ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2821/22 Справа № 210/1862/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського апеляційного суду матеріали судового провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 серпня 2022 року про відмову в умовно-достроковому звільненні,-

В С Т А Н О В И В :

01 липня 2022 року до Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло подання адміністрації ДУ Криворізька виправна колонія (№80) про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання на невідбутий строк в порядку ст.81 Кримінального кодексу України (далі- КК).

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 серпня 2022 року у задоволенні подання відмовлено.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 не погоджується з прийнятим рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати та ухваливши нове рішення, яким звільнити його умовно-достроково на підставі ст.81 КК України. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він своєю поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення, про що, на думку апелянта, свідчить інформація щоденника індивідуальної роботи з ним, згідно якої станом на 04 червня 2022 року довів своє виправлення. Також вказує на те, що він дотримується режиму відбування покарання та обовязків встановлених правилами внутрішнього розпорядку, а також своїх трудових обовязків. Вважає, що за весь період відбування покарання довів, що здатен до самокерованої правослухняної поведінки в умовах перебування на волі. Щодо наявності непогашеного боргу за цивільним позовами ОСОБА_7 вказує, що не має правової можливості для добровільного його погашення, оскільки не має ніякого особового рахунку.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити рішення суду без змін, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Мотивуючи своє рішення та відмовляючи в умовно-достроковому звільненні засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання суд першої інстанції послався на положення ст.81 КК та зазначив, що у судовому засіданні було встановлено, що засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання за чотирма вироками за вчинення тяжких злочинів. За весь період відбування покарання має три стягнення в 2019 році, в тому числі дві суворі догани, котрі є погашеними у встановленому законом порядку, має чотири заохочення, одне в 2020 році, два в 2021 році та одне в 2022 році, при цьому в місцях позбавлення волі перебуває з 15 листопада 2018 року, тобто на протязі всього часу відбування покарання, а саме 2018-2019 років, не проявляв належних дій, спрямованих на доведення свого виправлення, а навпаки порушував правила режиму утримання. Даний факт, на переконання місцевого суду, свідчить, що засуджений ОСОБА_7 не довів своє виправлення, оскільки висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання.

З такими висновками місцевого суду погоджується колегія суддів з огляду на таке.
Згідно з ч.2 ст.81 КК та роз`ясненнями, які містяться у п.2 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
При цьому положеннями частини першої та третьої статті 6Кримінально- виконавчого кодексу України (далі- КВК) передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Як зазначено у роз`ясненнях, що містяться у п.17 вищевказаної Постанови ПВСУ, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні поділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання…Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину…додержання ним вимог режиму.
Матеріали судового провадження, зокрема, довідка за особовою справою на засудженого ОСОБА_7 та характеристика на нього (а.с.3-4,5) свідчать про те, що засуджений відбуває покарання за чотирма вироками, за останнім вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.07.2019 року засуджений за ч.ч.2,3 ст.185 та ст.ст.70,71 КК України до покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі. Початок строку 14.11.2018, кінець строку 14.01.2023.
За час відбування покарання в КВК №80 засуджений ОСОБА_7 не довів свого виправлення, хоча має позитивну характеристику та 4 заохочення, у той же час має 3 стягнення.
09 квітня 2020 року засудженому ОСОБА_7 було відмовлено у переведенні до дільниці соціальної реабілітації, згідно ст.101 КВК України, у зв`язку із невідповідністю оцінки ступеню виправлення.
17 грудня 2020 року засудженому ОСОБА_7 було відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно ст.82 КК України, у зв`язку з невідповідністю оцінки ступеню виправлення.
02 вересня 2021 року засудженому ОСОБА_7 було відмовлено в умовно-достроковому звільненні згідно ст.81 КК України, у зв`язку з невідповідністю оцінки ступеню виправлення.
Отже колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність на даний час правових підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання, оскільки вони є належним чином мотивованими та ґрунтуються на сукупності досліджених доказів у справі.
Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 є безпідставною та задоволенню не підлягає, а ухвала Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 серпня 2022 року є законною, мотивованою та відповідає вимогам ст.370 КПК, підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 та 418, 419 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 серпня 2022 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4