У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого в особливо важких справах СУ ГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_6 , погоджене процесуальним прокурором ОСОБА_7 , про обрання відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Великий Олексин Рівненського району Рівненської області, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-
ВСТАНОВИВ:
Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
24 листопада 2022 року старший слідчий в особливо важких справах СУ ГУНП в Закарпатській області підполковник поліції ОСОБА_8 за погодженням з процесуальним прокурором ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В рамках даного клопотання слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 терміном на шістдесят днів.
В обґрунтування клопотання посилається на те, що 21.11.2022 о 19 год. 30 хв. водій ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «RENAULT», моделі «KANGOO», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись разом з пасажирами ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , по вулиці Німецькій, у напрямку вулиці Івана Франка в м. Хуст, під час проїзду правостороннього заокруглення, не забезпечив безпеку дорожнього руху та грубо порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 2.9 «а» та 12.1 Правил дорожнього руху України, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року, будучи самовпевненим та самонадійним, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, та допустив з`їзд за межі проїзної частини на ліве узбіччя, за яким здійснив наїзд на паркан будинку АДРЕСА_2 . Внаслідок вказаної ДТП водій вказаного автомобіля марки «RENAULT», моделі «KANGOO» ОСОБА_4 та його пасажир ОСОБА_11 отримали тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості, а пасажир ОСОБА_12 , отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер в реанімаційному відділенні Хустської ЦЛ.
Своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 2.9 «а» та 12.1 Правил дорожнього руку України, якими визначено: п.2.3. ПДР - Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.2.9. ПДР - Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння п.12.1. ПДР - Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Невиконання водієм ОСОБА_4 вказаних вимог Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, а саме: отриманням ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, що призвели до його смерті.
21 листопада 2022 року о 22 год. 40 хв. органом досудового розслідування у відповідності до ст.ст. 40, 104, 131, 132, 208-211 та 213 Кримінального процесуального кодексу України було затримано ОСОБА_4
22 листопада 2022 року ОСОБА_4 у встановленому ст.ст.276, 277 та 278 Кримінального процесуального кодексу України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 Кримінального кодексу України.
Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими слідчому судді, а також вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.
Позиції учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі. Просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечив проти клопотання, вказав про недоведеність ризиків. Пояснив, що підозрюваний не має наміру ухилятися від органів досудового розслідування та суду, одружений, на утриманні має малолітню дитину ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з родиною за адресою АДРЕСА_1 , за місцем проживання характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки, відшкодував завдану шкоду потерпілій ОСОБА_14 , яка являється сестрою померлого ОСОБА_12 , а також потерпілим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . Просив обрати його підзахисному запобіжний захід у вигляді застави в мінімальному розмірі, передбаченого ч.5 ст. 182 КПК України.
На підтвердження зазначеного раніше 24.11.2022 захисник через канцелярію суду подав копію нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_14 від 23.11.2022 року, відповідно до якої потерпіла заявила, що жодних моральних та матеріальних претензій до підозрюваного ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні не має та в подальшому мати не буде, так як їй відшкодована моральна та матеріальна шкода в повному обсязі, цивільний позов заявляти не буде; копію розписки заяви ОСОБА_10 , 1983 року народження, відповідно до якої останній заявив, що жодних моральних та матеріальних претензій до підозрюваного ОСОБА_4 не має та в подальшому мати не буде; копію розписки заяви ОСОБА_11 , 1999 року народження, відповідно до якої останній заявив, що жодних моральних та матеріальних претензій до підозрюваного ОСОБА_4 не має та в подальшому мати не буде, а також характеризуючі документи відносно свого підзахисного, а саме: копію свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 12.10.1996 року; копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_3 ; копію свідоцтва по народження серії НОМЕР_4 від 24.02.1999 року; копію свідоцтва по народження серії НОМЕР_5 від 30.11.2009 року; копію довідки №1897 від 22.11.2022 року, виданої виконавчим комітетом Шпанівської сільської, ради відповідно до якої ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з дружиною ОСОБА_15 , 1976 року народження; сином ОСОБА_16 , 1997 року народження; донькою ОСОБА_17 , 1999 року народження; сином ОСОБА_13 , 2009 року народження; копію характеристики, виданої виконавчим комітетом Шпанівської сільської ради №1466/02-12/22 від 22.11.2022 року, відповідно до якої сім`я ОСОБА_4 , 1975 року народження, має статус багатодітної родини, разом зі своєю дружиною виховує трьох дітей, родина користується авторитетом, за період проживання на території Шпаківської сільської ради ОСОБА_4 зарекомендував себе з позитивної сторони , приймає активну участь у житті територіальної громади, у період повномасштабної військової агресії російської федерації проти України виявляв високу активну участь у роботі добровільного територіального громадського формування та займався волонтерською діяльністю, доброзичливий, турботливий, комунікабельний, товариський, ініціативний житель громади.
Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.
Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000323 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2022, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.11.2022 року.
Підставою внесення зазначених відомостей до ЄРДР стало те, що «21.11.2022 о 19 год. 30 хв. водій ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «RENAULT», моделі «KANGOO», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись разом з пасажирами ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , по вулиці Німецькій, у напрямку вулиці Івана Франка в м. Хуст, під час проїзду правостороннього заокруглення, не забезпечив безпеку дорожнього руху та грубо порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 2.9 «а» та 12.1 Правил дорожнього руху України, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року, будучи самовпевненим та самонадійним, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, та допустив з`їзд за межі проїзної частини на ліве узбіччя, за яким здійснив наїзд на паркан будинку АДРЕСА_2 . Внаслідок вказаної ДТП водій вказаного автомобіля марки «RENAULT», моделі «KANGOO» ОСОБА_4 та його пасажир ОСОБА_11 , отримали тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості, а пасажир ОСОБА_12 , отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер в реанімаційному відділенні Хустської ЦЛ. Автомобіль поміщено на арешт майданчик Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області».
21 листопада 2022 року о 22 год. 40 хв. ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст.208 КПК України. 25 листопада 2022 о 10 год. 40 хв., тобто через 60 год. після затримання, ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що не був доставлений до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно нього запобіжного заходу, був звільнений.

22 листопада 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, вчиненому в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо вони спричинили смерть потерпілого.
Обставини кримінального правопорушення та причетність громадянина ОСОБА_4 до даного кримінального правопорушення, обґрунтованість підозри підтверджується:
1.Рапортом старшого інспектора чергового Хустського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області І.Томишин від 21.11.2022;
2.Протоколом огляду місця дорожньо - транспортної пригоди від 21.11.2022 року, схемою до протоколу огляду місця дорожньо - транспортної пригоди;
3.Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 22.11.2022 року;
4.Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, від 21.11.2022 року;
5.Повідомленням КНП «Хустська центральна лікарня імені Віцинського О.П. Хустської міської ради», з якого вбачається, що ОСОБА_4 був освідчений на стан алкогольного сп`яніння 21.11.2022 о 20 год. 25 хв., результат 1,9 %.
Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).
Так, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).
Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги вищевказані рішення ЄСПЛ, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.
Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування, суду.
Так, у своїй практиці ЄСПЛ наголошує на тому (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»), що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.
Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України. Санкція статті відносить інкриміноване кримінальне правопорушення до тяжких. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58).
Слідчий суддя враховує обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, беручи до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту, внаслідок вчинення кримінального правопорушення потерпілий ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості, а потерпілий ОСОБА_12 помер в реанімаційному відділенні Хустської ЦЛ, що свідчить про підвищений рівень суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.
Ризик впливати на свідків, експерта, спеціаліста є необґрунтованим, оскільки стороною обвинувачення прізвища таких свідків, спеціалістів, експертів не конкретизовані; до клопотання не додано відомостей, що у даному кримінальному провадженні призначалися експертизи, залучалися спеціалісти, допитувалися свідки. Отже, даний ризик в впливу на свідків, експертів, спеціалістів ні слідчим в клопотанні, ні прокурором в судовому засіданні не підтверджений. Про існування ризику впливу на потерпілих сторона обвинувачення не заявляла.
Обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою буде недостатнім для запобігання реалізації ним встановленого ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім того, слідчий суддя ґрунтує свої твердження на підставі сукупного аналізу як і обставин можливого вчинення кримінального правопорушення, так і зазначених відомостей, що характеризують особу підозрюваного, який вчинив кримінальне правопорушення під час воєнного стану, що є в умовах, в якому опинилося суспільство, особливим цинізмом.

Застосування запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту, застави, особистого зобов`язання та особистої поруки є неможливим з огляду на м`якість, а також встановлений в судовому засіданні ризик, що не забезпечить належне виконання підозрюваним обов`язків.

Таким чином, зважаючи на доволі високий встановлений при розгляді клопотання ризик, з урахуванням особистих характеристик підозрюваного, слідчий суддя приходить висновку, що до ОСОБА_4 слід застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відтак, з огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, а також наявного в рамках даного кримінального провадження ризику, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для підозрюваного ОСОБА_4 не буде безальтернативною, оскільки передбачатиме можливість внесення останнім відповідного розміру застави.

Таким чином, за наведених вище обставин, слідчий суддя вважає за доцільне обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме: до 22.01.2023 року.

Відомості, які враховуються слідчим суддею при визначенні підозрюваному ОСОБА_4 розміру застави.
За приписами ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Частиною 5 статті 182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
Таким чином, альтернативне невизначення розміру застави є правом слідчого судді, а таке рішення приймається із врахуванням наявних ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного та сукупності всіх обставини, визначених ст. 178 КПК України.
Клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 взагалі не містить жодних доводів щодо доцільності невизначення підозрюваному альтернативного розміру застави. Таких даних не наведено і прокурором в судовому засіданні.
Слідчий суддя враховує, що підозрюваний раніше не судимий, має місце проживання, за яким позитивно характеризується, проживає разом з родиною, на утриманні має неповнолітню дитину, потерпілі не мають матеріальних та моральних претензій до ОСОБА_4 , недоведеність виняткових обставин для безальтернативного тримання підозрюваного під вартою, а тому приходить до висновку, що підозрюваному слід визначити альтернативну заставу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя враховує характер кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, наявність встановленого в судовому засіданні ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, який являється особою середнього віку, на утриманні має неповнолітню дитину, у власності має нерухоме майно та транспортний засіб, та переконаний, що застава в розмірі вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, передбаченому ч. 5 ст. 182 КПК України, гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_4 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України слід покласти відповідні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Великий Олексин Рівненського району Рівненської області, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме: до 22 січня 2023 року включно.
Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень.
У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу;
- не відлучатися із адміністративної одиниці, де він зареєстрований та фактично проживає Рівненська область, Рівненський район без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків визначити до 22 січня 2023 року.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання вищевказаних обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.
Зобов`язати старшого слідчого в особливо важких справах СУ ГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_6 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_4 про тримання під вартою останнього.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконання після її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_18