н/п 1-кп/174/14/2022
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

21 грудня 2022 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

законного представника малолітнього потерпілого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000033 за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Вільногірськ Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, не працює, військовозобов`язаного, зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 04.04.2007 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, ч.1 ст.69 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 18.10.2007 року Дніпропетровським апеляційним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі. Звільнений 17.11.2011 року з Микитівської ВК Донецької області № 87 на підставі п. «а» ст.3 Закону України «Про амністію» від 08.07.2011 за ухвалою Микитівського районного суду м. Горлівки Донецької області від 02.11.2011 року;

- 11.06.2014 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.307, ч.2 ст.186, ч.3 ст.15 - ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 06.11.2014 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309, ч.4 ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 08.12.2014 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1,4 ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 21.01.2015 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 6 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений 18.10.2019 року з Оріхівської ВК Запорізької області (ВК №88) за відбуттям строку покарання;

- 24.05.2021 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ст.ст.75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки;

- 08.11.2021 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Вироком Дніпровського апеляційного суду від 02.02.2022 р. вирок скасовано в частині призначеного покарання, засуджений до 3 років 3 місяців позбавлення волі, вирок Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 24.05.2021 р. виконувати самостійно, вирок набрав законної сили 02.02.2022 р.,-

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_9 , 18.01.2021 року, близько 10:00 год., знаходився в квартирі АДРЕСА_3 , де достовірно знаючи, що її мешканка ОСОБА_6 перебуває за кордоном, у останнього виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний намір, в той же день, тобто 18.01.2021 року, близько 10:10 год., ОСОБА_9 , продовжуючи знаходитись в квартирі АДРЕСА_3 , діючи повторно, умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме: акустичну систему марки «2.0 SVEN SPS 721», бувшу у користуванні, вартістю 2305,09 грн., підсилювач звуку «AMP SN 806 BT», бувший у користуванні, вартістю 451,10 грн., після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майновий збиток на загальну суму 2756,19 грн.

Повторно, ОСОБА_9 , 09.05.2021 року, близько 19:00 год., знаходився у квартирі АДРЕСА_4 , де у нього раптово виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме ювелірних виробів, які належать особі похилого віку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В той же день, тобто 09.05.2021 року, близько 19:05 год. ОСОБА_9 , продовжуючи знаходитись за вищевказаною адресою, а саме в квартирі АДРЕСА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями не спостерігають сторонні особи, діючи повторно, умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав майно, яке належить ОСОБА_4 , а саме: золоту каблучку вагою 2,53 г, вартістю 3542,63 грн., золотий ланцюг вагою 1,47 г, вартістю 2400,07 грн., золотий хрестик вагою 2,16 г, вартістю 3538,73 грн., після чого з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 майновий збиток на загальну суму 9481,43 грн.

Повторно, ОСОБА_9 , 30.05.2021 року, близько 13:45 год., знаходився на спортивному майданчику Вільногірської ЗОШ № 5, розташованому по вул.Молодіжній, 46, в м.Вільногірськ Кам`янського району Дніпропетровської області, де на землі, біля металевої конструкції для гри у волейбол, на сумці по типу «бананка», належній ОСОБА_10 , побачив мобільний телефон марки «OРРО A12 32G» синього кольору, який належить ОСОБА_5 , та яким користувався його малолітній син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який в цей час грав у футбол на вказаному майданчику. В цей час, у ОСОБА_9 раптово виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення вищевказаного мобільного телефону та обернення його на власну користь.

У той же день, тобто 30.05.2021 року, близько 13:50 год., ОСОБА_9 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на власну користь, проходячи повз металеву конструкцію для гри у волейбол на спортивному майданчику, що розташований на території АДРЕСА_5 , діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою обернення чужого майна на власну користь, нахилився та взяв з сумки по типу «бананка» до рук мобільний телефон марки «OРРО A12 32G» синього кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , таким чином заволодівши останнім.

В цей час злочинні дії ОСОБА_9 стали помічені малолітнім ОСОБА_11 , який повідомив про це малолітніх ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , котрі знаходились поруч, та разом намагались припинити протиправні дії ОСОБА_9 , а саме почали голосно кричати, висловлюючи прохання та вимоги про повернення майна, та спільно переслідувати останнього. Однак, ОСОБА_9 , цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх умисних дій, розуміючи, що його дії стали помітними для оточуючих, продовжуючи реалізовувати раніше виниклий злочинний намір, діючи умисно, відкрито, повторно, з корисливих мотивів, з метою обернення чужого майна на власну користь, утримуючи при собі викрадений мобільний телефон марки «OРРО A12 32G» синього кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , побіг у бік гаражів по вул.Промисловій в м.Вільногірську Кам`янського району Дніпропетровської області, тим самим з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 2271,67 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину у вчиненні ним злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України по епізодам таємного викрадення майна у потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_4 визнав повністю та пояснив, що обставини цих кримінальних правопорушень правильн о викладені в обвинувальному акті, повторювати їх не бажає, підтримує покази, надані потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в судовому засіданні. У вчиненому щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що 13.12.2020 року виїхала за кордон на заробітки, а 29.04.2021 року повернулася до свого місця мешкання в м.Вільногірськ. За її квартирою, на час від`їзду доглядала її двоюрідна сестра ОСОБА_14 , яка мала ключі від вхідних дверей квартири та яка на момент приїзду перебувала в квартирі. Наступного дня вона разом з дітьми, поїхали до бабусі ОСОБА_4 , яка проживає по АДРЕСА_6 , після чого поїхала до батьків чоловіка, які проживають в с. Іванівка Верхньодніпровського р-ну, де перебувала до 17.05.2021 року. За цей період до міста приїжджала декілька раз, але в квартирі не ночувала, у зв`язку з чим, не приділяла уваги своїм речам. Про те, що квартири ОСОБА_9 з невідомим чоловіком виносили телевізор та пральну машинку повідомила сусідка, при цьому ОСОБА_14 , в цей час не було. На момент приїзду із-за кордону вказані речі були на місцях. 17.05.2021 року, повернувшись додому помітила, що відсутні колонки та підсилювач, зателефонувала до ОСОБА_14 , але остання не відповідала. Після чого, зателефонувала до ОСОБА_9 , він сказав, що її колонки у нього, але пояснень не надав, та взагалі перестав спілкуватися та відповідати на телефонні дзвінки. Наступного дня, перед зверненням до поліції, знайшла ОСОБА_9 та дізналася, що її речі у нього, але навіщо він їх взяв відповіді не отримала. Потім разом з останнім пройшли до його місця мешкання, де забрала свій підсилювач, ОСОБА_9 зізнався у крадіжці її майна, яку вчинив приблизно на початку 2021 року. Під час того як вони йшли за викраденими речами та спілкувалися, непомітно здійснювала відеозйомку, запис якої надала працівникам поліції. На даний час їй повернуто лише підсилювач звуку.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що проживає в квартирі АДРЕСА_4 , яка належить її онучці ОСОБА_14 , що проживає зі своїм співмешканцем ОСОБА_9 , по АДРЕСА_7 . 09.05.2021 року поїхала в село та попрохала ОСОБА_14 прийти полити квіти та прибрати в квартирі. В цей же день ввечері до неї зателефонувала ОСОБА_14 та повідомила, що вони прибирають в квартирі. Ключі від квартири мала лише онука та вона. 12.05.2021 року, знаходячись за місцем мешкання, їй стало зле, у зв`язку з чим вона викликала швидку. Разом з нею була її знайома ОСОБА_6 , яку попросила взяти з пуфика, який розташований поблизу ліжка, грошові кошти, але остання відчинивши його, виявила їх відсутність, а також зникли золоті вироби. Крім того остання зауважила, що її онука ОСОБА_14 часто приходила до неї в гості зі своїм співмешканцем ОСОБА_9 . Викрадені золоті вироби їй повернула ОСОБА_14 , які ОСОБА_9 здав до ломбарду за 5000,00 грн.

Докази по справі, по епізодам викрадення майна ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , в судовому засіданні досліджені згідно ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються і суд вважає їх встановленими та доказаними у суді.

При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Суд пересвідчився, що позиція обвинуваченого ОСОБА_9 щодо розгляду справи стосовно таємного викрадення майна ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.

Таким чином, факти вчинення ОСОБА_9 таємного викрадення майна потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_4 знайшли своє підтвердження в суді, а його дії по цим епізодам обвинувачення, слід кваліфікувати по ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

В частині обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України обвинувачений ОСОБА_9 вину визнав частково та пояснив, що 30.05.2021 року йшов через шкільну площадку, побачив на землі телефон та вирішив, що його хтось загубив. Наблизившись до телефону та нічого не запитуючи про належність цього телефону у дітей, які були на відстані 10-15 м від нього, взяв телефон у руки , і в цей час побачив як зі сторони буд. АДРЕСА_8 від`їжджає таксі, вирішив його наздогнати та побіг за машиною, але зупинити таксі не встиг, тому пішов пішки до магазину «Варус», що розташований по вул.Центральній в м.Вільногірську. Там сів до іншого автомобіля таксі, проїхав до магазину «Молочник», де за домовленістю з таксистом залишив йому знайдений телефон під заставу в розмірі 500 грн., які відразу частково витратив у вказаному магазині. Гроші таксисту обіцяв повернути по приїзду додому. Криків дітей з вимогами повернути телефон не чув та не бачив, щоб за ним хтось гнався. В цей день був одягнений в синю спортивну кофту, яку у нього в послідуючому вилучили слідчі.

Не дивлячись на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_9 по даному епізоду обвинувачення, його вина підтверджується показами потерпілого ОСОБА_5 , малолітнього потерпілого ОСОБА_10 , свідків, письмовими та речовими доказами по справі.

Так, потерпілий ОСОБА_5 в суду показав, що 30.05.2021 р. його малолітній син ОСОБА_10 разом з однокласниками грав у м`яч на стадіоні ІНФОРМАЦІЯ_4 , що розташована по вул.Молодіжній в м. Вільногірську Кам`янського району Дніпропетровської області, а мобільний телефон «OРРО A12», синього кольору, який він давав сину у користування, залишив неподалік на землі. Зі слів дітей йому відомо, що чоловік який викрав мобільний телефон сина та втік з місця вчинення злочину, спочатку стояв біля під`їзду будинку та спостерігав за ними, а потім взяв телефон сина. Вони це помітили та почали йому кричати, щоб він повернув телефон, але обвинувачений лише пришвидшив рух та втік. Свідками даної події були, окрім дітей, незнайомий чоловік із сином, та водій автомобіля, який проїжджаючи повз, побачив цю подію, переслідував обвинуваченого ОСОБА_9 та зафіксував на відеореєстратор його втечу. Злочином йому завдана матеріальна шкода у розмірі 2271,67 грн.

Малолітній потерпілий ОСОБА_10 суду показав, що на початку літа 2021 р., вдень грав з друзями у футбол на спортивному майданчику біля Вільногірської ЗОШ №5. Телефон лежав на відстані близько 5 метрів від нього. Під час гри, його товариш ОСОБА_15 повідомив йому, що незнайомий чоловік, одягнений в синій спортивний костюм, забрав його мобільний телефон, після чого він разом з ОСОБА_16 та ОСОБА_17 побігли за цим чоловіком, кричали йому вслід «віддай телефон», але цей чоловік, оглянувшись на них, продовжив тікати. Переслідували його до гаражів, але там зупинились, переслідувати його у гаражах побоялися. Пояснив, що цим чоловіком був обвинувачений, впізнав його. Те як вони кричали, переслідуючи чоловіка, чули перехожі, які також йому кричали, а також почули люди з 5-го поверху будинку, що знаходиться поруч з площадкою, які і викликали поліцію. Також, незнайомий чоловік , що проїжджав повз на коричневому автомобілі марки «Дастер», гнався за цим чоловіком, але не наздогнав його.

Малолітній свідок ОСОБА_12 суду показав, що влітку, вдень, число та місяць не пам`ятає, грав з хлопцями - ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 біля 5-ї школи у футбол. Телефон ОСОБА_21 лежав на сумці-бананці, яка лежала на землі на доріжці, на відстані 5-6 кроків від них. Коли грали у футбол бачив незнайомого чоловіка, в синіх штанях та синій кофті, який проходячи мимо та побачивши телефон ОСОБА_21 , підійшов, взяв його та пішов. Момент, коли чоловік рукою брав телефон ОСОБА_21 бачив ОСОБА_22 , він і повідомив про це ОСОБА_23 . Усі разом вони почали кричати, щоб чоловік повернув телефон, але чоловік почувши це, почав тікати в напрямку старих гаражів. Побігли за ним, але добігши до гаражів, втратили його з виду. Чоловік чув, як вони йому кричали, щоб він віддав телефон, оскільки коли він тікав, він озирався на крики та бачив, що за ним женуться. Обличчя чоловіка він не бачив, оскільки бачив його тільки зі спини. Цей чоловік був високого зросту, нормальної статури. Потім він став дзвонити на телефон ОСОБА_24 , хотів, щоб цей чоловік взяв трубку та повернув телефон. Дзвонив довго. Коли взяли трубку, йому сказали, що чоловіка спіймали і телефон повернуть. Крім них, з балкону 5-го поверху будинку, що розташований неподалік, цю подію бачили ще чоловік і жінка, які і викликали поліцію.

Малолітній свідок ОСОБА_11 суду показав, що 30.05.2021р., близько 12.00 год. дня, гуляв з товаришами ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_25 біля 5-ї школи грали у футбол. Граючи в м`яча, він першим побачив, що чоловік, який був одягнений в синю спортивну кофту та темні штани, проходячи по футбольному полю, повз лежачий на бананці (сумці), на відстані близько 2-х метрів від них, мобільний телефон ОСОБА_26 , оглянувшись в різні сторони, нахилився, взяв телефон та пішов у напрямку житлових будинків. Він одразу почав кричати про це ОСОБА_23 , після чого усі разом побігли за цим чоловіком, кричали «поверни телефон», але він почав прискорювати крок та побіг. Бігли за ним до дороги, що пролягає поблизу гаражів, але чоловіка не наздогнали, він втік. За цим чоловіком йшов чоловік, одягнений в помаранчеву футболку, він рухався звичайним шагом та також кричав «поверни дітям телефон». Чоловіка, який був одягнений в синю спортивну кофту та який взяв телефон в обличчя не бачив. Повернулися на площадку, жінка з сусіднього будинку їм сказала, що чоловіка затримає поліція і все буде добре.

Малолітній свідок ОСОБА_13 суду показав, що в обідній час, дати не пам`ятає, десь перед літом, він разом з ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та ОСОБА_29 грали у футбол біля 5-ї школі. Повз них проходило два чоловіка, з яких один був одягнений в синю кофту. Цей чоловік, проходячи повз телефон ОСОБА_26 , який лежав на бананці (сумці), на відстані близько 5 м від них, взяв телефон та пішов. Як цей чоловік брав телефон він особисто не бачив, але коли ОСОБА_22 закричав «вкрали телефон», побачив як цей чоловік біжить. Усі разом побігли за цим чоловіком, голосно кричали йому вслід, щоб повернув телефон, чоловік не обертався, але не чути як вони кричали він не міг. Добігли за ним до гаражів, але не наздогнали. Другий чоловік нічого не брав, він пішов до лавочки де сиділи ще два чоловіки.

Свідок ОСОБА_30 в судовому засіданні показав, що приблизно 29-30 травня 2021 року, близько 14.00 год., точного часу та дати не пам`ятає, перебуваючи в себе вдома, почув на вулиці крики дитини, про те, що в неї забрали мобільний телефон та прохання у його поверненні. Вийшов на балкон, який розташований на 5-му поверсі будинку та побачив 4-х хлопців віком приблизно 8-ми років, які кричали, що вкрали телефон. Придивившись побачив, як невідомий чоловік, одягнений в синій спортивний костюм та на якого вказували діти, побіг за кут будинку, у напрямку скляного заводу. Через 15-20 хвилин вийшов на вулицю та зі слів дітей дізнався, що цей чоловік забрав телефон у одного із хлопців.

Свідок ОСОБА_31 в суду показала, що приблизно 30 травня 2021 року, близько опівдня, точного часу та дати не пам`ятає, була в себе у квартирі разом з чоловіком ОСОБА_30 та почула крики та плач дітей на вулиці. Вийшла на балкон і побачила хлопців , віком близько 8-ми років, та чоловіка, високого, худорлявої статури, одягненого в синю спортивну кофту, з накинутим на голову капюшоном, який біг у напрямку скляного заводу. Спустилась на подвір`я, діти розповіли, що телефон вкрав невідомий чоловік, одягнений в синій спортивний костюм. Викликала поліцію.

Свідок ОСОБА_32 в судовому засіданні показав, що наприкінці травня 2021 року, близько 13.00 год. повертався на автомобілі з гаражу додому, в цей час побачив як поблизу 44-го будинку по АДРЕСА_7 біжить чоловік, високого зросту, худорлявої статури, одягнений в синю спортивну куртку, а за ним біжать 4-ро дітей та кричать « ОСОБА_33 телефон». Запідозривши неладне, розвернувся та поїхав за вказаним чоловіком , який біг у напрямку скляного заводу. За ним доїхав майже до заводу, вийшов з автомобіля та почав до нього наближатися, але цей чоловік його помітив та побіг далі. Поїхав за ним , але втратив його з виду. Повернувся до будинку, де вже були поліцейські, яким надав відеозапис з відеореєстратора належного йому автомобіля.

Свідок ОСОБА_34 в судовому засіданні показав, що наприкінці травня 2021 року, опівдні, точного часу та дати не пам`ятає, знаходився поблизу магазину «Варус», який розташований по вул.Центральній, м. Вільногірськ. До нього підійшов раніше знайомий йому ОСОБА_9 з проханням підвезти його до магазину «Молочник», що розташований по вул.Гагаріна в м. Вільногірську, він погодився. Прямуючи до магазину, ОСОБА_9 попрохав дати йому 200 грн. в борг, обіцяючи їх повернути на кінцевій зупинці, але у цьому проханні він відмовив, після чого ОСОБА_9 запропонував йому дати гроші в борг під заставу мобільного телефону. На цю пропозицію він погодився, але оскільки не мав купюри номіналом 200 грн., дав ОСОБА_9 500 грн. Приїхавши до вищевказаного магазину ОСОБА_9 , зайшов до приміщення магазину, а до нього в цей час під`їхали працівники поліції та стали запитувати про викрадений мобільний телефон «OРРО A12», синього кольору, після чого добровільно віддав його працівникам поліції.

З протоколу огляду місця події від 30.05.2021 року та таблицею фотозображень до нього слідує, що проведено огляд ділянці місцевості, розташованої на території 5-ої школи за адресою: АДРЕСА_7 , де встановлено наявність металевої конструкції для гри у волейбол, поруч з якою знаходився мобільний телефон «OРРО A12», яким заволоділа невстановлена особа. (а.с.161-167 т.1)

З протоколу огляду від 30.05.2021 року слідує, що оглянуто та вилучено мобільний телефон «OРРО A12 32G» синього кольору в прозорому чохлі, який добровільно видав ОСОБА_34 (а.с.173-174 т.1)

З протоколу огляду від 30.05.2021 року слідує, що оглянуто та вилучено добровільно наданий ОСОБА_32 , відеозапис з камери відеореєстратора, який було встановлено в його автомобілі. (а.с.229-231 т.1)

З відеозапису фрагменту відео від 30.05.2021 р. з відеореєстратора автомобіля, належного ОСОБА_32 , який міститься на DVD-R диску та відтворений в судовому засіданні, слідує, що чоловік високого зросту, одягнений у синю спортивну кофту швидко рухається серед будівель гаражів, де зникає з виду. (а.с.233 т.1)

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотозображенням від 30.05.2021 року слідує, що свідок ОСОБА_32 впізнав ОСОБА_9 як чоловіка, який 30.05.2021 року близько 13:30-13:50 год. вибіг з торця буд. АДРЕСА_9 , через гаражні кооперативи №7 та №10 в АДРЕСА_10 . (а.с.168-171 т.1)

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2080 від 31.05.2021 року, ринкова вартість мобільного телефону «OРРО A12 32G», бувшого у використанні, без пошкоджень станом на 30.05.2021 року складає 2271,67 грн. (а.с.181-184 т.1)

Речовими доказами, оглянутими в судовому засіданні: спортивною кофтою синього кольору (наближеного до кольору «електрик») та спортивними штанами темно-синього кольору. ОСОБА_9 підтвердив, що вказана кофта та штани належать йому та пояснив, що це саме ті речі, в які він був одягнений 30.05.2021 р., тобто в день вчинення відкритого заволодіння майном потерпілого ОСОБА_5 .

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: ( Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р.,; Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р.).

Оцінюючи зібрані на досудовому слідстві, досліджені в судовому засіданні та наведені вище докази, суд приймає їх у якості належних та допустимих доказів по справі, оскільки вони отримані в законний спосіб, логічно взаємопов`язані, узгоджуються між собою та взаємно доповнюють однин одного.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 не заперечуючи факт заволодіння ним мобільним телефоном, який перебував у користуванні малолітнього потерпілого ОСОБА_10 , стверджує, що він не чув, як йому кричали у слід діти з вимогами про повернення цього телефону та не бачив, як за ним хтось гнався, однак ці твердження обвинуваченого спростовуються показами малолітнього потерпілого ОСОБА_10 та малолітніх свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які суду показали, що вони усі разом намагалися наздогнати чоловіка, який заволодів телефоном, що перебував у користуванні малолітнього ОСОБА_10 , при цьому голосно кричали, вимагаючи повернути викрадений телефон, і він не міг цього не чути оскільки, як пояснив малолітній свідок ОСОБА_11 , почувши їх крики чоловік лише прискорив крок та побіг, а малолітній свідок ОСОБА_12 та малолітній потерпілий ОСОБА_10 зазначили, що чоловік озирався на їх крики, бачив, що за ним женуться, але продовжив тікати.

Вказані покази узгоджуються з показами свідків ОСОБА_30 та ОСОБА_31 , які пояснили, що крики дітей про викрадення телефону вони почули знаходячись у квартирі, що розташована на п`ятому поверсі будинку, який знаходиться неподалік від спортивної площадки де грали діти та показами свідка ОСОБА_32 , який пояснив, що бачив чоловіка високого зросту, худорлявої статури, одягненого в синю спортивну куртку, за яким бігли четверо дітей та кричали «віддай телефон», він також переслідував цю особу на належному йому автомобілі, але наздогнати не зміг, що підтверджується відеозаписом з відеореєстратора належного останньому автомобіля, який відтворено в судовому засіданні.

Покази малолітнього потерпілого ОСОБА_10 і вищевказаних свідків узгоджуються між собою та взаємно доповнюють один одного і будь-які підстави сумніватися у правдивості цих свідчень у суду відсутні.

При таких обставинах суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_9 , поза розумним сумнівом, не міг не чути вимоги малолітніх ОСОБА_21 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 про повернення телефону та не бачити, що вони та свідок ОСОБА_32 намагаються його наздогнати, однак утримуючи при собі викрадене майно, з місця вчинення злочину зник та в послідуючому розпорядився ним на власний розсуд, а відтак обвинувачений цілком усвідомлював відкритий характер своїх дій, направлених на заволодіння мобільним телефоном «OРРО A12 32G», який належить потерпілому ОСОБА_5 .

При таких обставинах, покази обвинуваченого ОСОБА_9 , у вказаній частині, суд оцінює критично і розцінює як спосіб захисту від обвинувачення.

Таким чином, факт відкритого заволодіння обвинуваченим ОСОБА_9 майном потерпілого ОСОБА_5 знайшов своє підтвердження в суді, а його дії по даному епізоду обвинувачення, слід кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчинених ним злочинів, обставини, які обтяжують та пом`якшують його покарання, особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_9 вчинив нетяжкі та тяжкий злочини.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд на підставі ст.67 КК України відносить рецидив злочинів, вчинення злочину щодо малолітньої дитини, вчинення злочину щодо особи похилого віку.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття в межах визнаної ним вини.

За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_9 характеризується посередньо (а.с.5 т.2), не працює, не одружений, має на утриманні малолітню дитину - доньку ОСОБА_38 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.188 т.1), перебуває на обліку військовозобов`язаних (а.с.6-8 т.2), на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває (а.с.191 т.1).

Згідно досудової доповіді, складеної органом пробації, ОСОБА_9 має дуже високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, тому його виправлення без позбавлення або обмеження волі може становити дуже високу небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб). Застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції (а.с.90-92 т.1).

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним) та пропорційним (відповідати тяжкості правопорушення та не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005р.).

Врахувавши обставини справи та особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 можливо лише в умовах ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України.

Оскільки ОСОБА_9 раніше засуджений вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 08.11.2021 року за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, який скасовано в частині призначеного покарання вироком Дніпровського апеляційного суду від 02.02.2022 р. та ОСОБА_9 засуджено до покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі, при цьому вирок Вільногірського міського суду Дніпропетровської області відносно ОСОБА_9 від 24.05.2021 р. підлягає виконанню самостійно, і злочини по даній справі обвинувачений вчинив до постановлення вказаного вироку, то загальну міру покарання обвинуваченому ОСОБА_9 слід визначити за правилами ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Арешт, накладений 04.06.2021 року слідчим суддею Вільногірського міського суду Дніпропетровської області на спортивну кофту синього кольору та штани синього кольору, належні обвинуваченому ОСОБА_9 слід скасувати. (а.с.198-199 т.1)

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «OРРО A12» синього кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який згідно розписки знаходиться на зберіганні потерпілого ОСОБА_5 (а.с.236 т.1) слід залишити ОСОБА_5 ; спортивну кофту синього кольору, яка згідно квитанції № 754 зберігається в камері схову речових доказів ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області (а.с.178 т.1) та штани синього кольору, які згідно квитанції № 755 зберігаються там же (а.с.179 т.1) слід повернути ОСОБА_9 ; DVD-R диск з відеозаписом з камери відео реєстратора автомобіля ОСОБА_32 (а.с.233 т.1), копії договорів застави №6.18146 від 09.05.2021р., №6.18147 від 09.05.2021р. (а.с.240-241 т.1), №1.10082 від 18.01.2021р., №1.9953 від 07.01.2021р., №1.10320 від 07.02.2021р., №1.11356 від 28.04.2021р. (а.с.245-248 т.1), №1.6880 від 05.02.2021р. з додатком про закриття (а.с.249,252 т.1), №1.6972 від 17.02.2021р. з додатком про закриття (а.с.250,251 т.1), DVD-R диск з відеофайлами, наданими потерпілою ОСОБА_6 (а.с.2 т.2) , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження слід зберігати там же ; підсилювач звуку «AMP SN 806BT» бувший у використанні, який згідно розписки знаходиться на зберіганні потерпілої ОСОБА_6 (а.с.25 т.2) слід залишити потерпілій ОСОБА_6 ; золоту каблучку , золотий ланцюг , золотий хрестик , які згідно розписки знаходяться на зберіганні потерпілої ОСОБА_4 (а.с.27 т.2) слід залишити потерпілій ОСОБА_4 ..

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_9 обранню не підлягає оскільки на даний час він відбуває покарання по попередньому вироку.

Керуючись ст.ст. 349, 367- 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст.186 КК України - 5 (п`ять) років позбавлення волі;

-за ч.2 ст. 185 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, загальну міру покарання ОСОБА_9 визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, знову призначеним покаранням поглинути покарання, призначене вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 08.11.2021 року, з урахуванням покарання, призначеного вироком Дніпровського апеляційного суду від 02.02.2022 р. у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі, і остаточно до відбуття ОСОБА_9 призначити 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Вирок Вільногірського міського суду Дніпропетровської області відносно ОСОБА_9 від 24.05.2021 р. за ч.2 ст. 185, ст.ст.75,76 КК України - виконувати самостійно.

Арешт на спортивну кофту синього кольору та штани синього кольору, належні ОСОБА_9 , накладений слідчим суддею Вільногірського міського суду Дніпропетровської області 04.06.2021 року скасувати .

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «OРРО A12» синього кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який згідно розписки знаходиться на зберіганні потерпілого ОСОБА_5 - залишити ОСОБА_5 ; спортивну кофту синього кольору, яка згідно квитанції № 754 зберігається в камері схову речових доказів ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області та штани синього кольору, які згідно квитанції № 755 зберігаються там же - повернути ОСОБА_9 ; DVD-R диск з відеозаписом з камери відео реєстратора автомобіля ОСОБА_32 , копії договорів застави №6.18146 від 09.05.2021р., №6.18147 від 09.05.2021р., №1.10082 від 18.01.2021р., №1.9953 від 07.01.2021р., №1.10320 від 07.02.2021р., №1.11356 від 28.04.2021р., №1.6880 від 05.02.2021р. з додатком про закриття, №1.6972 від 17.02.2021р. з додатком про закриття, DVD-R диск з відеофайлами, наданими потерпілою ОСОБА_6 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження - зберігати там же ; підсилювач звуку «AMP SN 806BT» бувший у використанні, який згідно розписки знаходиться на зберіганні потерпілої ОСОБА_6 - залишити потерпілій ОСОБА_6 ; золоту каблучку, золотий ланцюг, золотий хрестик, які згідно розписки знаходяться на зберіганні потерпілої ОСОБА_4 - залишити потерпілій ОСОБА_4 .

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_9 не обирати.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 обраховувати з 21.12.2022 р., зарахувавши в цей строк період його затримання в порядку ст.208 КПК України з 30.05.2021 р. по 01.06.2021 р., тримання під вартою по даному кримінальному провадженню з 07.07.2021 по 21.02.2022 р. , період тимчасового залишення в ДУ Дніпровська УВП № 4 для проведення судового розгляду даного кримінального провадження з 21.02.2022 р. по 15.03.2022 р. та покарання відбуте ним по попередньому вироку з 15.03.2022 р. по 21.12.2022 р.

На вирок протягом тридцяти діб з моменту його проголошення може бути подано апеляцію в Дніпровський апеляційний суд через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя: підпис ОСОБА_39 ОСОБА_40