Справа № 369/4103/23
Провадження №1-кс/369/944/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_4 , про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування №0000426 від 21.03. 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України

В С Т А Н О В И В:

У провадженні СВ відділу поліції № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000426 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено: 21.03.2023 близько 12:30 год. (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_1 , де маючи прямий умисел, направлений на заподіяння смерті своєму малолітньому синові ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність життя людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, взявши немовля з ліжечка на руки, відчинила вікно спальної кімнати п`ятого поверху квартири, в якій перебувала та викинула з вікна даної кімнати свого малолітнього сина ОСОБА_6 .

Згідно висновка лікаря від 21.03.2023 у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виявлено наступні тілесні ушкодження: травми численних ділянок тіла, важка політравма, ВЧМТ, множинні переломи кісток черепа зі зміщенням, ЗТГК, ЗТЖ. Від отриманих травм малолітній ОСОБА_6 помер.

Так, 21.03.2023 старший слідчий СВ ВП № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 до постановлення ухвали слідчого судді увійшов до квартири АДРЕСА_1 , так як мав місце невідкладний випадок, пов'язаний із безпосереднім переслідуванням особи, а саме: ОСОБА_5 , а також з метою врятування майна, яке є речовим доказом у даному кримінальному провадженні з метою уникнення можливості його приховування або знищення підозрюваним чи іншими мешканцями даного будинку.

21.03.2023 у період часу з 14:20 год. по 14:26 год. було проведено невідкладний обшук у квартирі АДРЕСА_1 в ході якого було виявлено та вилучено:

- мобільний телефон фіолетового кольору моделі «Samsung» в чохлі світлого кольору;

- планшет без розпізнавальних написів чорного кольору в чохлі чорного кольору;

- соску для новонароджених дітей;

- дитячу пелюшку білого кольору;

- папілярні візерунки слідів пальців рук, які перенесені на 2 аркуша паперу формату А-4 та поміщені до паперового конверту (без номера).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 04.06.2020, серійний номер НОН 479016, власником квартири АДРЕСА_1 являється ОСОБА_7 , який є потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Вилучені речі у відповідності до ст. 98 КПК України визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, слідча просила суднакласти арешт на мобільний телефон фіолетового кольору моделі «Samsung» в чохлі світлого кольору; планшет без розпізнавальних написів чорного кольору в чохлі чорного кольору; соску для новонароджених дітей; дитячу пелюшку білого кольору, які були вилучені 21.03.2023 у період часу з 14:20 год. по 14:26 год. під час проведення невідкладного обшуку у квартирі АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив суд задовольнити його у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1. ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує необхідність збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон фіолетового кольору моделі «Samsung» в чохлі світлого кольору; планшет без розпізнавальних написів чорного кольору в чохлі чорного кольору; соску для новонароджених дітей; дитячу пелюшку білого кольору, які були вилучені 21.03.2023 у період часу з 14:20 год. по 14:26 год. під час проведення невідкладного обшуку у квартирі АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Тетяна ДУБАС