Справа № 761/2970/19
Провадження №1-кп/761/705/2022
В И Р О К

іменем України

14 грудня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-12 серпня 2010 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 5 місяців позбавлення волі, звільненого 01.10.2014 року з Бучанської ВК №85, Київської області по відбуттю строку покарання,

-11 січня 2022 року Святошинським районним судом м. Києва за ст. 70, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В:

В період часу з серпня 2018 року по листопад 2018 року ОСОБА_4 , на підставі усної домовленості проживав у квартирі потерпілої ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 та мав вільний доступ до речей які знаходились у приміщенні квартири.

23 листопада 2018 року, близько 11 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні кв. АДРЕСА_3 , користуючись відсутністю сторонніх осіб, вирішив повторно, таємно, шляхом вільного доступу викрасти розташовану в квартирі пральну машинку марки «Samsung», моделі WF-F106, яка належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи злочинний умисел направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, 23 листопада 2018 року ОСОБА_4 , близько 12 години 00 хвилин, перебуваючи у кв. АДРЕСА_3 , користуючись відсутністю сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, від`єднав від системи водопостачання та електромережі пральну машинку марки «Samsung» моделі WF-F1062, яка належить ОСОБА_5 . Далі з метою полегшення вчинення злочину ОСОБА_4 , попросив невстановлену слідством малознайому особу допомогти винести пральну машинку з квартири за вищезазначеною адресою, повідомивши особі завідомо неправдиву інформацію про те, що вищевказана пральна машинка, належить йому, чим створив хибне враження правомірності своїх дій, після чого разом з невстановленою слідством особою виніс пральну машинку марки «Samsung» моделі WF-F1062 з кв. АДРЕСА_3 , тобто таємно викрав чуже майно, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення та пояснив суду, що: у зв`язку з плином часу всіх деталей вже не пам`ятає, але пам`ятає, що восени 2018 року він викрав пральну машину з квартири, де робив ремонт. Пральну машину, в подальшому продав двірнику за 1700 грн. У вчиненому щиро розкаюється.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінальних правопорушень, перевіривши, що вони вірно розуміють зміст цих обставин, встановивши відсутність сумнівів в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових документів та матеріалів, що характеризують обвинуваченого як особу.

Аналізуючи в сукупності перевірені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 , а його дії вірно кваліфікованими за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу ОСОБА_4 , а саме те, що останній не перебуває під наглядом лікаря-нарколога та психіатра, раніше неодноразово засуджувався за вчинення корисливих злочинів, щиро розкаявся у вчиненні злочину.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

На підставі викладеного, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції частини 2 статті 185 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі.

На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні, на момент ухвалення даного вироку, ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 11.01.2022.

Зважаючи, що злочин, за вчинення якого ОСОБА_4 засуджується даним вироком був ним вчинений до постановлення вироку Святошинського районного суду м. Києва від 11.01.2022, суд вважає за необхідне, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 70 КК України призначити йому остаточне покарання шляхом повного поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався.

Речовими доказами у кримінальному провадженні слід розпорядитись відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати та цивільний позов у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись 70, ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з урахуванням покарання, призначеного для ОСОБА_4 вироком Святошинського районного суду м. Києва від 11.01.2022, остаточно призначити для ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці.

Строк відбування покарання для ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з моменту звернення даного вироку до виконання, зарахувавши до нього строк покарання, відбутого ОСОБА_4 за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 11.01.2022.

Речовий доказ - пральну машинку марки «Samsung» моделі WF-F1062, передану на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 , після вступу вироку в законну силу, - залишити у володінні потерпілої ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя