Справа № 569/904/20
УХВАЛА

01 березня 2023 рокум. Рівне

Колегія суддів Рівненського міського суду в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

та його захисників - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

та його захисників - адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинуваченої - ОСОБА_12 ,

та її захисника - адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000033 від 26.04.2019 року відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 345, ч. 3 ст. 27 ч.3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_9 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 209, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_12 , яка обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч.3 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Рівненським міським судом Рівненської області розглядається обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_6 подав заяву про відвід прокурора Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_5 . Свою заяву обґрунтовує тим, що прокурор ОСОБА_5 не має повноважень представляти сторону обвинувачення в суді при розгляді кримінальної справи № 569/904/20. При цьому, наполегливі дії прокурора ОСОБА_5 щодо представлення сторони обвинувачення в суді викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Обвинувачений ОСОБА_9 подав заяву про відвід прокурора Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_5 . Свою заяву мотивує тим, що прокурор спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_5 не має права на здійснення повноважень прокурора у кримінальному провадженні № 0000033, оскільки відомості про це відсутні у постанові Генерального прокурора України, а також витягу ЄРДР. Інші процесуальні рішення щодо включення ОСОБА_5 до групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні Генеральним прокурором України не приймались. Жоден з підпорядкованих прокурорів не має права скасовувати чи змінювати постанову Генерального прокурора України. Однак, незважаючи на грубі порушення вимог законодавства, прокурор ОСОБА_5 про самовідвід не заявив, а навпаки продовжує здійснювати повноваження прокурора у кримінальному провадженні, не маючи на це законних підстав. Одночасно з цим, він намагається увести суд в оману та направити судовий процес хибним шляхом, задля досягнення результату, спрямованого на покарання у будь-який спосіб осіб, стосовно яких до суду направлено обвинувальний акт. Такі дії прокурора ОСОБА_5 свідчать про його заінтересованість у результаті розгляду справи. Дані обставини викликають обґрунтовані сумніви у його неупередженості та дають підстави для відводу прокурора.

Прокурор ОСОБА_5 подав до суду заперечення на заяву про відвід прокурора в яких вказав, що не наведено жодного обґрунтування того, як здійснення процесуального керівництва у цьому кримінальному провадженні прокурорами військової прокуратури Західного регіону України, замість прокурорів цивільних прокуратур, порушило фундаментальні права і свободи особи, гарантовані у документах, що згадані у ст. 87 КПК України, або іншим чином позначились на реалізації стороною захисту своїх прав, визначених КПК України. На виконання вимог ст. 37 КПК України та ст.ст. 11, 17, 51 ЗУ «Про прокуратуру», заступник керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_13 правомірно визначив групу прокурорів у даному кримінальному провадженні, а тому твердження обвинувачених про незаконність підтримання публічного обвинувачення прокурором у даному кримінальному провадженні є безпідставними та не відповідають вимогам процесуального Законодавства Постанова про зміну групи прокурорів, яка винесена уже по закінченні досудового розслідування та після направлення справи до суду, якою надаються конкретному прокурору (групі прокурорів) повноваження, передбачені ст. 36 КПК України у кримінальному провадженні, є обов`язковою. Також, в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б свідчили про упередженість та необ`єктивне ставлення прокурора в підтриманні публічного обвинувачення або особисту зацікавленість прокурора по вказаному кримінальному провадженні. Просив відмовити в задоволенні заяв обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_9 .

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та їх захисники адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 підтримали заяви про відвід прокурора.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні в задоволенні клопотання про відвід прокурору просив відмовити, оскільки воно не обґрунтоване.

Вислухавши думку сторін, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Статтею 2 КПК визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 77 КПК містить вичерпний перелік обставин, за яких прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Відповідно до частин 1, 2 статті 80 КПК, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Неупереджений та об`єктивний розгляд судової справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя, та з метою дотримання такого учасники кримінального провадження мають право заявити відвід, який відповідно до частини 5 статті 80 КПК повинен бути вмотивованим, тобто в будь-якому випадку презумується неупередженість, аж доки не буде надано належних доказів існування обставин, які викликали б обґрунтовані сумніви в такому. При цьому належить зазначити, що поняття «інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості» є суб`єктивно оціночним, і його тлумачення залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує, проте в будь-якому випадку таке має бути обумовлено конкретними фактами, які можуть бути перевірені.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), неупередженість повинна визначатись на підставі суб`єктивного критерію (поведінка прокурора чи слідчого, яка надає можливість встановити, чи мав такий у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість), а також на підставі об`єктивного критерію (чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність слідчого чи прокурора).

Також, відповідно до Керівних принципів ООН щодо ролі обвинувачів, прийнятих восьмим Конгресом ООН із запобігання злочинності і поводження з правопорушниками (Гавана, Куба, 27.08-07.09.1990), обвинувачі відповідно до закону виконують свої обов`язки справедливо, послідовно та швидко, поважають і захищають людську гідність й захищають права людини, сприяючи тим самим забезпеченню належного процесу і безперебійного функціонування системи кримінального правосуддя. При виконанні своїх обов`язків обвинувачі виконують свої функції неупереджено та уникають будь-якої дискримінації на основі політичних переконань, соціального походження, раси, культури, статі або будь-якої іншої дискримінації; захищають державні інтереси, діють об`єктивно, належним чином враховують становище підозрюваного та жертви і звертають увагу на всі обставини, що мають відношення до справи, незалежно від того, вигідні чи невигідні вони для підозрюваного (пункти 12, 13).

Пунктом 15 частини 1 статті 3 КПК визначено, що прокурор - особа, яка обіймає посаду, передбачену статтею 15 Закону України «Про прокуратуру», та діє у межах своїх повноважень.

Частиною 1 статті 36 КПК визначено, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Частиною 2 статті 36 КПК визначені повноваження прокурора, до яких насамперед належить організація процесу досудового розслідування, визначення його напрямів, координації проведення процесуальних дій, сприяння створенню умов для нормального функціонування слідчих, забезпечення дотримання під час кримінального провадження вимог законів України.

Чинним кримінальним процесуальним законом гарантована незмінність процесуального керівництва у кримінальному провадженні. Вказана засада покликана сприяти ефективності прокурорського нагляду з метою виконання завдань кримінального провадження, а саме забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З огляду на зазначене у ч. 2 ст. 37 КПК України закріплено положення, яким встановлено, що прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених ч.ч. 4, 5 ст. 36, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 341 КПК України. Також виключними є випадки, якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення заяви про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури. У виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу прокуратури через неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування (ч. 3 ст. 37 КПК України).

Постановою Генерального прокурора України ОСОБА_14 від 08 травня 2019 року визначено групу прокурорів у кримінальному провадженні №0000033 від 26 квітня 2019 року у складі: начальника управління процесуального керівництва військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_13 ; начальника першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні управління процесуального керівництва військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_15 ; начальника другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні управління процесуального керівництва військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_16 ; прокурорів першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні управління процесуального керівництва військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 ; прокурорів другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні управління процесуального керівництва військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та Медиченка; старшим групи прокурорів визначено прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні управління процесуального керівництва військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_19 .

У подальшому, 15.03.2021, на підставі ст. ст. 11, 17, 51 Закону України "Про прокуратуру", п. 18 та 19 розділу ІІ "прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 19.09.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" завершено організаційно-штатне реформування органів прокуратури та створено новий орган прокуратури - Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері Західного регіону.

З огляду на такі зміни у структурі органу державної влади, наслідки, які це за собою потягло, в тому числі і зміну назв посад прокурорів, які там працюють, а також зважаючи на те, що частина із них перестала працювати в відповідній спеціалізованій прокуратурі, 27 квітня 2021 року заступником керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_13 винесено постанову, якою визначено групу прокурорів у даному кримінальному провадженні у складі: начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_18 ; начальника відділу ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформаційно-аналітичної роботи Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_5 ; прокурорів відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_22 ; ОСОБА_23 , ОСОБА_21 ; виключено зі складу групи прокурорів у даному кримінальному провадженні колишніх працівників управління процесуального керівництва військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_19 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 ; старшим групи прокурорів визначено начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_18 .

Колегія суддів наголошує на тому, що положення чинного КПК України не містять такої підстави для відводу прокурора, як неповноважний прокурор, і, відповідно, це не може бути розцінено як упередженість прокурора.

Таким чином, за даних обставин відсутні підстави вважати, що при визначенні групи прокурорів у даному кримінальному провадженні було порушено ст. 37 КПК України.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на вимоги ч. 4 ст. 80 КПК України, якою передбачено, що заяви про відвід подаються до початку судового розгляду, подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Інших обставин, які б викликали сумнів в необ`єктивності та упередженості прокурора ОСОБА_5 не виявлено і підстави для неможливості його участі у розгляді даного кримінального провадження не встановлені.

Таким чином, колегія суддів вважає, що підстави для відводу прокурора, передбачені ч. 1 ст. 77 КПК України, відсутні.

Відвід, заявлений обвинуваченим є невмотивованим, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 81 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

У задоволенні заяв ОСОБА_6 та ОСОБА_9 про відвід прокурору Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3