Справа № 274/1971/23
Провадження № 1-кс/0274/370/23

У Х В А Л А
30.03.2023 р. м. Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева Житомирської області клопотання старшого слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Бердичів, Житомирської області, українцю, громадянину України, з середньою освітою, не одруженому, не працюючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , не судимому в силу ст. 89 КК України,
в с т а н о в и в:
30.03.2023 р. ст.слідчий СВ Бердичівського РВП ОСОБА_6 за погодженням з прокурором звернувся до суду із зазначеним клопотанням, згідно якого просить застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.
В клопотанні орган досудового слідства необхідність прийняття такого рішення аргументував тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину, а саме: своїми умисними діями, які виразилися в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині - ОСОБА_7 , ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України.
Санкцією ч. 1 ст. 115 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.
Також в клопотанні орган досудового розслідування вказує на ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: враховуючи дані щодо особи ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину, який не має стійких соціальних зв"язків, не працює, раніше притягався до кримінальної відповідальності, тому перебуваючи на волі, підозрюваний зможе переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
28.03.2023 р. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
28.03.2023 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав, викладених у клопотанні. Зазначив, що існують наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину, який немає стійких соціальних зв"язків, не працює, тому, перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, тому більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не може запобігти визначеним ризикам. Зазначив, що підозрюваний вину у скоєному не визнає. Кримінальне правопорушення вчинив, перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання слідчого про обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Пояснив, що ніколи не вчиняв бійок, тому не міг вчинити вбивство людини. Вину в інкримінованому йому діянні не визнає. Йому було показано фото потерпілого, однак він потерпілого не знає. На даний час проживає один, сім"ї не має. Зазначив, що, дійсно, у нього в будинку, за його місцем проживання був вилучений одяг зі слідами речовини бурого кольору, однак звідки він там взявся він не знає. 27.03.2023 р. в період часу з 21 до 22 год він перебував у квартирі АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_8 . Там вони розпивали спиртні напої, грали в карти. Однак там він не бачив потерпілого ОСОБА_7 , він йому взагалі не знайомий. Пояснив, що не працює, матеріально допомагає йому матір. Час від часу закладає речі у ломбард і за отримані кошти живе. Також допомогу отримує від церкви. Паспорту громадянина України не має, оскільки такий забувся у м. Київ коли почалася війна. Відновлювати паспорт не бажає у зв"язку з тим, щоб не бути мобілізованим. Раніше був судимий за хуліганство. На даний час судимість знята і погашена. Хоча вживає спиртні напої, однак пам"ятає, що того дня він нікого не вбивав.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання слідчого про обрання до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив повністю. Пояснив, що підозра є взагалі необґрунтованою. Жодний із ризиків слідчим не доведений. Просив суд не брати до уваги характеристику на ОСОБА_5 , оскільки така сформована та видана працівниками поліції. Речові докази підозрюваний не спотворить і не знищить, оскільки вони вилучені до Бердичівського РВП. ОСОБА_5 вважається несудимим, оскільки судимість погашена. Підозрюваний має соціальний зв"язок, а саме матір, яка навідує сина. У зв"язку з чим, просив обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Заслухавши виступи учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя встановив наступне.
Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
28.03.2023 р. о 09 год. 09 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 27.03.2023 р. близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_5 знаходився разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на кухні квартири АДРЕСА_2 за місцем проживання останнього. В цей час та місці у ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 з метою умисного, протиправного заподіяння смерті іншій людині, взяв плитку, яка знаходилась у ванній кімнаті даної квартири. Після чого, останній, підійшовши до ОСОБА_7 , який сидів за столом на кухні, умисно наніс численні удари лопатою в область голови, після чого плиткою в область голови та в подальшому цеглою по голові, заподіявши йому тілесні ушкодження різного ступнею тяжкості, таким чином вбивши його.
В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток склепіння черепа, набряку головного мозку, що спричинило смерть потерпілого.
Відповідно до п. 3 абз. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" від 25.04.2003 р. № 4, запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим, взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки.
Разом з тим, в п. 13.3 вищевказаної Постанови роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.
Це можливо, коли особа немає постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.
Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25 квітня 2003 року "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" розглядаючи подання, суддя з`ясовує, чи є підозра у вчиненні особою злочину або обвинувачення останньої обґрунтованими, тобто чи є в розпорядженні органу дізнання, слідчого встановленні у визначеному законом порядку достатні дані, що свідчать про наявність ознак злочину, вчиненого саме цією особою (ними можуть бути заяви й повідомлення про злочин, явка з повиною, документи, складені за результатами оперативно-розшукової діяльності, протоколи слідчих дій, висновки експертиз тощо).
У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп/2003 тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а тільки враховується поряд з іншими обставинами, передбаченими відповідними статтями КПК України.
Аналізуючи доцільність обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, з огляду на вищевикладене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 115 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри останнього у вчиненні кримінального правопорушення за викладених в клопотанні обставин.
Зокрема, прокурором та слідчим наведено обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення. Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та доданими до клопотання доказами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри, і на підставі яких слідчий виніс повідомлення ОСОБА_5 про підозру, копія якого 28.03.2023 р. йому вручена.
Так, на підтвердження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення слідчий посилається на зібрані органом досудового розслідування докази, а саме:
- протокол огляду місця події від 28.03.2023 р., під час якого проведено огляд ділянки місцевості на відстані 10 від будинку №4 по вул. Чехова в м. Бердичеві в напрямку АЗС «WOG» та оглянуто труп ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено та вилучено паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , грошові кошти в сумі 90 (дев"яносто) гривень, паперовий блокнот; в контейнері зі сміттям було виявлено та вилучено «плед» (покривало) світло-коричневого кольору в речовині бурого кольору;
- протокол огляду місця події від 28.03.2023 р., під час якого було оглянуто квартиру АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_9 , в ході огляду було зафіксовано сліди крові, виявлено знаряддя злочину;
- протокол огляду трупа ОСОБА_7 , в ході проведення огляду якого було виявлено куртку чорного кольору, футболку з довгим рукавом та флісову кофту, зафіксовано виявлені тілесні ушкодження та встановлено причину смерті;
- протокол обшуку від 28.03.2023 р., проведеного за місцем проживання підозрюваного у вчиненні даного правопорушення ОСОБА_5 за адресою: м. Бердичів, вул. Св. Покрови, 31,
під час якого було виявлено джинси чоловічі «Resalsa» 27 розміру, темно-синього кольору, забруднені речовиною бурого кольору, мобільний телефон марки «Huawei» моделі CUV-U29;
- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України, в ході якого у затриманого ОСОБА_5 на передній поверхні куртки та на правому рукаві, на передній поверхні кофти чорного кольору було виявлено плями речовини бурого кольору;
- протокол допиту свідка ОСОБА_9 ;
- протокол допиту свідка ОСОБА_10 ;
- протокол допиту свідка ОСОБА_11 ;
- інші матеріали кримінального провадження.
Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Згідно п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов"язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
У відповідності до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м"яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Санкція ч. 1 ст. 115 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.
Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».
У рішенні Європейського суду «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р. зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.
В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років. Встановлено, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, не одружений, непрацездатних осіб на утриманні не має, тобто, соціальні зв`язки останнього є нестійкими та несформованими. Також встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 вину в інкримінованому йому діянні не визнає, не співпрацює зі слідством. Таким чином, ступінь суспільної небезпечності та ступінь тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , дають підстави вважати, що він може становити небезпеку для суспільства. Зазначене свідчить про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Також встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 знайомий зі свідками в даному кримінальному провадженні, товаришує з ними, йому відоме їхнє місце проживання. На даний час існує реальна необхідність допиту свідків, проведення великого обсягу необхідних процедурних (процесуальних) дій, відтак, на переконання слідчого судді, існує об`єктивна реальність ризику можливого впливу на свідків з метою зміни показань та уникнення від кримінальної відповідальності. Таким чином, наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.
Окрім того, слідчий суддя приймає до уваги той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 вважається несудимим в силу ст. 89 КК України, однак притягався до кримінальної відповідальності, зокрема, за злочини, направлені проти життя та здоров"я людини, тому існує ризик, визначений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: вчинити інше кримінальне правопорушення.
При цьому, слідчий суддя зазначає, що в ході розгляду клопотання підозрюваним та його захисником не було надано жодних доказів на підтвердження позитивної характеристики ОСОБА_5 , наявних у нього місця працевлаштування, сім`ї чи утриманців.
Невизнання вини ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування спростовується долученими до справи протоколами допитів свідків, зокрема, таких як: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , іншими матеріалами кримінального провадження.
При цьому, слідчий суддя зазначає, що дослідження доказів з метою визнання їх такими, які можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.
Разом з тим, слідчий суддя вважає, що при розгляді клопотання необхідно у повній мірі враховувати вимоги кримінального процесуального законодавства України, практики Європейського суду з прав людини, забезпечення не тільки прав підозрюваного, а й високих стандартів охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Таким чином, щоб вирішити питання про застосування запобіжного заходу у відповідності до вимог міжнародного та національного законодавства, необхідно належним чином оцінити характер справи, тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, та наслідки вчинення протиправних діянь.
Також враховуючи ті обставини, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, відтак, можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не унеможливить прояв встановлених слідчим суддею ризиків, та не буде ефективним та доцільним в рамках даного кримінального провадження та свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які навели слідчий та прокурор в судовому засіданні.
Слідчий суддя вважає, що окрім наявної обґрунтованої підозри, обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, тяжкістю покарання, яке йому загрожує у випадку визнання його винним, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Крім того, слідчий суддя враховує і те, що ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий умисний злочин, направлений на позбавлення життя людини, основними свідками в даному кримінальному провадженні є свідки, які перебувають з підозрюваним у товариських відносинах, на яких він може впливати з метою зміни їх показів, таким чином намагаючись уникнути відповідальності за вчинений злочин, злочин є насильницьким, життя людини є найвищою соціальною цінністю, тому слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного слідчим суддею на даному етапі не встановлено та сторонами не доведено, тож слідчий суддя приходить до висновку про доцільність обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.
Доводи захисника про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні жодними належними доказами.
Слідчий суддя також звертає увагу сторони захисту на те, що питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не являється предметом розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У відповідності до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя вважає за доцільне не обирати розмір застави в кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 183, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -
п о с т а н о в и в :
Клопотання старшого слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.
Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку тримання під вартою, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України, - 60 днів.
Строк тримання під вартою обраховувати з часу затримання ОСОБА_5 - з 09 години 09 хвилин 28 березня 2023 року по 09 годину 09 хвилин 26 травня 2023 року.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, процесуального прокурора.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1