Справа № 464/7111/14-к
пр.№ 1-о/464/2/23
У Х В А Л А

20 квітня 2023 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

у складі: судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Сихівського районного суду м.Львова від 21 грудня 2016 року,

у с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Сихівського районного суду м. Львова від 21 грудня2016 року.

Заяву обґрунтовано тим, що не погоджується з вироком суду, вважає його незаконним та таким, що містить істотні суперечності, не відповідає фактичним обставинами справи, технічним записам судових засідань, а саме показанням учасників судового процесу. Зазначив, що судом, серед іншого, відмовлено у задоволенні клопотання про допит певних осіб, дослідження доказів для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення. Розгляд кримінального провадження здійснено за відсутності одного з потерпілих, який належним чином не був повідомлений про розгляд справи, при цьому основа обвинувачення пов`язана з таким потерпілим. Вважає також, що існують підстави для закриття провадження у справі. Крім цього, судом застосовано закон про кримінальну відповідальність, який не підлягав застосуванню та призначено покарання, яке за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Усі вищевказані обставини детально наведено у заяві про перегляд вироку за нововиявленими обставинами.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 свою заяву підтримав, надав суду показання, аналогічні її мотивам. Захисник підтримав позицію засудженого.

Прокурор у судовому засіданні просив заяву засудженого залишити без задоволення, оскільки така фактично зводиться до незгоди засудженого з вироком суду, який набрав законної сили.

Заслухавши учасників, оглянувши матеріали заяви та кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Вироком Сихівського районного суду м. Львова від 21 грудня 2016 року, який ухвалою Львівського апеляційного суду від 03 квітня 2019 року залишено без змін, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.199, ч.2 ст.199, ч.1 ст.121, ч.1 ст.289 КК України та на підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання - шість років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Постановою Верховного Суду від 12 травня 2021 року ухвалу Львівського апеляційного суду від 03 квітня 2019 року залишено без змін.

Відповідно до положень ст.459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність ви-року чи ухвали, що належить переглянути.

За вимогами ст.462 КПК у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами серед іншого зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду, обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.

Частиною 2 статті 459 КПК України передбачено вичерпний перелік обставин, що визнаються нововиявленими, зокрема, такими обставинами визнаються:

- штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

- скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

- інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

За змістом наведених норм процесуального закону, роль суду при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами зводиться лише до встановлення наявності таких обставин, оцінки їх з точки зору істотності для даної конкретної справи, їх дослідження та прийняття відповідного рішення.

У постанові Верховного суду від 23 лютого 2021 року в справі 754/10422/16-к (провадження № 51-3917км20) зазначено, що нововиявлені обставини - це встановлені розслідуванням, вироком суду, що набрав законної сили або викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності. Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками, як їх невідомість суду з причин, від нього незалежних; їх істотне значення для провадження; їх наявність в об`єктивній дійсності до ухвалення вироку; неможливість урахування під час провадження у справі та ухвалення вироку в зв`язку з їх невідомістю суду; їх відкриття тільки після вступу вироку у законну силу. Тобто необхідно наявність двох умов для визнання обставини нововиявленою, це обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення кримінального провадження та не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі.

Обставини, що не були відомі суду на час судового розгляду, повинні бути настільки суттєвими та неспростовними, щоб мати можливість вплинути на законність прийнятого судом рішення по суті.

Необхідним при цьому є дотримання принципу юридичної визначеності, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Желтяков проти України», який вимагає щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їх рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

Суд зазначає, що вказані ОСОБА_4 у заяві обставини фактично зводяться до незгоди із судовим рішенням, аналізу доказів та переліку недоліків, які, на його думку, допущено судом при ухваленні вироку. Наведені засудженим обставини були предметом дослідження та відповідно були відомі суду на час судового розгляду, що виключає можливість віднесення таких до нововиявлених у розумінні ст. 459 КПК України.

Так, засуджений в обґрунтування незаконності оскаржуваного вироку заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження та посилається на неповному судового розгляду, просить фактично надати іншу оцінку доказам у кримінальному провадженні, ніж ту, яку було отримано в результаті розгляду судом першої інстанції. Вимоги засудженого про скасування вироку суду першої інстанції та зміну кваліфікації його дій не можуть бути предметом розгляду справи за нововиявленими обставинами.

Суд акцентує, що доводи сторони захисту зводяться до незгоди з прийнятим судовим рішенням, яке набрало законної сили, з метою його перегляду.

Натомість повторний розгляд вказаних обставин суперечить загальним засадам кримінального провадження, передбачених ч.1 ст.7 КПК України. Одним з основних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, серед іншого, також вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів. Цей принцип полягає у тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи.

При цьому слід додатково зауважити, що функцію суду у розумінні ст.459 КПК України не можна розглядати як замасковане оскарження судового рішення і задля нового розгляду справи. Вагомі й непереборні обставини, які б вимагали відходу від принципу юридичної визначеності остаточного судового рішення у даному випадку не встановлені.

Відтак, суд оцінюючи наведені ОСОБА_4 обставини, які на думку ініціатора відповідної заяви є нововиявленими, зазначає, що такі не можуть слугувати безумовною підставою для перегляду вироку Сихівського районного суду м.Львова від 21 грудня 2016 року в порядку ст.459 КПК України.

Таким чином обставини, на які покликається засуджений як на підставу перегляду вироку, не відповідають критеріям нововиявлених обставин у розумінні вимог ст.459 КПК України, відтак суд дійшов висновку, що заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Сихівського районного суду м.Львова від 21 грудня 2016 року слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.369-372, 376, 395, 459, 466, 467 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Сихівського районного суду м.Львова від 21 грудня 2016 року залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 7 днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повна ухвала суду проголошена о 10.50 год 24 квітня 2023 року

Суддя ОСОБА_1