Справа №760/2823/23
Провадження №1-кс/760/1448/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області у кримінальному проваджені №0000009 за ч. 2 ст. 258-5 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого СВ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області у кримінальному проваджені №0000009 за ч. 2 ст. 258-5 КК України.

Скарга обґрунтована тим, що в провадженні слідчого відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000009 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 358-5 КК України.

В ході здійснення досудового розслідування 26.06.2017 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва накладено арешт на майно, а саме 400000 доларів США, які були вилучені 26.04.2017 року в ході обшуку у банківському індивідуальному сейфі, який орендував ОСОБА_3 у приміщення Центрального відділення АТ «Укрексімбанк» за адресою: м. Київ, вул. Німецька, 5, шляхом заборони розпоряджання та користування ними.

20.11.2019 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва скасовано арешт на майно накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва 26.06.2017 року, зокрема на грошові кошти 400000 доларів США, що були вилучені 26.04.2017 року в ході обшуку.

На теперішній час ухвала, якою скасовано арешт не виконана, грошові кошти ОСОБА_3 не повернуті.

ОСОБА_3 неодноразово звертався з листами до ГУ СБУ у м. Києві та Київській області щодо можливості виконання ухвали та повернення йому грошових коштів.

У відповідь на звернення 14.07.2022 року ОСОБА_3 отримав відповідь в якій було зазначено, що повернути кошти не виявляється за можливе, оскільки 100000 доларів США 29.10.2019 року були передані власнику.

Зазначив, що вищевказані грошові кошти він не отримував та йому невідомо кому та на якій підставі були повернуті 100000 доларів США.

Вважає таку бездіяльність працівників слідчого відділу Головного слідчого управління СБУ в м. Києві та Київській області незаконною, у зв`язку з чим просив задовольнити скаргу.

Скаржник ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні просили скаргу задовольнити.

Представник СВ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області в судове засідання не з`явився, що не є перешкодою для розгляду скарги без його участі.

Вислухавши думку скаржника та його адвоката, вивчивши матеріали скарги, прихожу до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

В провадженні слідчого відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000009 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 358-5 КК України.

В Голосіївському районному суді м. Києва знаходиться на розгляді обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000247 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України.

Кримінальне провадження №0000247 було виділено із кримінального провадження №0000009.

В ході здійснення досудового розслідування слідчий в ОВС слідчого відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 за погодженням з процесуальним керівником - прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, належного ОСОБА_3 , яке вилучено в ході проведення обшуку 26.04.2017 року у банківському індивідуальному сейфі, який він орендував, розташованому у приміщення Центрального відділення АТ «Укрексімбанк» за адресою: м. Київ, вул. Німецька, 5, грошових коштів 400000 доларів США.

26.06.2017 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва накладено арешт на майно, а саме 400000 доларів США, що вилучені 26.04.2017 року в ході обшуку у банківському індивідуальному сейфі, який орендував ОСОБА_3 у приміщенні Центрального відділення АТ «Укрексімбанк» за адресою: м. Київ, вул. Німецька, 5, шляхом заборони розпоряджання та користування ними.

20.11.2019 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва скасовано арешт на майно накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва 26.06.2017 року, зокрема на грошові кошти 400000 доларів США, що були вилучені 26.04.2017 року в ході обшуку у банківському індивідуальному сейфі, який орендував ОСОБА_3 у приміщенні Центрального відділення АТ «Укрексімбанк» за адресою: м. Київ, вул. Німецька, 5.

Встановлено, що на даний час ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.11.2019 року не виконана, грошові кошти не повернуті.

ОСОБА_3 неодноразово звертався з листами до ГУ СБУ у м. Києві та Київській області щодо можливості виконання ухвали та повернення йому грошових коштів.

У відповідь на звернення 14.07.2022 року ОСОБА_3 отримав лист в якому було зазначено, що повернути кошти не виявляється за можливе, оскільки 100000 доларів США 29.10.2019 року були повернуті ОСОБА_7 .

Як зазначив ОСОБА_3 , вищевказані грошові кошти він не отримував та йому невідомо кому та на якій підставі були повернуті 100000 доларів США, на що слід зазначити наступне.

Положення ст. 55 Конституції України визначають, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до частини другої статті 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Однією з загальних засад кримінального провадження згідно з пунктом другим частини першої статті 7, частиною першою статті 9 КПК України є законність, що передбачає обов`язок, суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Так, відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України, ч.5 ст.21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», завданням слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою.

Таким чином, законодавець чітко визначив роль слідчого судді у системі кримінального судочинства: забезпечити, аби правоохоронні органи під час здійснення наданих їм повноважень, не порушували права, свободи і інтереси особи.

Верховний Суд в ухвалі від 06.03.2018 (судова справа № 243/6674/17-к) зазначив, що кримінальне процесуальне законодавство за своєю суттю складає корпус положень, які обмежують свободу дій держави при розслідувані злочинів. Сенс кримінального процесуального законодавства у демократичній країні полягає в тому, щоб збалансувати цей легітимний інтерес у розслідуванні злочинів з іншими - не менш важливими - цінностями і інтересами суспільства: захистом від надмірного втручання держави в приватну сферу, захистом від свавілля, цінністю особистої свободи, запобіганню приниженню гідності, цінністю сімейних зв`язків, свободою підприємницької діяльності тощо.

Разом з цим, важко навіть перерахувати всі цінності і легітимні інтереси, які захищає кримінальне процесуальне законодавство від бажання розслідувати злочини за будь-яку ціну. Саме через складність визначення цього балансу, він визначається законом. З огляду на це, саме на судову систему покладено обов`язок забезпечення дотримання визначеного законом балансу між потребами розслідування і іншими суспільними цінностями.

Відповідно до ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Ця норма кореспондує із положеннями частин 1, 2 ст. 114 КПК України, які передбачають, що для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Отже, передбачений ч. 2 ст. 28 КПК України обов`язок слідчого судді стежити за дотриманням розумного строку при розгляді питань, віднесених до його компетенції, не виключає можливості розгляду ним клопотань, поданих на підставі ч. 6 ст. 28 КПК України, та встановлення для сторін кримінального провадження процесуальних строків відповідно до положень ст. 114 КПК України.

Викладене вище кореспондується з позиціями, викладеними Другою судовою палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 18 жовтня 2019 у справі №757/37346/18-к (провадження 51-1329кмп19) та Третьою судовою палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 25 березня 2020 року у справі №757/5607/19-к (провадження 51-4094км19), які беруться слідчим суддею до уваги в силу вимог ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Враховуючи викладене, та те, що впродовж тривалого проміжку часу порушені права ОСОБА_3 не були відновлені шляхом повернення вилученого під час обшуку майна, арешт якого було скасовано ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.11.2019 року, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення скарги.

Не підлягають задоволенню вимоги скарги в частині визнання незаконною бездіяльності працівників слідчого відділу Головного слідчого управління СБУ у м. Києві та Київській області, оскільки прийняття такого рішення, за результатами розгляду слідчим суддею скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, відповідно до вимог ст. 307 КПК України не передбачено.

Керуючись ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст. 3, 8, 19, 55, 64, 68, 124 Конституції України, ст.ст. 1-35, 113, 114, 116, 303-309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити частково.

Встановити слідчому СВ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області у кримінальному проваджені №0000009 за ч. 2 ст. 258-5 КК України строк для вирішення питання виконання ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.11.2019 року по справі №757/50836/19-к, в один місяць з моменту отримання копії даної ухвали.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1