Справа № 369/127/23
Провадження №1-кс/369/112/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2023 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого, слідчого відділу Бучанського РУП ГУ НП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003654 від 01.12.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділом Бучанського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003654 від 01.12.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

До Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшла інформація про те, громадяни Бучанського району Київської області незаконно зберігають за місцем свого мешкання наркотичні речовини.

За вказаним фактом СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області відомості внесені до ЄРДР за № 0003654 від 01.12.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Так в ході досудового розслідування, було допитано в якості свідка ОСОБА_5 , який повідомив, що в кінці листопада 2022 року поїхавши в с. Дмитрівка Бучанського району Київської області на зустріч зі своїм знайомим ОСОБА_6 , з метою вживання «шишки» канабісу, познайомився з двома чоловіками, мешканцями с. Дмитрівка, на ім`я ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з якими в подальшому разом курили «шишки».

Після цього зустрічались ще декілька разів та вживали «шишки» канабісу шляхом куріння або психотропну речовину кристалоподібного вигляду за своєю дією схожий на «фен» або «сіль» в транспортному засобі Каділак «Ескалейд» реєстраційний державний номер НОМЕР_1 , який належить Субаліту.

На автомобілі Субаліта, старий Каділак «Ескалейд» реєстраційний державний номер НОМЕР_1 , в якому вживали ці наркотики заїжджали додому до Субаліта за адресою: АДРЕСА_1 , де він фактично і проживає, за «феном» та «канабісом».

Крім того, в ході досудового розслідування було допитано в якості свідка ОСОБА_8 , який повідомив, що приблизно на початку жовтня його знайомий ОСОБА_9 , з яким іноді вживають «шишки» канабісу, перебуваючи в с. Дмитрівка Бучанського району, познайомив його з двома чоловіками, мешканцями с. Дмитрівка, на ім`я ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Під час зустрічей вказані особи періодично вживали «шишки» канабісу шляхом куріння або психотропну речовину кристалоподібного вигляду за своєю дією схожий на «фен» або «сіль». Під час розмови з їхніх слів стало відомо, що дані наркотичні засоби вони спільно зберігають за місцями свого мешкання, як у ОСОБА_10 , який мешкає в АДРЕСА_2 так і у Субаліта, який мешкає за адресою АДРЕСА_1 . Його прізвисько « ОСОБА_11 », їздить на автомобілі CADILAC ESCALADE, реєстраційний державний номер НОМЕР_1 . В даному автомобілі Субаліт та ОСОБА_6 також постійно зберігають наркотичні засоби для періодичного вживання. Де вони беруть наркотики на даний час ОСОБА_12 невідомо, але в ході допиту повідомив, що постійно перед вживанням наркотиків заїжджали додому до Субаліта, або до ОСОБА_13 .

Згідно ініціативного рапорту старшого оперуповноваженого ВКП Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_14 , співробітниками ВКП Бучанського РУП ГУНП в Київській області було встановлено що до даного злочину може бути причетний громадянин Кумарасамі Субалітхаран ІНФОРМАЦІЯ_1 , що фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, згідно ініціативного рапорту, встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , можуть знаходитись речові докази, зокрема: наркотичні засоби, психотропні речовини їх аналоги та прекурсори, мобільні термінали, сім карти, флеш-накопичувачі та інші носії інформації, що можуть бути задіяні для здіи?снення протиправноі? діяльності, записи так званоі? неофіціи?ноі? («чорноі?») бухгалтеріі?, записні книжки, нотатки, чорнові записи, які містять таку інформацію, грошові кошти (у національніи? та іноземніи? валюті), отримані від незаконної діяльності, банківські кредитні картки, кредитні картки які використовуються у злочинній сфері, записи, паролі, логіни, ключові слова, або інші види доступу (у паперовому та електронному виді), а також інші предмети і документи, які можуть бути використані у якості доказів причетності до вказаної вище протиправної діяльності та які мають значення для розслідування даного кримінального провадження.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, приватний будинок що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві власності належить на Ѕ частки відповідно договору дарування Р№1655 від 09.06.2009 року належить матері дружини ОСОБА_15 - ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на правах спільної частки ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так, 04.01.2023 на підставі ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області № 369/7/23 від 03.01.2023 року, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві власності належить на Ѕ частки відповідно договору дарування Р№1655 від 09.06.2009 року належить матері дружини ОСОБА_15 - ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на правах спільної частки ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час якого виявлено та вилучено: телефон марки SAMSUNG А 50, imei: НОМЕР_2 , imei: НОМЕР_3 білого кольору, який поміщено до спеціального пакету 3586886.

04.01.2023 телефон марки SAMSUNG А 50, imei: НОМЕР_2 , imei: НОМЕР_3 білого кольору, який поміщено до спеціального пакету 3586886 визнано речовим доказом.

У відповідності до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Таким чином, у відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що вилучені в ході обшуку речі та предмети, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, слідчий просив суд накласти арешт у кримінальному провадженні №0003654 від 01.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України телефон марки SAMSUNG А 50, imei: НОМЕР_2 , imei: НОМЕР_3 білого кольору, який поміщено до спеціального пакету 3586886 який було вилучено в ході обшуку за місцем проживання підозрюваного за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив суд задовольнити його у повному обсязі.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує необхідність збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на телефон марки SAMSUNG А 50, imei: НОМЕР_2 , imei: НОМЕР_3 білого кольору, який поміщено до спеціального пакету 3586886 який було вилучено в ході обшуку за місцем проживання підозрюваного за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні №0003654 від 01.12.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1