Справа № 461/5837/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1097/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу прокурора Галицької окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_6 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 9 листопада 2022 року про звільнення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді довічного позбавлення волі у зв`язку з хворобою засудженого,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а :

вищевказаною ухвалою (з урахуванням ухвали Галицького районного суду м. Львова від 16 листопада 2022 року про виправлення описки) задоволено заяву ОСОБА_7 та звільнено його від відбування покарання у виді довічного позбавлення волі за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 2 вересня 2009 року, у зв`язку з хворобою засудженого.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, прокурор Галицької окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 9 листопада 2022 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_7 , про звільнення від покарання, призначеного вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 2 вересня 2009 року, у зв`язку з хворобою засудженого.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор вказує на те, що ОСОБА_7 засуджений за особливо тяжкі злочини, до засудження та в період відбування покарання з 4 травня 2009 року до 9 листопада 2022 року має лише стягнення (5 доган та 1 сувора догана, заходи заохочення до засудженого не застосовувались, за час відбування покарання характеризується посередньо, що свідчить про те, що він не став на шлях виправлення. Також прокурор зазначає, що ОСОБА_7 перебуває на лікуванні у Львівській багатопрофільній лікарні (№19) філії Державної установи «Центр охорони здоров`я ДКВС України» у Львівській області, де отримує симптоматичне лікування, його стан здоров`я підтримується лікарями на належному рівні та не перешкоджає утриманню в установі виконання покарань.

23 грудня 2022 року на адресу Львівського апеляційного суду надійшов лист начальника Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)» ОСОБА_10 про те, що засуджений ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Втім, не зважаючи на вказану обставину, у судовому засіданні прокурор ОСОБА_8 підтримала вимоги апеляційної скарги та просила таку задовольнити.

Захисник ОСОБА_9 просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги через її необґрунтованість.

Заслухавши доповідача, позицію учасників процесу, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на таке.

Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 152 КВК України однією з підстав звільнення від відбування покарання є хвороба.

Частиною 2 ст. 84 КК України визначено, що особа, яка після вчинення кримінального правопорушення або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Водночас, згідно з роз`ясненнями, викладеними в абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» №8 (у редакції від 03.12.1997 року) звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли дальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків.

На переконання колегії суддів, вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано у повному обсязі.

Згідно з матеріалами судового провадження, вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 2 вересня 2009 року ОСОБА_7 було засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 9, 12, 13 ст. 115, п.п. 9, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, до остаточного покарання, із врахуванням положень ст. 70 КК України, у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна.

Ухвалою колегії суддів Судової палати Верховного суду України суду від 22 грудня 2009 року вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 2 вересня 2009 року залишено без змін.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 листопада 2017 року, на виконання вимог ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 2 вересня 2009 року по 22 грудня 2009 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до даних висновку лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання у суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання від 28 жовтня 2022 року, у ОСОБА_7 діагностовано тяжкі захворювання, що перешкоджають подальшому відбуванню покарання, а саме: периферичний рак верхньої частки правої легені Т4N. Множинні метастази в медіастинальні та за очеревинні лімфовузли, обидві частки печінки ребра. IV стадія, IV клінічна група. Кахексія. Виражений больовий синдром. Стан після полі хіміотерапії (6 циклів 2021, 2 цикли 2022). Згідно з пунктами п.п.4.1. Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання. Затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 року №1348/5/572, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20.08.2014 року за №990/25767, матеріали на засудженого передані на розгляду суду.

З наявної у матеріалах справи характеристики засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що за час тримання у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань з 4 травня 2009 року по 29 липня 2011 року останній допускав порушення встановлених вимог тримання за що тричі притягувався до дисциплінарної відповідальності. Заходи заохочення не застосовувались.

Згідно з характеристикою начальника Державної установи «Вінницька установа виконання покарань №1» ОСОБА_11 від 20 червня 2019 року, засуджений ОСОБА_7 працевлаштований у виробничій майстерні на ділянці з поклейки мішків паперових. За час відбування покарання характеризується посередньо. Згідно ч. 14 ст. 134 КВК України вважається таким, що не має стягнення. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими. Дотримується правомірних відносин з персоналом установи. Дбайливо ставить до майна установи і предметів. Якими користується, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки та безпеки праці. Свій загальноосвітній рівень підвищує шляхом самоосвіти. На оперативно-профілактичному обліку не перебуває.

За наведеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що клопотання засудженого про його звільнення від відбування покарання у виді довічного позбавлення волі у зв`язку з хворобою є підставним та підлягає до задоволення.

Погоджується з таким висновком і колегія суддів, вважаючи, що хвороба ОСОБА_7 , на яку він захворів під час відбуття покарання, загрожує його життю.

При цьому доводи апеляційної скарги прокурора про те, що характеристика ОСОБА_7 свідчить, що останній не став на шлях виправлення, не беруться до уваги колегією суддів, оскільки вказані обставини не є визначальними при вирішенні питання про звільнення особи від відбування покарання у зв`язку з хворобою. Частина 2 ст. 84 КК України підлягає застосуванню лише тоді, коли хвороба засудженого перешкоджає відбуванню ним покарання, зокрема, подальше перебування в місцях позбавлення волі загрожує життю засудженого, що і має місце в цій ситуації.

Таким чином викладені прокурором в апеляційній скарзі обставини, колегія суддів не вбачає підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, суд першої інстанції повно і всебічно вивчив дані про особу засудженого, його стан здоров`я та дійшов правильного висновку про доведеність того, що останній підлягає звільненню від відбування покарання у виді довічного позбавлення волі у зв`язку з тяжкою хворобою, при цьому суд належним чином мотивував прийняте рішення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які б тягнули за собою скасування чи зміну рішення суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Ураховуючи вищезазначене, оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційних вимог прокурора не вбачається.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 9 листопада 2022 року про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання у виді довічного позбавлення волі у зв`язку з хворобою засудженого- залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора Галицької окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3. ОСОБА_4