УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2023 року слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

встановила:

06 лютого 2023 року слідчий СВ Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.

В обґрунтування клопотання покликається на ту обставину, що військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 рядовий ОСОБА_4 31.01.2023 року, приблизно о 22 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту з військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 старшим солдатом ОСОБА_5 , усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись метою заподіяння шкоди здоров`ю останнього, наніс потерпілому ОСОБА_5 численні удари кулаками в ділянку обличчя та голови, чим спричинив тілесні у вигляді: забою головного мозку, масивної субдуральної гематоми, закрито-черепно мозкової травми, внаслідок котрих 01.02.2023 року від отриманих травм наступила смерть ОСОБА_5 .

01.02.2023 року СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області відомості по даному факту внесено до ЄРДР за №0000081 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

01 лютого 2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був затриманий у порядку ст.208 КПК України.

Під час проведення обшуку вказаної особи було виявлено та вилучено наступні речі: картку оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар» за № НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Huawei» чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , котрі поміщено до спецпакету НПУ WAR1086179; футболку фіолетового кольору з надписом «Give it all to me», котра поміщена до картонної коробки з биркою із підписами слідчого та понятих.

Вказані вище речі було визнано речовими доказами та поміщено їх до КЗРД Володимирського РВП ГУНП у Волинській області.

Згідно ч.7 ст.237 КПК України, вилучені вищезгадані речі вважаються тимчасово вилученим майном.

Таким чином, вилучені 01.02.2023 року у ОСОБА_4 картка оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар» за № НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Huawei» чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 ; футболка фіолетового кольору з надписом «Give it all to me», мають значення речових доказів, оскільки вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.

Крім того, на даний час у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих дій за участю вказаних речей.

Вважає, що вилучені 01.02.2023 року картка оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар» за № НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Huawei» чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 ; футболка фіолетового кольору з надписом «Give it all to me» підлягають арешту із забороною відчуження та розпорядження, оскільки мають значення речових доказів і на даний час у провадженні є необхідність у проведенні за їх участю ряду слідчих дій, судових експертиз, що дозволить об`єктивно встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження. У іншому ж випадку, вказані речі, які є речовими доказами у кримінальному провадженні, підлягатимуть поверненню з подальшою неможливістю проведення необхідних слідчих дій.

У судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, клопотання про арешт майна підтримав, просив його задовольнити з викладених у ньому підстав.

Перевіривши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Як вбачається з витягу з ЄРДР № 0000081 від 01.02.2023 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 рядовий ОСОБА_4 31.01.2023 року, приблизно о 22 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту з військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 старшим солдатом ОСОБА_5 , усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись метою заподіяння шкоди здоров`ю останнього, наніс потерпілому ОСОБА_5 численні удари кулаками в ділянку обличчя та голови, чим спричинив тілесні у вигляді: забою головного мозку, масивної субдуральної гематоми, закрито-черепно мозкової травми, внаслідок котрих 01.02.2023 року від отриманих травм наступила смерть ОСОБА_5 .

01 лютого 2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був затриманий у порядку ст.208 КПК України.

Під час проведення обшуку вказаної особи було виявлено та вилучено наступні речі: картку оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар» за № НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Huawei» чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , котрі поміщено до спецпакету НПУ WAR1086179; футболку фіолетового кольору з надписом «Give it all to me», котра поміщена до картонної коробки з биркою із підписами слідчого та понятих.

Згідно ч. 1, 2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;?

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі його сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Враховуючи те, що вилучені 01.02.2023 року у ОСОБА_4 картка оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар» за № НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Huawei» чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 ; футболка фіолетового кольору з надписом «Give it all to me» підлягають арешту із забороною відчуження, користування та розпорядження, оскільки мають значення речових доказів і на даний час у провадженні є необхідність у проведенні за їх участю слідчих дій, судових експертиз, що дозволить об`єктивно встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження. У іншому ж випадку, вказані предмети, які є речовими доказами у кримінальному провадженні, підлягатимуть поверненню з подальшою неможливістю проведення слідчих дій. За таких обставин справи приходжу до висновку, що клопотання слід задовольнити.

На підставі ст.ст.40, 131, 132, 170, 171 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучені 01.02.2023 року речі, які належать затриманому ОСОБА_4 , зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: картку оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар» за № НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Huawei» чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , футболку фіолетового кольору з надписом «Give it all to me» із забороною відчуження, розпорядження та користування даним майном.

Ухвалу слідчого судді належить виконати негайно.

Арешт майна є тимчасовим, до скасування у встановленому КПК України порядку заходом забезпечення кримінального провадження . Слідчі( процесуальні ) дії, в тому числі із використанням арештованого майна проводяться у розумні строки .

Відповідно до ст.174 ч.1 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її постановлення.

Слідчий суддя Ірина КУСІК