСОБА_9 дізнався, що компанія «Кар-Інвест» звернулася із повідомленням про вчинення кримінального правопорушення про нібито викрадення зазначених автомобілів, що в подальшому передбачає вилучення зазначених транспортних засобів з їх користування, оскільки юридично вони належать ТОВ «Кар-Інвест». Тобто зазначені дії ОСОБА_14 та ОСОБА_15 свідчать про їх намір вилучити з їх користування зазначені автомобілі.

Окрім того в ході досудового розслідування було допитано ОСОБА_28 , який повідомив наступне, що ОСОБА_10 було прийнято рішення про створення та інвестування в компанію Bluocean.

Інвестиційна програма полягала в тому, що після створення компанії Bluocean в її склад повинна приєднатися лізингова компанія, яка діє під торговою маркою «WRUM» (TOB «Кар-Інвест», , зареєстрована за юридичною адресою 04050, місто Київ, вул. Глибочицька, будинок 40У, Шевченківський район м. Києва, керівник - ОСОБА_13 , яке зареєстроване 26.07.2017 року, телефони: НОМЕР_9 e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та надає послуги через сайт ІНФОРМАЦІЯ_2 /. Суть діяльності компанії ТОВ «Кар-Інвест» полягає в оформленні підписки на автомобіль яким користується клієнт із сплатою щомісячних платежів за наслідком виплати яких авто переходить у власність клієнта.

До етапу створення компанії Bluocean протягом жовтня-грудня 2021 року було передано гр. ОСОБА_29 та ОСОБА_30 грошові кошти в сумі 791 950 доларів США, які спільно належали ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Частина цих коштів у сумі 706 500 доларів США (з яких 6500 доларів США були комісією) передана ОСОБА_30 готівкою через обмінник, а інша частина перераховувалася платежами в криптовалюті (віртуальних активах). На підтвердження цих переказів в криптовалюті та отримання грошових коштів готівкою зловмисниками надається онлайн листування в телефонному додатку Телеграм.

Загалом інвестиція мала складати 2 мільйони доларів США, таким чином із інвестицією, що залишилася в сумі орієнтовно 1 мільйон 200 тисяч доларів США повинні були бути заключені інвестиційні договори. Вказана сума в розмірі 791 950 доларів США передана до заключения цих договорів, оскільки ОСОБА_31 та ОСОБА_32 увійшли інвесторам в довіру, переконували їх у своїй чесності та компетентності.

На інвестовані кошти було придбано два автомобілі Land Rover Range Rover (VIN: НОМЕР_1 д.н. НОМЕР_2 ) та Land Rover Range Rover (VIN: НОМЕР_8 , д.н. НОМЕР_5 ), які оформлені на баланс компанії Кар-Інвест.

Після передання вищевказаних коштів ОСОБА_33 з метою протестувати роботу сервісу компанії Кар-Інвест додатково інвестував 34 тисячі доларів США в якості клієнта цієї компанії. За цими інвестиціями йому було передано автомобіль Land Rover Range Rover (VIN: НОМЕР_1 д.н. НОМЕР_10 ) в користування. Фактично він по лізинговій програмі купував автомобіль, який і так був придбаний за інвестовані ним кошти. Документально факт отримання авто по лізинговій програмі він не оформляв, оскільки довіряв ОСОБА_34 та ОСОБА_30 . Підтвердження цьому також міститься в листуванні в мобільному додатку Телеграм.

Окремо слід звернути увагу, що ОСОБА_33 припускає, що ОСОБА_34 та ОСОБА_30 в організації цієї шахрайської схеми допомагав ОСОБА_35 , з яким він знайомий.

На даний час стало відомо, що компанія Кар-Інвест звернулася із повідомленням про вчинення кримінального правопорушення про нібито викрадення зазначених автомобілів, що не відповідає дійсності.

За переконанням ОСОБА_36 , таке повідомлення - це спроба ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 приховати вчинені ними злочини та виправдати свої протиправні дії. Особам, які звернулися в правоохоронні органи було достовірно відомо про існування вищевказаних домовленостей та того факту, що ці авто придбані за інвестовані кошти.

Повідомлення про вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення у вигляді викрадення автомобілів є завідомо неправдивим про що добре відомо компанії Кар-Інвест.

Варто зазначити, що неправдивість викрадення також підтверджується видачею особисто директором ТОВ «Кар-Інвест» ОСОБА_13 , 28.03.2022 року двох довіреностей на ім`я довірених осіб, ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , яким уповноважив останніх правом керувати та перевозити транспортні засоби через державний кордон України, а саме:

LandRover, RangeRover, VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_11 , свідоцтво НОМЕР_3;

LandRover, RangeRover, VIN: НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_12 , свідоцтво НОМЕР_13 .

Більше того, згадані авто оснащені супутниковою системою стеження BenishGPS, за допомогою якої можливо відслідкувати та відключити автомобіль дистанційно. Доступ до цієї системи наявний у працівників Кар-Інвест.

На даний час наскільки відомо інвесторам, такі автомобілі могли бути оголошені в розшук, в тому числі в Інтерпол, на підставі повідомлення завідомо неправдивої інформації.

21.09.2022 року прокурор Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 звернулася до Києво - Святошинського районного суду Київської області із клопотанням про накладення арешту на транспортні засоби марки LandRover Range Rover, VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво НОМЕР_3 ; LandRover Range Rover, VIN: НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_5 , свідоцтво НОМЕР_6 та заборонити відчужувати, розпоряджатися та користуватися рухомим майно, а саме: переліченим вище та зазначеними в пункті 1 транспортними засобами, незастосування заборони розпорядження та користування якими може призвести до зникнення, пошкодження майна або настання інших наслідків, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Ухвалою слідчого судді Києво - Святошинського районного суду Київської області від 26.09.2022 року задоволено частково клопотання прокурората накладено арешт на транспортні засоби марки Land Rover Range Rover, VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво НОМЕР_3 ; LandRover Range Rover, VIN: НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_5 , свідоцтво НОМЕР_6 .

Задовольняючи частково клопотання прокурора про накладення арешту на майно, слідчий суддя послався на те, що вказане клопотання містить правові підстави для арешту на транспортні засоби та свідоцтва з метою збереження речових доказів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52).

Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на вищевказане майно, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт, зокрема з`ясувати правову підставу для арешту, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Колегія суддів вбачає, що наведені в клопотанні прокурором доводи про накладення арешту на транспортні засоби марки LandRover Range Rover, VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво НОМЕР_3 ; LandRover Range Rover, VIN: НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_5 , свідоцтво НОМЕР_6 , перевірялись судом першої інстанції, досліджено матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна і приходить до висновку, що вказаних доводів цілком достатньо для підтвердження наявності підстав накладення арешту на майно.

Прокурор повинен був зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження висновку про відповідність майна ознакам речового доказу.

Як вбачається зі змісту клопотання, прокурор зазначив обставини вчинення кримінального правопорушення та надав достатню на його думку кількість доказів, що підтверджують необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Вищевказане майно в рамках досудового розслідування може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вказана позиція сторони обвинувачення логічно узгоджується з фактичними обставинами кримінального провадження та попередньою кваліфікацією вчиненого кримінально-протиправного діяння.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як свідчать матеріали, надані до суду апеляційної інстанції, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що матеріали судового провадження переконливо свідчать про те, що транспортні засоби марки LandRover Range Rover, VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво НОМЕР_3 ; LandRover Range Rover, VIN: НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_5 , свідоцтво НОМЕР_6 , відповідають критеріям ч. 1 ст. 170 КПК України, оскільки стороною обвинувачення доведено їх відповідність ознакам ст. 98 КПК України. Вказане в своїй сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів в даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного посилання представника на те, що стороною обвинувачення не було доведено необхідність накладення арешту, є безпідставним, оскільки прокурором надано достатні на даній стадії кримінального провадження докази вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним в ст. 170 КПК України. Вказане свідчить про правомірність висновку слідчого судді про необхідність накладення такого виду обтяження як арешт майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, не може бути арештованим майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Метою накладення арешту у поданому клопотанні слідчий зазначив забезпечення збереження речових доказів.

Слід зазначити, що у даному провадженні арешт майна накладено з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, що по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, тому доводи представника про не повідомлення посадових осіб ТОВ «Кар Інвест» про підозру, як підставу для скасування оскаржуваної ухвали колегія суддів відхиляє.

Наявність ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 06.10.2022 року про скасування арешту майна накладеного на вищезазначені транспортні засоби, а також свідоцтва, не має преюдиційного значення для колегії суддів апеляційної інстанції та не є визначеною правовою підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

А тому доводи автора апеляційної скарги про відсутність правових підстав для арешту майна, не є переконливими.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

При цьому, колегія суддів звертає увагу представника, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено та не вбачаються такі і зі змісту апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Києво - Святошинського районного суду Київської області від 26 вересня 2022 року, якою задоволено частково клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 та накладено арешт на транспортні засоби марки LandRover Range Rover, VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво НОМЕР_3; LandRover Range Rover, VIN: НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_5 , свідоцтво НОМЕР_6 ,- залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кар Інвест» - адвоката ОСОБА_6 , -залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4