14.12.2022
Справа № 642/1800/22
Провадження № 1-кс/642/981/22
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
14 грудня 2022 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001251 від 04.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , звернулася до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, яке було вилучене під час огляду місця події 09.12.2022 у період часу з 11 год. 00 хв. по 11 год. 51 хв. за адресою: м. Харків, вул. Малиновського, 1, у приміщенні службового кабінету № 32 ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області у присутності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон ТМ «Bravis» з імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 чорного кольору, на якому мається захисне скло з пошкодженнями на екрані, а також пошкодженнями на зворотній стороні, з флеш носієм «SP micro HC на 4 GB» та сім картою з мобільним номером телефону НОМЕР_3 , оскільки вказаний предмет має суттєве значення у кримінальному провадженні, як речовий доказ.

Як вбачається з наданого клопотання та додатків до нього, що в провадженні СВ відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області, знаходиться кримінальне провадження № 0001251 від 04.12.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто крадіжка, вчинена у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.12.2022 приблизно о 08 год. 00 хв. надійшло повідомлення від ОСОБА_5 про те що невідома особа, шляхом вільного доступу вчинила крадіжку мобільного телефону «Bravis» та грошових коштів на суму 15000 грн за адресою: АДРЕСА_1 , чим спричинила матеріальну шкоду заявниці.

Під час проведення слідчих дій було допитано потерпілу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка повідомила про те, що 03.12.2022 невідома особа вчинила крадіжку мобільного телефону «Bravis», в якому знаходилась сім карта з номером телефону НОМЕР_3 , та грошових коштів на суму 15000 грн.

08.12.2022 оперативним підрозділам в порядку ст. 40 КПК України було надано доручення про проведення слідчих (розшукових) дій в ході виконання якого оперативними співробітниками було встановлено громадянина ОСОБА_4 , який погодився добровільно видати вищезазначений телефон.

09.12.2022 у період часу з 11 год. 00 хв. по 11 год. 51 хв. слідчим СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області було проведено огляд місця події за адресою: м. Харків, вул. Малиновського, 1, у приміщенні службового кабінету № 32 ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, у ході якого було виявлено та вилучено мобільний телефон ТМ «Bravis» з імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 чорного кольору, на якому мається захисне скло з пошкодженнями на екрані, а також пошкодженнями на зворотній стороні, з флеш носієм «SP micro HC на 4 GB» та сім картою з мобільним номером телефону НОМЕР_3 , який було поміщено до сейф пакету №7359774 та опечатано.

Вилучений предмет, який був виявлений та вилучений під час огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Малиновського, 1, у приміщенні службового кабінету № 32 ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, має істотне значення для кримінального провадження, оскільки може бути використаний у якості речового доказу, вчинення злочину, оскільки зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та інформацію про осіб, які причетні до його вчинення.

Враховуючи вищевикладене, з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин скоєного кримінального правопорушення, а також враховуючи, що всі вилучені предмети зберегли сліди кримінального правопорушення та виникла необхідність у проведенні відповідних судових експертиз, що мають значення для кримінального провадження, виникла необхідність в накладенні арешту на вилучене майно.

Слідчий у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд клопотання у його відсутності. Клопотання підтримує у повному обсязі.
Власник майна у судове засідання не з`явився, тому суд вважає можливим розглянути клопотання у його відсутності на підставі ч.1 ст.172 КПК України.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Згідно ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено . У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Окрім вказаного, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна..
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч.10 ст. 170 КПК України).
Із матеріалів клопотання прокурора вбачається наявність правових підстав для накладання арешту на тимчасово вилучене майно.
Вказані обставини є достатніми підставами, передбаченими ст. 167 ч. 2 п. 1 КПК України, для арешту тимчасово вилученого майна.
Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 267, 170, 172-173 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001251 від 04.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене під час огляду місця події 09.12.2022 у період часу з 11 год. 00 хв. по 11 год. 51 хв. за адресою: м. Харків, вул. Малиновського, 1, у приміщенні службового кабінету № 32 ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області у присутності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон ТМ «Bravis» з імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 чорного кольору, на якому мається захисне скло з пошкодженнями на екрані, а також пошкодженнями на зворотній стороні, з флеш носієм «SP micro HC на 4 GB» та сім картою з мобільним номером телефону НОМЕР_3 , оскільки вказаний предмет має суттєве значення у кримінальному провадженні, як речовий доказ.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Виконання ухвали суду доручити слідчому СВ відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1