ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2826/22 Справа № 212/4353/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
про закриття апеляційного провадження

21 жовтня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши апеляційну скаргу прокурора Новотроїцького відділу Генічеської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_6 , подану на ухвалу Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.09.2022 року про відмову у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , обвинуваченому за ч.1 ст.121, ч.1 ст.162 КК України,-

В С Т А Н О В И ЛА :

Оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №00361 від 03.11.2021 року за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 162 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.09.2022 року та просить апеляційний суд постановити нову ухвалу, якою продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно до ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали, у випадках, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першої цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що прокурор оскаржує ухвалу суду про відмову у продовженні строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд апеляційної інстанції акцентує увагу на тому, що за своєю правовою природою оскаржувана ухвала не є ухвалою суду про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як це помилково вважає апелянт, оскільки нею таке питання не вирішувалося, а лише було констатовано, що наявні підстави для подальшого тримання ОСОБА_7 під вартою безпосередньо на підставі закону - ч. 6 ст. 615 КПК України, за відсутності чинного судового рішення про застосування такого запобіжного заходу. Це не може вважатися тотожним прийняттю судом на етапі судового розгляду кримінального провадження рішення про продовження тримання особи під вартою, яке підлягає апеляційному оскарженню згідно ч. 2 ст. 392 КПК України.

При цьому судом апеляційної інстанції враховується, що відповідно до ч. 6 ст. 615 КПК України у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці. Таким чином, положення даної норми закону застосовуються автоматично, як наслідок виникнення зазначених у її диспозиції обставин і не потребують прийняття будь-якого процесуального рішення, у тому числі судового.

Отже діючими положеннями кримінального процесуального законодавства не передбачено право учасників судового провадження на апеляційне оскарження ухвал суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, беручи до уваги вищенаведені норми закону, які є імперативними і містять вичерпний перелік рішень, які підлягають апеляційному оскарженню, вважаю, що апеляційна скарга прокурора подана на рішення, що апеляційному оскарженню не підлягає.

При цьому неможливість апеляційного оскарження прямо зазначена в ухвалі Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.09.2022 року.

Також приймається до уваги, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, що знайшла відображення зокрема у рішенні у справі «Мельник проти України», право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Колегія суддів також зважає на позицію Верховного Суду, викладену в постанові № 51-7299км18 від 27 лютого 2019 року, згідно якої, якщо після відкриття апеляційного провадження буде встановлено, що воно відкрите за апеляційною скаргою на рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційний суд має постановити ухвалу про закриття апеляційного провадження.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 вересня 2022 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 в апеляційному порядку оскарженню не підлягає, та враховуючи, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою було відкрито помилково, апеляційний суд вважає за необхідне закрити апеляційне провадження за зазначеною апеляційною скаргою та повернути її з усіма доданими до неї матеріалами особі, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 392, 399, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В ИЛА:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора Новотроїцького відділу Генічеської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_6 , подану на ухвалу Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.09.2022 року про відмову у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , обвинуваченому за ч.1 ст.121, ч.1 ст.162 КК України, - закрити.

Копію ухвали про закриття апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а особою, яка перебуває під вартою, в той самий строк з дня отримання копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3