Справа № 308/5772/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , підозрюваного - ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання старшого слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0000043 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Новоукраїнка Чорнобаївського району Черкаської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії - водій 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_1 прикордонного загону, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,-

встановив:

Старший слідчий Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові майор Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні за №0000043 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, у якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят (60) днів. При прийнятті рішення щодо можливості внесення підозрюваним застави, сторона обвинувачення просить покласти на підозрюваного наступні обов`язки: прибувати до слідчого чи прокурора за кожним їх викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю; повідомляти слідчого та прокурора про змін у свого місця проживання та місця роботи (служби); утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчими Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке внесено 28.03.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000043 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.368 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , проходить військову службу на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії - водій 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_1 прикордонного загону.

Згідно вимог ст. 19 Конституції України посадові особи органів державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Вимогами ст. ст. 2, 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» визначено, що основними функціями Державної прикордонної служби України є здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України транспортних засобів, вантажів, а також, виявлення і припинення випадків незаконного їх переміщення.

Положеннями ст. ст. 1, 2 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» та п.п. 6 п. 7 розділу II «Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України від 19.10.2015 №1261, визначено, що під час несення служби у прикордонному наряді військовослужбовець Державної прикордонної служби України відповідає за точне та своєчасне виконання покладених на нього завдань та обов`язків та зобов`язаний нести службу відповідно до вимог отриманого наказу на охорону державного кордону; постійно підтримувати зв`язок з підрозділом охорони кордону; припиняти будь-які спроби незаконної зміни проходження лінії державного кордону України; виявляти та припиняти кримінальні та адміністративні правопорушення, протидію яким законодавством віднесено до компетенції Державної прикордонної служби України; здійснювати контроль за дотриманням режиму державного кордону, прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон та в контрольних пунктах в`їзду-виїзду.

З огляду на викладене, ОСОБА_4 при виконанні службових завдань за своєю посадою відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», примітки 1 до ст. 364 КК України, є службовою особою яка за спеціальним повноваженням здійснює функції представника влади.

Згідно із вимогами ст. ст. 3, 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції» військовим посадовим особам військових формувань забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, а у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: відмовитися від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Однак, інспектор прикордонної служби 2 категорії - водій 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_1 прикордонного загону, будучи службовою особою, у порушення вищевказаних вимог законодавства вчинив умисний корисливий корупційний злочин за наступних обставин.

Так, 13.03.2023 приблизно о 20 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у кафе «Унгвар», що знаходиться по вулиці Капушанська у місті Ужгород Закарпатської області, під час розмови із ОСОБА_7 (особі, якій змінено анкетні дані), повідомив останньому, що він у ході виконання своїх службових обов`язків під проходження служби на відділі інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », володіє інформацію щодо охорони державного кордону України на ділянці відповідальності та за грошову винагороду для себе та своїх спільників з числа військовослужбовців вищевказаного відділення інспекторів прикордонної служби, може надавати інформацію щодо часу та місця несення останнім наряду, з метою незаконного переміщення тютюнових виробів через державний кордон України поза пунктами пропуску.

Надалі, під час зустрічей ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , які відбулася в м.Ужгород Закарпатської області у період квітня 2023 року, останній зобов`язався повідомити ОСОБА_7 службову інформацію про охорону державного кордону України на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка б сприяла безперешкодному переміщенню через кордон з України в республіку Словаччина 20 ящиків з тютюновими виробами, висловивши вимогу про надання йому ОСОБА_7 неправомірної вигоди у сумі 1500 доларів США.

09.04.2023 ОСОБА_4 , на виконання вищевказаних з ОСОБА_7 домовленостей, повідомив останньому службову інформацію, а саме про відсутність 09.04.2023 приблизно з 00 год. 20 хв., в районі 23 прикордонного знаку ділянки відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військовослужбовців Державної прикордонної служби та можливість у цей час перемістити 20 ящиків з тютюновими виробами через кордон в республіку Словаччина, висловивши, у подальшому, ОСОБА_7 вимогу передати неправомірну вигоду у розмірі 1500 доларів США за надану вказану службову інформацію.

Надалі, 10.04.2023 близько о 18 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи біля ТЦ «Велмарт», що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Капушанська, 168, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись раніше виниклим корисливим мотивом, на виконання попередньої домовленості, отримав від ОСОБА_7 , для себе та своїх спільників з числа військовослужбовців відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 1500 доларів США (що згідно офіційного курсу НБУ становить 54852,9 грн), за сприяння в переміщенні тютюнових виробів через державний кордон України шляхом надання службової інформації щодо охорони державного кордону.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється в одержанні службовою особою неправомірної вигоди за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду з використанням наданої їй влади чи службового становища, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

11.01.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні злочину передбаченого, ч.3 ст.368 КК України.

Слідчий зазначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення ґрунтується на зібраних у ході досудового розслідування доказах, а саме: показаннями свідка ОСОБА_7 від 30.03.2023, 06.04.2023, 07.04.2023; протоколом про результати отримання грошових коштів та використання імітаційних грошових коштів від 10.04.2023; протоколом про ідентифікацію (помічення) та вручення імітаційних грошових коштів від 10.04.2023; протоколом затримання ОСОБА_4 підозрюваного у скоєнні злочину, від 10.04.2023; іншими матеріалами даного кримінального провадження.

Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому корупційного кримінального правопорушення відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним, зокрема, у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України».

Сторона обвинувачення вважає, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки, з врахуванням обставин вчинення злочину, ОСОБА_4 як підозрюваного у кримінальному провадженні, з метою запобігання можливого ухилення від досудового слідства, виникла необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На даний час, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

На думку сторони обвинувачення, в ході досудового розслідування встановлено їх наявність, а саме те, що ОСОБА_4 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Злочин, який інкримінується ОСОБА_4 є тяжким і передбачає можливість призначення йому покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, що може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування чи суду. Вищевказані обставини, а також той факт, що Закарпатська область межує з Республікою Польща, Угорщиною, Румунією, Словаччиною дають підстави вважати, що ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість злочину та невідворотність покарання за його вчинення, може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пропуску через державний кордон України, а також переховуватись на території України, в тому числі на непідконтрольній території України, вважаючи обставини воєнного стану, проведення активних бойових дій ЗСУ проти армії російської федерації, а також відсутності, у зв`язку із цим, відповідної можливості певними правоохоронними та контролюючими органами здійснювати покладені на них Законом функції;

-незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні. У сторони обвинувачення є підстави вважати, що підозрюваний буде здійснювати тиск та вплив на свідків з метою дачі ними завідомо неправдивих показів чи відмови від дачі показів, враховуючи, що покази надані ОСОБА_7 лягли в основу підозри ОСОБА_4 . Також, ОСОБА_4 може впливати на ще невстановлених та недопитаних про обставини кримінального правопорушення свідків.

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. У сторони обвинувачення є підстави вважати, що підозрюваний, будучи працівником Державної прикордонної служби України, за час проходження служби, набув зв`язки та навички, пов`язані з виконанням службових обов`язків, які в свою чергу може застосувати з метою перешкоджання подальшому досудовому розслідуванню.

Вивченням особи підозрюваного, на даний час встановлено, що він працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до підозрюваного вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Ураховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам, сторона обвинувачення вважає за необхідне застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий вважає, що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку ОСОБА_4 та йому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У клопотанні зазначено, що при виконанні судом вимог ч.4 ст.183 КПК України, щодо визначення розміру застави, враховуючи передбачені ч. 4 ст. 182 КПК України обставини, зокрема його майновий та сімейний стан, орган досудового розслідування вважав би за необхідним визначити останньому заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (прожитковий мінімум для працездатних осіб - 2684 грн), тобто 80520 грн.. Вважає, що застава у такому розмірі здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане клопотання підтримав з мотивів, наведених у ньому, просив задовольнити та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вказав, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення на строк до 10 років, та існують ризики, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вважає, що інший, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні щодо задоволення клопотання сторони обвинувачення заперечив. Вважає, що клопотання не відповідає вимогам КПК України. Вказав, що підозра за ч.3 ст.368 КК України є необґрунтованою, кваліфікація здійснена невірно, фактичні обставини не свідчать про те, що кримінальне правопорушення було вчинено за попередньою змовою групою осіб. До клопотання долучено лише показання свідка, інших доказів, які б свідчили, що злочин вчинено групою осіб не додано. Вважає, що стороною обвинувачення не надано доказів на підтвердження існування вказаних у клопотанні ризиків. Так, підозрюваний не зможе впливати на свідка, оскільки такий є легендованою особою, не зможе переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки на нього буде покладено обов`язок здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон. Також вважає необґрунтованим ризик того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Просив врахувати, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, молодий за віком, має постійне місце проживання, проходить службу, характеризується із позитивної сторони, одружений, є єдиним утримувачем у сім`ї. Просив у задоволенні клопотання відмовити, вважає, що достатньо застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Крім того, зазначив, що враховуючи майновий стан його підзахисного, застава у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є непідйомною сумою.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника. Вказав, що не збирається переховуватися від органів досудового розслідування, суду, та впливати на свідків. Просив у задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Шостим слідчим відділом (з дислокацією у м.Ужгороді) територіального управлінням ДБР, розташованого у місті Львові здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000043 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Відомості про кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР на підставі рапорту оперуповноваженого 4 сектору 1 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Закарпатській області старшого лейтенанта Василя Требуца від 27.03.2023 року, у якому повідомлено, що за наявною інформацією, до вказаної протиправної діяльності причетний невстановлений на даний час інспектор прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_1 прикордонного загону, який, діючи за попередньою змовою з іншими невстановленими військовослужбовцями вказаного відділу прикордонної служби, налагодив протиправний механізм отримання неправомірної вигоди за сприяння місцевими мешканцями в безперешкодному переміщенні тютюнових виробів через державний кордон України шляхом надання інформації про розміщення прикордонних нарядів на ділянці кордону. За незаконне переміщення тютюнових виробів військовослужбовці отримують від місцевих мешканців 50 доларів США з одного ящика.

Із протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 10 квітня 2023 року вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був затриманий 10 квітня 2023 року о 18 год. 34 хв. за адресою: АДРЕСА_3 , в порядку ст. 208 КПК України.

11 квітня 2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а саме в одержанні службовою особою неправомірної вигоди за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду з використанням наданої їй влади чи службового становища, за попередньою змовою групою осіб.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно положень ст. 178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.1. ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років, яке у відповідності до положень ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів.

Дослідивши матеріали долучені до клопотання, а саме: протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 30.03.2023 року, в якому свідок, серед іншого повідомляв, що ОСОБА_8 зазначав, що він це здійснює спільно із іншими військовослужбовцями з якими несе службу перебуваючи в наряді; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 06.04.2023 року; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 07.04.2023 року; протокол про результати отримання грошових коштів та використання імітаційних грошових коштів від 10.04.2023 року; протокол про ідентифікацію (помічення) та вручення імітаційних грошових коштів від 10.04.2023 року; протокол затримання ОСОБА_4 від 10.04.2023 року; протокол освідування особи від 10.04.2023 року; витяги із наказів НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_4 про особовий склад від 06.08.2021 року №341-ОС, від 06.02.2019 року №40-ОС, від 18.04.2019 року №127-ОС; посадову інструкцію інспектора прикордонної служби 2 категорії - водій групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б), протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 10.04.2023 року, вважаю, обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_4 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Щодо посилання сторони захисту на необґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що для визнання на даному етапі підозри необґрунтованою повинні бути обставини, які б беззаперечно та прямо стверджували б, що версія сторони обвинувачення є неспроможною. При цьому такі факти мали б вказувати, що правова позиція захисту є єдиноможливою в даному конкретному випадку й інша версія подій є малоймовірною.

Вказаних обставин під час розгляду клопотання здобуто не було.

В свою чергу, всі обставини провадження та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 мають з`ясовуватися судом під час судового розгляду у встановленому законом порядку.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч.1 статті 177 КПК, у кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 передбачає виключно покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Крім того, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, що хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, в сукупності з наведеними вище обставинами суттєво збільшує ризик втечі, а тому враховується слідчим суддею при оцінюванні ризиків. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Ризик незаконного впливу на свідків, у кримінальному провадженні підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває, проводяться необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, тому ОСОБА_4 має реальну можливість спілкуватись із свідками і впливати на них у кримінальному провадженні шляхом застосування певного психологічного тиску і спонукання їх до надання неправдивих свідчень, введення в оману органів досудового розслідування та замовчування відомостей, які мають значення для даного кримінального провадження. ОСОБА_4 може впливати на ще невстановлених та недопитаних стороною обвинувачення свідків.

Вказаний в клопотанні ризик, передбачений п.4 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином слідчий суддя вважає недоведеним.

Таким чином, стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п.1 та п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні.

Доводи сторони захисту про відсутність зазначених ризиків не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання. Слідчим суддею враховано зазначені захисником обставини, однак суд не вважає їх такими, що ставлять під сумнів наведені вище висновки.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, злочин вчинено умисно, у період дії воєнного стану, та такий належить до корупційних злочинів, а також бере до уваги дані про особу підозрюваного, а саме, що останній має постійне місце проживання, є особою молодого віку, раніше не судимий, одружений. Згідно службової характеристики від 11.04.2023 року за час проходження служби на посаді інспектора прикордонної служби 3 категорії - водія 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » зарекомендував себе наступним чином: до виконання службових обов`язків відноситься добре, законодавство України, міжнародні угоди, інші і нормативно-правові акти з прикордонних питань в цілому знає, але не керується ними в повсякденній роботі, службові обов`язки по охороні державного кордону виконує в межах своїх функціональних обов`язків, під час виконання обов`язків при несенні служби дотримується лінії поведінки військовослужбовців ДПСУ, під час ускладнення обстановки не завжди своєчасно і правильно приймає рішення, спроможний частково аналізувати службові ситуації, розв`язувати проблеми, які виникають у ході виконання службових завдань, особисто дисциплінований, професійно підготовлений добре.

Жодних даних, котрі б свідчили про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в закладі тимчасового обмеження волі матеріали клопотання не містять та такі не були надані стороною захисту.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування та судового розгляду.

Враховуючи сукупність наведених обставин, особу підозрюваного, та те, що стороною обвинувачення доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовуючи вказаний запобіжний захід, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

У зв`язку із наведеним клопотання слідчого підлягає до задоволення.

У відповідності з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

У відповідності з ч. 5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи підозрюваного, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

Разом з цим, при визначенні розміру застави слід не допускати встановлення такого її розміру, що є завідомо непомірним для особи та призводить до неможливості виконання застави. З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Виходячи з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України, тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , з урахуванням положення Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2023 року складає 2684 гривні, та з урахуванням даних щодо майнового стану підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідним визначити заставу у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить - 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) грн. 00 коп. Такий розмір застави, на переконання слідчого судді, буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, зможе запобігти ризикам, передбаченими ст.177 КПК України та забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного. Підстав вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного, слідчий суддя не вбачає.

У випадку внесення застави слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, та зобов`язати ОСОБА_4 : прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожним їх викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю; повідомляти слідчого та прокурора про зміну свого місця проживання та місця роботи (служби); утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, при цьому строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Згідно протоколу затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано 10 квітня 2023 року о 18 год. 34 хв., а тому строк тримання під вартою слід обчислювати із вказаного моменту.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, а саме до 07 червня 2023 року (включно).

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України - в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить - 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) грн. 00 коп.

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожним їх викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- повідомляти слідчого та прокурора про зміну свого місця проживання та місця роботи (служби);

- утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання вищевказаних обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків визначити до 07 червня 2023 року (включно).

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1