Справа 688/1385/20
№ 1-кп/688/37/23
ВИРОК
27 березня 2023 року м.Шепетівка
Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_6 , перебуваючи відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області № 156 о/с від 02.07.2016 року на посаді оперуповноваженого СКП Шепетівського відділу поліції Головного управління НП в Хмельницькій області зі спеціальним званням «старший лейтенант поліції» та відповідно до Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівником правоохоронного органу поліцейським.
Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
30.03.2018 року близько 14.00 год. ОСОБА_6 на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин із ОСОБА_8 , з метою спричинення тілесних ушкоджень останньому, зайшов на подвір`я будинку та незаконно проник до будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Надалі, перебуваючи у веранді вказаного будинку, ОСОБА_6 , на грунті особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 без жодних пояснень кулаком правої руки умисно наніс 1 удар в область лівої сторони обличчя останнього, спричинивши ОСОБА_8 тупу черепно-лицьову травму у вигляді підшкірного крововиливу лівої навколо-очної ділянки обличчя та струсу головного мозку, яка за своїм характером належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Внаслідок нанесеного удару ОСОБА_8 втратив рівновагу та повалився на стіну коридору і на декілька секунд втратив свідомість.
В подальшому, ОСОБА_6 продовжуючи неправомірні дії, перемістився з веранди до коридору будинку та потягнув ОСОБА_8 обома руками на себе та, схопивши за праву руку, виштовхнув останнього з коридору на веранду. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_8 впав передньою частиною тіла на підлогу веранди.
Одразу після цього ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_8 і умисно наніс 1 удар правою ногою в ліву скроневу ділянку обличчя, спричинивши ОСОБА_8 тупу черепно-лицьову травму у вигляді підшкірного крововиливу лівої навколо-очної ділянки обличчя та струсу головного мозку, яка за своїм характером належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, 1 удар правою ногою в ділянку лівого ока, а також 1 удар правою ногою в область лівої скроневої частини голови, 1 удар правою ногою по лівій кисті, в той час як потерпілий прикривав голову руками від нанесення ударів, 1 удар лівою ногою в область правого плеча, спричинивши тупу закриту травму правого плечового суглобу з тілесними ушкодженнями у вигляді перелому зовнішньої частини головки плечової кістки та перелому переднього краю суглобового відростку лопатки з пошкодженням суглобової «губи», які за своїм характером належать до середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, 1 удар лівою ногою в область черевної порожнини праворуч в місце фізіологічного розташування печінки та 1 удар лівою ногою в область черевної порожнини праворуч в місце фізіологічного розташування серця, а також 3 удари правою ногою в нижню частину лівої гомілки, спричинивши тупі травми лівої верхньої та лівої нижньої кінцівок із тілесними ушкодженнями у вигляді підшкірних крововиливів лівого передпліччя та лівої гомілки, садна шкіри передньої поверхні нижньої третини лівої гомілки, які за своїм характером належить до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний по суті пред`явленого обвинувачення обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та показав, що 30 березня 2018 року він працював оперуповноваженим Шепетівського відділу поліції, близько 14 год. в обідню перерву йому зателефонувала мати та повідомила, що ОСОБА_8 її побив. В цей час він знаходився на пр..Миру в м.Шепетівка біля магазину «Вопак», побачив там свого знайомого таксиста ОСОБА_11 та попросив відвезти його до будинку матері. В салоні таксі було ще двоє чоловіків. Разом вони поїхали на АДРЕСА_2 , автомобіль зупинили навпроти будинку потерпілого. Спочатку він пішов до будинку матері, там вона розповіла, що у неї виникла суперечка з ОСОБА_8 з приводу кам`яної глиби на межі городу, під час якої він вдарив її у груди та спричинив їй тілесні ушкодження. Після цього він зайшов на подвір`я ОСОБА_8 , щоб запитати його за що він побив його мати. Хвіртка на подвір`я була відкрита, тому він вільно зайшов, пройшов до веранди, постукав у двері, ОСОБА_8 йому відчинив. Коли він спитав його про причини побиття матері, ОСОБА_8 відповів, що він робить те, що хоче та почав погрожувати, що зробить усе, щоб його звільнили з роботи. Оскільки ОСОБА_8 раніше писав на нього скарги, він не захотів з ним зв`язуватись та пішов, вийшов з подвір`я, сів у це саме таксі та поїхав до відділу поліції. Хто наніс потерпілому тілесні ушкодження, йому не відомо, це могла бути його матір, яка повідомила, що вона відбивалася від ОСОБА_8 , коли він її бив. Під час візиту до ОСОБА_8 він був одягнений у звичайний цивільний одяг, у формі не був, зброї при собі не мав. Крім їх двох, під час їхньої розмови ніхто присутнім не був, свідків при цьому не було, двері у веранді були відчинені назовні, тому ОСОБА_8 не було видно з-за них на дорогу. Те, що ОСОБА_8 інвалід на той час йому відомо не було, відповідних зовнішніх ознак у нього немає.
Потерпілий ОСОБА_8 суду показав, що 30.03.2018 року близько 14 год. він відпочивав у ліжку в будинку по АДРЕСА_2 , дружина повідомила, що прийшов ОСОБА_6 , почув, що рвуться вхідні двері на веранді. Коли він відкрив двері, побачив ОСОБА_6 , що був вдітий у чорний одяг. Він вдарив його кулаком в ліву сторону обличчя, від чого його відкинуло у кут коридору, він впав та втратив свідомість. ОСОБА_6 завернув йому праву руку за спину, схопив за комір його сорочки та виштовхнув з коридору у веранду, внаслідок чого він впав на підлогу, після чого ОСОБА_6 наніс йому удар правою ногою у скроневу ділянку голови, потім в око, ще 2 удари у скроневу ділянку голови, 1 удар прийшовся по лівій руці, якою він прикривав голову від ударів. Потім ОСОБА_6 наносив йому удари в область печінки, серця, селезінки, після чого він втратив свідомість. Дружина допомогла йому встати з підлоги, тоді побачив, що ОСОБА_6 стояв у дверях. Хотів взяти зі столу настольну лампу та вдарити нею обвинуваченого, але не зміг, оскільки відчув біль у плечі. Після того, як ОСОБА_6 пішов з їхнього будинку, виявив поламаний шпінгалет на вхідних дверях та пошкоджений замок у дверях в коридорі, у нього було 2 вибитих зуба та перелом плечового суглобу і лопатки. В зв`язку з спричиненням йому тілесних ушкоджень він не може нормально голитися, у нього погіршився ста здоров`я, порушена функція пошкодженого суглобу, відчуває біль біля серця при перевертанні вночі.
Потерпіла ОСОБА_9 суду показала, що 30.03.2018 року в обідню пору вона перебувала у власному будинку АДРЕСА_3 , а саме, в залі будинку, разом із дітьми, у вікно побачила, що до них йде обвинувачений ОСОБА_6 . Він пройшов позв центрального входу та зайшов з іншого входу, в цей час вона почула, що хтось рветься у двері на веранді, потім почула стук битого скла у веранді. Коли вона вийшла у веранду, то побачила ОСОБА_6 , який стояв у вхідних дверях, а її батько ОСОБА_8 стояв, схилившись на столик, що стояв у веранді біля вхідних дверей. Після цього ОСОБА_6 пішов, її мати ОСОБА_12 взяла батька під лікоть, тоді вона побачила у нього травмування лівої сторони обличчя були побиті око, скроня та губа, також скаржився на біль у правій руці та порушення її функції. Також у веранді було розсипане зерно та зламаний шпінгалет на дверях. Вказала, що їй на праві власності належить 75/100 будинку, власницею 25/100 частин є ОСОБА_13 , придомова територія огороджена парканом, хвіртка закривається на замок, а вдень просто на засов, на хвіртці є дзвінок. Проте ОСОБА_6 зайшов до будинку без дозволу, у дзвінок не дзвонив, у хвіртку не стукав, зайшов самовільно, причину свого візиту не повідомив. ОСОБА_6 у той день був одягнений у темну куртку, темну шапку, темні штани, взутий у берці.
Свідок ОСОБА_12 суду показала, що вона є дружиною потерпілого ОСОБА_8 , 30.03.2018 року близько 13.30 год. до їхнього будинку по АДРЕСА_2 прийшов обвинувачений ОСОБА_6 , почав рвати вхідні двері, вирвав шпінгалет та увійшов до будинку. Потерпілий ОСОБА_14 пішов відкривати йому двері, а вона в цей час залишилася на кухні. Хотіла вийти слідом за ним, але двері у коридор не відчинялися, тому що були підперті ззовні, а коли вона змогла їх відчинити, то побачила, що потерпілий лежав на лівому боці, а обвинувачений бив його з люттю берцем у скроню, потім в око, знову у ліву скроню, потім по тулубу в область серця, печінки, селезінки, у низ живота, по ногах. Потім обвинувачений пішов до виходу, у дверях розвернувся та знову вдарив потерпілого ногою в скроню, в око та праве плече, всього наніс йому близько 11 ударів, при цьому були присутні діти. На дверях у веранді була вигнута засувка, а на дверях в коридорі пошкоджений замок. ОСОБА_6 в той день був одягнений у чорний одяг, взутий у берці, він є їхнім сусідом і у них були гарні стосунки. Після побиття у потерпілого була гематома на оці, вилетіло 2 зуба, напухла губа, не функціонувала права рука, втрату ним свідомості не бачила, близько 17 год. у нього почалася блювота і його швидка забрала до лікарні.
Свідок ОСОБА_15 суду показав, що він проживає по АДРЕСА_2 , є зведеним братом ОСОБА_12 , 30.03.2018 року близько 14 год. повернувся з магазину, почув лай собаки та вийшов подивитися. Біля веранди потерпілих чув нецензурну лайку та дитячі крики, побачив, що обвинувачений бив ОСОБА_8 ногою по голові в той час, як він лежав на підлозі головою біля вхідних дверей. Потім ОСОБА_6 взяв свою сумку та пішов до брами. Коли зайшов до будинку, то побачив розгром у веранді, розкидане зерно, побиті банки, в кухні сидів ОСОБА_8 з одного боку весь в крові, вхідні двері були вирвані, шпінгалет висів на одному болту, на дерев`яних дверях вирвана серцевина.
Свідок ОСОБА_17 суду показав, що він є сином потерпілої ОСОБА_9 та онуком ОСОБА_8 , 30.03.2018 року в обідню пору він знаходився у вітальній кімнаті будинку, де він проживає, та бачив з вікна ОСОБА_6 , який прийшов до них на подвір`я, був одягнутий у чорний формений поліцейський одяг, почув звук виламування вхідних дверей, бабуся попросила дідуся вийти та подивитися, він із сестрою та бабусею пішли за ним, але двері у коридор були заблоковані, чули штовханину за дверима. Коли відкрили двері, то бачили як обвинувачений за руки викинув дідуся у веранду, той впав на підлогу, потім бив його ногами по голові, тулубу і ногам, потім знову по голові, голова знаходилася на порозі, кількість ударів не пам`ятає, при цьому обвинувачений нецензурно лаявся. Після того, як ОСОБА_6 пішов, а дідусь піднявся, у нього було опухле обличчя, запливше око, права рука не функціонувала, розсічена брова. На вхідних дверях було зірвано шпінгалет, він висів на одному кріпленні, в іншому замку теж були проблеми він погано закривався.
Свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 суду показали, що в весною літом 2018 року близько 13 год. на таксі їхали разом із ОСОБА_6 , підвозили його до будинку, що знаходиться біля кафе «Глорія». Останній вийшов з таксі, побіг до будинку, потім вибіг та побіг до іншого будинку, вони чули сварку за дверима будинку, але з-за них нікого не було видно. Через 2-3 хв. ОСОБА_6 вийшов та попросив підвезти його до поліції. ОСОБА_6 був одягнений у звичайний цивільний одяг.
Свідок ОСОБА_20 суду показала, що в березні 2018 року близько 12-13 год. у ОСОБА_8 був конфлікт із матір`ю ОСОБА_6 з приводу межі. В цей же день, вона бачила його близько 15-16 год., він йшов повз неї, тілесних ушкоджень у нього не бачила.
Свідок ОСОБА_21 суду показав, що є старшим оперуповноваженим Шепетівського РУП ГУНП, 30 березня якого року не пам`ятає він виїжджав на місце події до будинку ОСОБА_8 та не бачив у нього тілесних ушкоджень.
Свідок ОСОБА_22 суду показав, що працює заступником начальника ВКП Шепетівського РУП, 30.03.2018 року близько 14 год. він приходив до будинку ОСОБА_8 з приводу конфлікту із матір`ю ОСОБА_6 і не бачив у потерпілого тілесних ушкоджень та пошкодження запираючого пристрою на вхідних дверях.
Незважаючи на заперечення обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, його вина, крім показань потерпілого та свідків, підтверджується й іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні:
- заявою потерпілого ОСОБА_8 від 30.03.2018 року про кримінальне правовпорушення (а.а.1-2 матеріалів кримінального провадження, т.1),
- протоколом огляду місця події з фото-таблицею від 30.03.2018 року, згідно якого у будинку по АДРЕСА_2 наявні 2 входи, із заду будику вхід веде через коридор, у якому дерев`яні двері; на вхідних дерев`яних дверях зсередини виявлено пошкодження механізму клямки, яка висить на одному шурупі. З коридору ведеть дерев`яні двері у будинок, у яких виявлено пошкодження серцевини замка (а.а.110-116 матеріалів кримінального провадження, т.1);
- копією договору дарування частини будинку від 17.10.2007 року, договору купівлі-продажу частки в праві спільної часткової власності на жилий будинок та земельної ділянки від 10.09.2008 року, витягами Шепетівського БТІ про реєстрацію права власності, згідно яких потерпілій ОСОБА_9 належить 75/100 у праві спільної часькової власності на житловий будинок АДРЕСА_2 (а.а.151-156 матеріалів кримінального провадження, т.1);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 26.06.2018 року з відеозаписом, згідно якого потерпілий ОСОБА_8 продемонстрував механізм спричинення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_6 : 1 удар кулаком правої руки у щелепу, правою ногою 1 удар у скроню, 1 удар в око, 1 удар у скроню з лівого боку, 1 удар по кисті руки, якою він прикривав голову, 3 удари правою ногою по тулубу, 3-5 ударів лівою ногою по ногах (а.а.197-201 матеріалів кримінального провадження, т.1)
- протоколом проведення слідчого експерименту від 26 червня 2018 року з відеозаписом, згідно якого свідок ОСОБА_12 показала механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 обвинуваченим ОСОБА_6 : 3 удари правою ногою у скроню, в око, у скроню, 3-4 удари лівою ногою по тулубу в область серця, печінки, селезінки, живіт, 3 удари правою ногою по голові, в око, скроню, в плечі, з яких 1 удар прийшовся у руку, якою потерпілий закривав голову (а.а.203-207 матеріалів кримінального провадження, т.1);
- висновком експерта № 8 від 03.02.2020 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_8 отримав: а) тупу черепно-лицеву травму з тілесними ушкодженнями у вигляді підшкірного крововиливу лівої навколо очної ділянки його обличчя та струс головного мозку; б) тупу закриту травму правого плечового суглобу з тілесними ушкодженнями у вигляді перелому зовнішньої частини головки плечової кістки (пошкодження Хілл-Сакса) та перелому переднього краю суглобового відростку лопатки з пошкодженням суглобової «губи» (пошкодження Банкарта); в) тупих травм лівої верхньої та лівої нижньої кінцівок із тілесними ушкодженнями у вигляді підшкірних крововиливів лівого передпліччя та лівої гомілки (без зазначення кількості та властивостей цих ушкоджень) і садна шкіри (розміром 0,6 х 2,5 см) передньої поверхні нижньої третини лівої гомілки, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я. Тупа черепно-лицева травма із тілесними ушкодженнями у вигляді підшкірного крововиливу лівої навколо-очної ділянки обличчя потерпілого та струсу головного мозку могла утворитися від не менше ніж одноразової дії тупого твердого предмету за механізмом «удар», не виключено таким чином як зазначено потерпілим і свідком події під час проведення з ними слідчих експериментів. Локалізація цих тілесних ушкоджень не є специфічною чи характерною для утворення при падіння з висоти власного зросту. Тупа закрита травма плечового суглобу потерпілого з тілесними ушкодженнями у вигляді перелому зовнішньої частини головки плечової кістки та перелому переднього краю суглобового відростку лопатки з пошкодженням суглобової «губи» відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, могла утворитись як за «непрямим» механізмом при падінні на руку, так і за прямим механізмом внаслідок удару тупим твердим предметом по зовнішній поверхні суглобу, не виключено таким чином, як зазначено потерпілим і свідком під час проведення з ними слідчих експериментів. Локалізація цих тілесних ушкоджень не виключає можливості їх утворення при падінні з висоти власного зросту. Тупі травми лівої верхньої та лівої нижньої кінцівок із тілесними ушкодженнями у вигляді підшкірних крововиливів лівого передпліччя та лівої гомілки, садна шкіри передньої поверхні нижньої третини лівої гомілки відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричиняють короткочасного розладу здоров`я, могли утворитися від неодноразової дії (точної кількість встановити неможливо) тупих твердих предметів за механізмами «удар» (крововиливи), «удар-тертя» (садна), не виключено таким чином, як зазначено потерпілим і свідком події під час проведення з ними слідчих експериментів. Локалізація цих тілесних ушкоджень не виключає можливості їх утворення при падінні з висоти власного зросту (а.а.285 - 293 матеріалів кримінального провадження, т.1);
- висновком комісійної судово-медичної експертизи № 30 від 22.11.2021 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді:
а) закритої черепно-лицевої травми з тілесними ушкодженнями у вигляді підшкірного крововиливу лівої навколо-очної ділянки його обличчя та струсу головного мозку, що могла утворитися від не менше ніж одноразової дії тупого твердого предмету, за механізмом «удар», не виключено таким чином, як зазначено потерпілим і свідком події під час проведення з ними слідчих експериментів. Ці тілесні ушкодження, що в сукупності складають черепно-лицеву травму, за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я. Локалізація цих тілесних ушкоджень не є специфічною чи характерною для утворення при падінні з висоти власного зросту;
б) закритої травми правого плечового суглобу із тілесними ушкодженнями у вигляді перелому зовнішньої частини головки плечової кістки (пошкодження Хілл-Сакса) та перелому переднього краю суглобового відростку лопатки з пошкодженням суглобової «губи» (пошкодження Банкарта), що могла утворитись як за «непрямим» механізмом при падінні на руку, так і за «прямим» механізмом внаслідок удару тупим твердим предметом по зовнішній поверхні суглобу, не виключено, таким чином, як зазначено потерпіли і свідком події під час проведення з ними слідчих експериментів. Ці тілесні ушкодження в сукупності за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричиняють тривалий розлад здоров`я. Локалізація цих тілесних ушкоджень не виключає можливості їх утворення при падінні з висоти власного зросту;
в) крововиливів лівого передпліччя та лівої гомілки (без зазначення кількості та властивостей цих ушкоджень) і садна шкіри (розміром 0,6х2,5 см) передньої поверхні нижньої третини лівої гомілки, що могли утворитися від неодноразової дії (точну кількість встановити неможливо)тупих твердих предметів за механізмами: «удар» (крововиливи), «удар-тертя» (садна), не виключено таким чином, як зазначено потерпілим і свідком події під час проведення з ними слідчих експериментів. Ці тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричиняють короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності, а мають незначні скороминущі наслідки. Локалізація цих тілесних ушкоджень не виключає можливості їх утворення при падінні з висоти власного зросту. Потерпілий міг отримати усі тілесні ушкодження 30.03.2018 року. (а.с.2-21, т.3).
-поясненнями судового експерта ОСОБА_23 про те, що травма плечового суглобу у потерпілого ОСОБА_8 могла виникнути від удару в зовнішню поверхню суглобу незалежно від положення руки, могло виникнути при падіння з висоти власного зросту, одночасно виявлені у потерпілого ОСОБА_8 тілесні ушкодження могли виникнути виключно 30.03.2018 року, оскільки в саме цей день було виявлено перелом суглобу на рентгенівському знімку;
-копією наказу Головного управління Національної полоції в Хмельницькій області № 156о/с від 02.07.2016 року, згідно якого лейтенанта поліції ОСОБА_6 призначено на посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Шепетівського відділу поліції ГУНП (а.а.89 матеріалів кримінального провадження, т.2);
-витягом з наказу № 257о/с від 17.09.2018 року, згідно якого старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 призначено на посаду старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Шепетівського відділу поліції ГУНП (а.90 матеріалів кримінального провадження, т.2).
Суд визнає недопустимим доказом протокол огляду місця події від 30.03.2018 року, оскільки від проведений з порушенням порядку, визначеного ч.7 ст.223 КПК України, згідно якої обшук або огляд житла чи іншого володіння особи, здійснюється з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідно слідчої (розшукової) дії. Понятими не можуть бути потерпілий, родичі підозрюваного, обвинуваченого і потерпілого, працівники правоохоронних органів, а також особи, заінтересовані в результатах кримінального провадження. Натомість, огляд місця події житлового будинку АДРЕСА_2 проводився в присутності двох понятих, які є членами сім`ї потерпілого ОСОБА_8 .
Суд критично оцінює показання свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_22 про те, що вони не бачили тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_8 30.03.2018 року близько 14 год., оскільки їхні показання спростовуються висновками експертів про наявність тілесних ушкоджень у потерпілого.
Суд критично оцінює показання обвинуваченого про те, що він не наносив ударів та не спричиняв тілесних ушкоджень потерпілому та вважає їх способом захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки його показання спростовуються показаннями потерпілих та свідків, що саме він наносив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_8 30.03.2018 року, а також висновками експертів про наявність тілесних ушкоджень у потерпілого.
Посилання захисника на недопустимість протоколів проведення слідчих експериментів через відсутність згоди іншого співвласника домоволодіння АДРЕСА_2 ОСОБА_13 не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ч.5 ст.240 КПК України слідчий експеримент, що проводиться в житлі чи іншому володінні особи, здійснюється лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді. Слідчі експерименти у кримінальному провадженні було проведено з дозволу володільця будинку ОСОБА_9 , в судовому засіданні вона показала, що співвласниця будинку ОСОБА_13 у будинку не проживає тривалий час, відтак на час проведення слідчого експерименту вказаний будинок не перебував у володінні останньої.
Таким чином, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, суд дійшов висновку про доведеність винуватості обвинуваченого у нанесенні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я та кваліфікує його дії за ч.1 ст.122 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного ним кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є інвалідом 2 гр., працює, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, позитивно характеризується за місцем роботи.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Обставина, яка обтяжує покарання обвинуваченому, - вчинення злочину відносно особи похилого віку обвинуваченому не інкримінується, а відтак суд в силу ст.337 КПК України не може враховувати її при призначенні покарання.
Згідно досудової доповіді Шепетівського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» від 01.06.2020 року виправлення ОСОБА_6 можливе без обмеження або позбавлення волі та не становить небезпеки для суспільства.
Враховуючи обставини вчинення злочину, та його наслідки, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем роботи, є інвалідом 2 групи, проте вину не визнав, у вчиненому не розкаявся, не відшкодував спричиненої шкоди, позицію потерпілого, який просив суворо покарати обвинуваченого, його протиправну поведінку щодо матері обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення ним інших кримінальних правопорушень.
Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_6 про стягнення майнової та моральної шкоди суд вважає необхідним задовольнити частково з наступних підстав.
Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, задана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку з знищенням або пошкодженням її речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у фізичних та душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у зв`язку зі знищенням або пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно довідки КП «Шепетівська центральна районна лікарня» № 20/143 від 08.05.2018 року потерпілий ОСОБА_8 знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні з 02.04.2018 року по 11.04.2018 року з діагнозом: ЗЧМТ, струс головного мозку, забій правого плечового суглобу, крововилив в повіки лівого ока, забій лівого ока, забій лівого передпліччя, гомілки, садна, для проведення подальшого лікування направлений на фізіотерапевтичне лікування в поліклінічне відділення Шепетівської ЦРЛ, де перебував з 11.04.2018 року по 18.04.2018 року; також безперервно продовжував лікування з 18.04.2018 року по 27.04.2018 року у відділенні відновного лікування Шепетівської ЦРЛ, під час якої була призначена консультація травматолога та невропатолога з діагнозом правобічний плечо-лопатковий периартрит з вираженим больовим синдромом та ЗЧМТ (а.с.133, т.1).
Під час лікування потерпілим за призначенням лікарів було придбано ліків за фіскальними та товарним чеками: від 18.04.2018 на суму 284,57 грн., від 24.04.2018 року на суму 155,20 грн., від 02.04.2018 року на суму 74,61 грн., від 23.04.2018 року на суму 197,50 грн., від 27.04.2018 року на суму 231,17 грн., від 09.04.2018 на суму 11,58 грн., від 06.04.2018 на суму 25,90 грн., від 05.04.2018 року на суму 106,92 грн., від 19.04.2018 року на суму 17,45 грн., від 04.04.2018 року на суму 94,75 грн., від 03.04.2018 року на суму 91,50 грн., від 07.04.2018 року на суму 53,22 грн., від 10.04.2018 року на суму 23,50 грн., від 06.04.2018 року на суму 130,86 грн., від 06.04.2018 року на суму 12,50 грн., від 23.04.2018 року на суму 132,85 грн., на загальну суму 1620,88 грн.
Таким чином, витрати на лікування потерпілого від злочину підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_8 .
Крім того, потерпілим було надано виписку з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КП «Шепетівська центральна районна лікарня», згідно якої ОСОБА_8 перебував на стаціонарному лікуванні з 06.07.2018 року по 10.07.2018 року, під час лікування придбав ліків за призначенням лікаря згідно фіскальних чеків від 09.07.2018 року на суму 204,89 грн. та від 06.07.2018 року на суму 25,90 грн. на загальну суму 230,79 грн.
Разом з тим, з цій виписці з медичної карти не зазначено з приводу чого лікувався потерпілий у зазначений час, відтак не доведено, що ці витрати пов`язані з лікуванням потерпілого від злочину, а тому вказані витрати не підлягають стягненню з обвинуваченого.
Крім того, потерпілим надано довідку ПП «ЛДЦ» Ваше здоров`я № 14 від 09.07.2018 року, згідно якої ОСОБА_8 06.07.2018 року пройшов обстеження МРТ ГМ та МРТ плечового суглобу, вартість вказаних послуг становила 1618,00 грн.
Разом з тим, потерпілим не надано доказів призначення лікаря на проходження вказаного обстеження, відтак вказана довідка не може бути належним доказом витрат на лікування, а тому вказані витрати не підлягають стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого.
Відповідно до ст.118 КПК України витрати на правову допомогу є процесуальними витратами, які відповідно до ч.2 ст.120 КПК України несе потерпілий, а в разі ухвалення обвинувального вироку підлягають стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого.
Отже, витрати на правову допомогу не є майновою шкодою.
Неправомірними діями обвинуваченого потерпілому було завдано моральної шкоди внаслідок спричинення йому тілесних ушкоджень, болю, стресу та душевних страждань в зв`язку з порушенням стану його здоров`я, звичного способу життя на певний час.
Враховуючи тяжкість тілесних ушкоджень, спричинених потерпілому, керуючись принципом розумності та справедливості, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого моральну шкоду в сумі 50 000 грн.
Витрати потерпілого ОСОБА_8 на правову допомогу відшкодуванню не підлягають, оскільки потерпілим на надано суду доказів укладення угоди про надання правової допомоги з адвокатом ОСОБА_25 , його участі в кримінальному провадженні, розрахунку таких витрат.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.65, 67, 122 КК України, ст.ст. 176-178, 369-371, 373-376 КПК України, суд
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:
1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або навчання.
3)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про стягнення майнової та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 майнову шкоду в сумі 1620 (одна тисяча шістсот двадцять) грн. 88 коп.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн.
В іншій частині позову відмовити.
Вирок може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати потерпілому.

Суддя ОСОБА_1