Справа №127/3019/23
Провадження № 1-в/127/68/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.06.2020,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

представника Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86): ОСОБА_5 ,

засудженого: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.06.2020.

Клопотання мотивовано тим, що засуджений ОСОБА_3 відбув 2/3 частини від призначеного покарання, працевлаштований, за час відбування покарання мав дисциплінарні стягнення, однак вони погашені в установленому законом порядку, підтримує соціальні зв`язки з рідними, вважає, що своє поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Прокурор ОСОБА_4 заперечував, щодо задоволення клопотання, зазначив, що засуджений ОСОБА_3 має 3 дисциплінарних стягнення та лише 2 заохочення, працює не весь період відбування покарання, що не може свідчити, що ОСОБА_3 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Представник Державної установи «Вінницька виправна колонія (№ 86)» ОСОБА_5 заперечував, щодо задоволення клопотання засудженого ОСОБА_3 , оскільки останній характеризується посередньо та має 3 дисциплінарні стягнення.

Засуджений ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

Суд, вислухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_3 , приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України слідує, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 2, ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

На даний час засуджений ОСОБА_3 утримується та відбуває покарання в межах територіальної юрисдикції Вінницького міського суду Вінницької області в Державній установі «Вінницька виправна колонія (№ 86)» за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.06.2020, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 19.01.2021 вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.06.2020 пом`якшено та остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 6 КВК України вбачається, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

З характеристики засудженого ОСОБА_3 вбачається, що останній з 20.09.2019 по 12.03.2021 утримувався в державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», де за порушення вимог режиму утримання 2 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, адміністрацією установи не заохочувався. 09.04.2022 прибув до державної установи «Вінницька виправна колонія (№ 86)» з державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)», де до дисциплінарної відповідальності притягувався 1 раз, адміністрацією установи не заохочувався.

За період відбування покарання в Державній установи «Вінницька виправна колонія (№ 86)» характеризується посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, 2 рази заохочувався адміністрацією установи. Працевлаштований у виробничій майстерні установи різноробочим дільниці з виготовлення захисної сітки.

Засуджений ОСОБА_3 до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, роботи із благоустрою виконує, однак потребує контролю за якістю їх виконання. Відвідує заходи виховного та режимно-профілактичного характеру, та не завжди робить для себе належні висновки. Участь в самодіяльних організаціях не приймає.

Під дію ст. 81 КК України підпадав по відбуттю 2/3 частини строку покарання 19.05.2022. Рішенням комісії установи від 24.05.2022, відмовлено в застосуванні умовно-дострокового звільнення, як особі, яка не довела свого виправлення.

Під дію ст. 82 КК України підпадав по відбуттю 1/2 частини строку покарання 19.09.2021. Рішенням комісії установи від 30.09.2021, відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, як особі, яка не стала на шлях виправлення.

Однією із головних умов для застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та виконання всіх покладених на засудженого обов`язків.

Разом із тим, матеріали справи не мають достатніх даних про те, що засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, оскільки відповідно до наданих суду документів, ОСОБА_3 за період відбування покарання має посередню характеристику, перебуваючи в місцях позбавлення волі з 2019 року, перше заохочення отримав лише 03.10.2022, тобто безпосередньо перед зверненням до суду з клопотання про умовно-дострокове звільнення, натомість за порушення режиму утримання тричі притягувався до дисциплінарної відповідальності.

А тому, суд вважає, що застосування до засудженого ОСОБА_3 положення ст. 81 КК України, на даній стадії відбування покарання буде суперечити реалізації принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин, даним рішенням суду не виконається мета кримінального покарання - як її каральної так і виправної складової.

Враховуючи викладене, суд вважає, що засуджений ОСОБА_3 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, тому у клопотанні засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 370, 372, 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У клопотанні засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.06.2020 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: