Номер провадження № 1-кп/243/310/2023
Номер справи 243/2687/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«27» квітня 2023 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

- секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

- прокурора ОСОБА_3 ,

- обвинуваченого ОСОБА_4 ,

- захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує функціонування електронного судочинства в Україні, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, продовженням строку дії воєнного стану в Україні, відповідно до Рішення зборів суддів Слов`янського міськрайонного суду Донецької області № 6 від 05 травня 2022 року поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі Наказу № 29-к «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області» від 10 травня 2022 року, кримінальне провадження за № 0000428, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 21 липня 2022 року з Обвинувальним актом та додатками, яке надійшло з Покровського відділу Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил 14 вересня 2022 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом на посаді стрілець-зенітник зенітного ракетного взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону Військової частини НОМЕР_1 у військовому званні солдат, не одруженого, на утримані неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб немає, інвалідом не являється, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 402 ч. 4 КК України,

ОСОБА_7 захід забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою був продовжений на строк до 30 квітня 2023 року включно.

В С Т А Н О В И В:

14 вересня 2022 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшло кримінальне провадження за № 0000428, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 21 липня 2022 року з Обвинувальним актом та додатками, яке надійшло з Покровського відділу Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 402 ч. 4 КК України.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 вересня 2022 року обрано відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід «тримання під вартою» на 60 днів до 15 листопада 2022 року включно.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11 листопада 2022 року продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід «тримання під вартою» на 60 днів до 09 січня 2023 року включно.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03 січня 2023 року продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід «тримання під вартою» на 60 днів до 03 березня 2023 року включно.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02 березня 2023 року продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід «тримання під вартою» на 60 днів до 30 квітня 2023 року включно.

В судовому засіданні прокурор заявила Клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 до шістдесяти днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні просив вирішити питання на розсуд суду.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просив вирішити питання на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового засідання, при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 .

Згідно вимог ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 вересня 2022 року обрано відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід «тримання під вартою» на 60 днів до 15 листопада 2022 року включно з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 у АДРЕСА_2 .

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11 листопада 2022 року продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід «тримання під вартою» на 60 днів до 09 січня 2023 року включно з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 у АДРЕСА_2 .

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03 січня 2023 року продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід «тримання під вартою» на 60 днів до 03 березня 2023 року включно з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 у АДРЕСА_2 .

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02 березня 2023 року продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід «тримання під вартою» на 60 днів до 30 квітня 2023 року включно з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 , з місцем дислокації у АДРЕСА_2 .

Встановлено, що 21 липня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000428 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 402 ч. 4 КК України.

21 липня 2022 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 402 ч. 4 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Вирішуючи питання наявності ризиків стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до десяти років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, оцінивши негативні наслідки переховування як менш несприятливі, ніж обмеження, пов`язані з триманням під вартою як запобіжним заходом або відбуванням покарання, суд вважає реальним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України у виді можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду, в тому числі покинути територію України.

Суд погоджується, що має місце ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обвинувачений ОСОБА_4 вчиняючи непокору, в умовах воєнного стану, фактично відмовився виконувати завдання, що потягло за собою перекладення його обов`язків на інших військовослужбовців, збільшення навантаження на них та посилення загрози їхньому життю. Такі дії ОСОБА_4 вже є опосередкованим посяганням на життя та здоров`я інших військовослужбовців та фактичним висловленням байдужості до їх безпеки на користь власного страху.

Судом приймається до уваги, що ОСОБА_4 утримується під вартою з 21 липня 2022 року, тому, розглядаючи можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час судового засідання, суд вважає необхідним перевірити можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Розглядаючи питання можливості застосування альтернативного запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, суд зауважує, що з огляду на характер інкримінованого злочину, який є умисним злочином вчиненим в умовах воєнного стану, фактичною відмовою виконувати завдання, що потягло за собою перекладення обов`язків ОСОБА_4 на інших військовослужбовців, збільшення навантаження на них та посилення загрози їхньому життю, чітким є переконання суду, що інші, більш м`які запобіжні заходи, є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Також суд вважає, що обставини, на які посилалась сторона захисту в якості підстав для зміни запобіжного заходу, з урахуванням особи обвинуваченого, тяжкості та обставин інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та нівелювати встановлені ризики.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 на більш м`який, оскільки обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою під час підготовчого судового засідання з урахуванням його тривалості, відповідає особі обвинуваченого, характеру, тяжкості, мотивам та обставинам злочину, що інкримінується обвинуваченому та покаранню, що може бути йому призначене, в разі визнання його винуватим.

Згідно ст. 183 ч. 1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При судовому розгляді Клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при розгляді Клопотання суд оцінює підстави для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) та тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Також суд вважає, що утримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, буде запобігати перешкоджанню встановленню істини у кримінальному провадженні.

Утримання під вартою не є передумовою покарання у виді позбавлення волі, але при збережені розумної підозри відносно затриманої особи у скоєні злочину є умовою законності та відповідає реальним вимогам суспільного інтересу.

Суд не відхиляє доводів сторони захисту на користь обвинувачених, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи. (справа ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ»).

Крім того, з Обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину.

Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для продовження строку тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі Волосюк проти України).

Доказів того, що обставини, які були прийняті судом при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з часом змінились, стороною захисту не наведено.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження, а саме тримання під вартою, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, судом на даному етапі не встановлено та сторонами не доведено, у зв`язку з чим суд вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, аніж тримання під вартою, а тому суд приходить до висновку про доцільність збереження застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Суд також бере до уваги, що тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, постала перед компетентними органами.

Крім того, суд вважає, що продовження строку утримання під вартою ОСОБА_4 не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Суд вважає, що у Клопотанні, доданих документах та прокурором в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 402 ч. 4 КК України.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Суд дійшов висновку про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк, що не може перевищувати шістдесяти днів, тобто по 25 червня 2023 року включно.

На підставі викладеного, керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою Україною 17 липня 1997 року, ст. ст.177- 178, 331, 369-372, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити захід забезпечення кримінального провадження обраний під час судового розгляду обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 , з місцем дислокації у АДРЕСА_2 на строк шістдесят днів - до 25 червня 2023 року включно.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та направити Начальнику гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_3 , з місцем дислокації у АДРЕСА_2 .

Ухвала може бути оскаржена до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Дніпровського апеляційного суду в п`ятиденний строк з моменту проголошення ухвали.

Ухвалу постановлено, складено та підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повний текст Ухвали проголошено 27 квітня 2023 року о 12 годині 30 хвилин.

Головуючий суддя ОСОБА_1