Справа № 375/483/23
Провадження №1-кп/375/69/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року смт. Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Рокитне обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000072, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 січня 2023 року, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Рокитне Рокитнянського району Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, РНОКПП: НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

30 грудня 2022 року, близько 10 години, ОСОБА_4 знаходився за місцем свого проживання по АДРЕСА_3 звідки вийшов та попрямував по пров. Вільшаному. Йдучи по провулку Вільшаному він зупинився поряд з будинком № 2, де на території, у подвір`ї з вулиці побачив електроінструменти, та в останнього віиник злочинний умисел на заволодіння чужим майном. Зайшовши на огороджену територію домоволодіння через незамкнену хвіртку підійшов до інструментів де побачив перфоратор марки «Дніпро-М» моделі «RH-100».

Переконавшись, що за ним не спостерігають оточуючі ОСОБА_4 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, продовженого Указами Президента України № 341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022 та №757/2022 від 07.11.2022, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, рукою взяв кейс з вмістом всередині перфоратора марки «Дніпро-М» моделі «RH-100» вартістю 2281 гривень 60 копійок та вийшов через незамкнену хвіртку, таким чином вчинив таємне викрадення чужого майна.

Викраденим майном ОСОБА_4 , розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями заподіяв ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 2281 гривень 60 копійок.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, тобто вчинення злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 оголосила подану до суду укладену між нею - прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області та на той час підозрюваним ОСОБА_4 , за участі його захисника ОСОБА_5 , угоду про визнання винуватості від 08 березня 2023 року, просила її затвердити та винести вирок відповідно до укладеної угоди, а саме призначити узгоджене покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі із звільненням від його відбування з випробуванням із встановленням іспитового строку на підставі статті 75 КК України.

Одночасно сторони розуміють, що відповідно до частини 4 статті 75 КК України іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного до трьох років.

Також сторони усвідомлюють, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд покладе на засудженого обов`язки, передбачені статтею 76 КК України.

Згідно із вказаною угодою про визнання винуватості, сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин кримінального правопорушення та їх правовою кваліфікацією за частиною 4 статті 185 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 , у присутності свого захисника ОСОБА_5 , діючи добровільно, погодив укладення даної угоди та підписав її, щиро каючись, беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення відповідно до обставин і правової кваліфікації, які викладені в даній угоді та у врученому обвинувальному акті.

При укладенні угоди сторони прийняли до уваги обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставин, що обтяжують його покарання не встановлено.

Позиції учасників судового провадження щодо угоди.

Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 укладену угоду про визнання винуватості підтримала, вказавши про її відповідність вимогам чинного законодавства, добровільність її укладення, належність даного кримінального правопорушення до числа тих, щодо яких законом передбачена можливість укладення угод про визнання винуватості, а також, що існують достатні фактичні дані для визнання обвинуваченим своєї винуватості у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, яка підтверджується сукупністю зібраних під час досудового розслідування доказів. Також прокурор зазначила, що умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а також повідомила що правопорушенням завдана майнова шкода фізичній особі, яка визнана потерпілою у кримінальному провадженні яким добровільно надано письмову згоду на укладення зазначеної угоди. Просила звільнити обвинуваченого від відбування покарання встановивши йому іспитовий строк терміном 1 рік, оскільки останній позитивно характеризується за місцем проживання, злочин вчинив вперше, щиро розкаявся у вчиненому.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомив, що в повному обсязі розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, зазначеним в угоді, беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні та щиро розкаюється, просив суд затвердити угоду. При цьому ОСОБА_4 зазначив, що він цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення, і що він при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, проте все одно просив затвердити укладену угоду. Він також вказав, що повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі її затвердження та повідомив, що укладення угоди про визнання винуватості її сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що ним добровільно відшкодовано, завдані його неправомірними діями збитки шляхом повернення викраденого майна.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив затвердити укладену угоду, повідомивши, що її умови відповідають вимогам законодавства, а її укладення є добровільним та призначити ОСОБА_4 узгоджене угодою покарання, звільнивши від його відбування з випробуванням із встановленням іспитового строку строком 1 рік на підставі статті 75 КК України.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердив згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокуром та обвинуваченим ОСОБА_4 , зазначивши, що надана згода на її укладення є добровільною. Просив затвердити укладену угоду, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з мінімальним іспитовим строком.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

Відповідно до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з частиною 2 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Частиною п`ятою статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з частиною 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до статті 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 185 КК України є тяжким злочином.

Як вбачається з обвинувального акту та угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений частиною 4 статті 185 КК України, беззастережно визнав себе винним у вчиненні вказаного злочину, щиро розкаявся у вчиненому, його діями шкода завдана правам та інтересам фізичній особи ОСОБА_6 , який визнаний потерпілим у кримінальному провадженні та ним надано письмову згоду прокурору на укладення угоди. ОСОБА_4 погодився із прокурором на призначення йому покарання за частиною 4 статті 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, та сторонами угоди погоджено його звільнення від відбування покаранння із випробуванням та встановленням іспитового строку відповідно до вимог статті 75 КК України.

Отже, у кримінальному провадженні № 0000072, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 січня 2023 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, може бути укладена угода про визнання винуватості.

Суд вважає, що угода про визнання винуватості містить усі необхідні відомості, які передбачені статтею 472 КПК України.

Суд переконався, що її укладення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, наслідком обіцянок тощо та обвинуваченому роз`яснені наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 КПК України.

ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, а також засвідчив, що він цілком розуміє що має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд зазначає, що угода про визнання винуватості, відповідає вимогам КПК України, адже дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за частиною 4 статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, погоджене у ній покарання відповідає вимогам Загальної та Особливої частин КК України, з огляду на ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відстуність обставини, що обтяжують покарання, беззастережне визнання своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, відшкодував завдані збитки потерпілому шляхом повернення викраденого майна, а також особі винного, який має постійне місце проживання, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра, характеризується позитивно за місцем проживання, раніше не судимий.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості, відповідає інтересам суспільства, які полягають в забезпеченні швидшого судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Отже, суд вважає, що наявні умови для її затвердження.

Відповідно до частини 2 статті 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Отже, оскільки сторони угоди про визнання винуватості, узгодили обвинуваченому ОСОБА_4 покарання не більше п`яти років позбавлення волі та звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 положення частини 2 статті 75 КК України та покласти на нього обов`язки, визначені пунктами 1, 2 частини 1 статті 76 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до статті 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання згідно із статтею 67 КК України, не встановлено.

Реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи обставини справи, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , наявність обставин, які пом`якшують відповідальність та відсутність обставин, які обтяжують його відповідальність, його ставлення до вчиненого, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без його ізоляції від суспільства із призначенням йому покарання у виді позбавлення волі у нижній межі санкції частини 4 статті 185 КК України

Санкцією частини 4 статті 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Підстав для застосування до обвинуваченого положень статті 69 КК України суд не вбачає.

Суд також вважає, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, дані про його особу, характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.

Суд зазначає, що відповідно до частин 2, 3 статті 75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання винуватості, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Вирішуючи питання щодо звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням суд враховує, що обвинуваченому угодою визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 роки, кримінальне правопорушення за яким притягується обвинувачений до відповідальності класифікується як тяжкий злочин, обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, та звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до статті 76 КК України на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням суд покладає обов`язки. На переконання суду на ОСОБА_4 необхідно покласти наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Призначення саме такого покарання, на погляд суду, є необхідним і буде достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів та дасть можливість останньому переосмислити власну поведінку та зробити належні висновки.

Згідно з приписами пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.

Кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_6 завдано шкоди майнового характеру, яка відшкодована шляхом повернення викраденого майна.

Процесуальні витрати згідно з звітом про фактичні затрати на проведення експертизи від 28.01.2023 № 516 складають 170 грн., які необхідно стягнути з обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно з вимогами статті 100 КПК України.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. ст. 100, 124, ст. ст. 314, 373-374, 377, 468- 470, 472-475 КПК України, ст. 12, ч. 4 ст. 185 КК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 08 березня 2023 року укладену між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та на той час підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000072, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 січня 2023 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 частини 1 статті 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 , такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питання пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 22 березня 2023 року

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

- перфоратор марки "Дніпро-М"модель "RH-100" чорного кольору в комплекті: мастило - 1 шт., серветка для чищення - 1 шт., обмежувач глибини свердління - 1 шт., передня допоміжна рукоятка - 1 шт., чохол для приладдя - 1 шт., кейс - 1 шт. - передані на зберігання ОСОБА_6 залишити у власності останнього.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень на рахунок:

Отримувач коштів: ГУК у Київській області/ Рокитнянська селищна рада / 24060300

Код отримувача (код ЄДРПОУ)6 37955989;

МФО: 899998

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм.подат.)

Рахунок отримувача: UA0010842

Код класифікації доходів бюджету: 24060300

Призначення платежу: експертиза у кримінальному провадженні №0000072, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 січня 2023 року, звіт про фактичні затрати на проведення експертизи від 28.01.2023 № 516 .

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 статті 474 КПК України, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілому та прокурору.

Вирок проголошено 22 березня 2023 року негайно після виходу суду із нарадчої кімнати.

Головуюча суддя Олена ЧОРНЕНЬКА