Справа № 148/1799/22
Провадження №1-кп/148/195/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року Тульчинський районний суд Вінницької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження-
з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,
з боку захисту: обвинуваченої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина кримінальне провадження № 0000266, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.10.2022, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ромської національності, громадянки України, уродженки м. Житомир, жительки АДРЕСА_1 , незаміжньої, з базовою середньою освітою, не працюючої, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України,-

встановив:
02.09.2022 близько 10.30 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на центральному ринку, який розташований по вул. М.Леонтовича в м. Тульчин Вінницької області, з метою таємного заволодіння чужим майном шляхом крадіжки, підійшла до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_2 , яка здійснювала продаж гарячої випічки.
Продовжуючи злочинні дії, спрямовані па заволодіння чужим майном, переслідуючи мету власного збагачення за рахунок інших осіб, ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що вчиняє протиправні дії у період воєнного стану в Україні, запровадженого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, скориставшись тим, що продавець ОСОБА_6 , яка здійснювала торгівлю випічкою на користь приватного підприємця - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відволіклась, здійснила крадіжку грошових коштів у сумі 2114 гривень, після чого, місце вчинення злочину покинула та в подальшому розпорядилася викраденим на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинила потерпілій, ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 2114 гривень.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала за обставин, викладених в обвинувальному акті. Суду пояснила, що дійсно 02.09.2022 близько 10:30 год. вона перебувала на центральному ринку в м. Тульчин, де здійснювала торгівлю. Коли зголодніла, то підійшла до столика, де продавалась гаряча випічка, та придбала собі пиріжок. Після цього вона ще раз підійшла до данного столу та замовила пиріжок для своєї доньки, давши продавцеві 500 грн. Остання дістала з фартуха наявні в неї кошти та дала їй решту 485 грн., а інші кошти поклала на стіл, при цьому відволіклась. В цей час вона і викрала ці кошти. В загальній сумі кошти, які вона викрала, становили 2000 грн., можливо трохи більше, вона вже не памятає. Якого віку була дівчина, що здійснювала продаж гарячої випічки, не знає. На вигляд вона дала б їй 16 років. Викрадені кошти потратила на придбання продуктів харчування. Шкодує про вчинене та щиро кається. Зазначила, що повністю відшкодувала потерпілій заподіяну шкоду, розмір шкоди не оспорювала, просила суворо її не карати, так як в неї на утриманні знаходитьмя неповнолітня донька.
Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. Від неї до суду надійшла заява, в якій вона просить здійснювати судовий розгляд у даному кримінальному провадженні у її відсутність. Також зазначила, що шкода відшкодована їй в повному обсязі, претензій до обвинуваченої вона не має, просить призначити їй покарання на розсуд суду без позбавлення волі.
Враховуючи, що учасники судового провадження визнають недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь - які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що згідно ч. 3 ст. 349 КПК України у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд розцінює показання обвинуваченої ОСОБА_4 як належний, допустимий та достатній доказ її вини, оскільки вони є добровільними та такими, що повністю підтверджують всі обставини злочину, а саме: умисні дії, таємний спосіб викрадення, корисливий мотив та мету.
При встановлених обставинах суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена і зібраних доказів достатньо для визнання її винуватою.
Надавши юридичну оцінку діям обвинуваченої ОСОБА_4 суд вважає, що їх слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченій суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, і слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Як встановлено, обвинувачена ОСОБА_4 раніше не судима, вперше вчинила тяжкий злочин, позитивно характеризується за місцем проживання, офіційно не працює, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, має на утриманні неповнолітню доньку, 2009 року народження.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, повне відшкодування шкоди потерпілій.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченої, керуючись ст.ст. 50, 65 КК України, суд доходить висновку, що покаранням необхідним і достатнім для попередження вчинення ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень буде покарання в межах ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.
Разом з цим, враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченої ОСОБА_4 , наявність пом`якшуючих покарання обставин у виді щирого каяття, повного відшкодування шкоди, досудової доповіді Житомирського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області, згідно якої виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк та не становить небезпеки для суспільства (в тому числі для окремих осіб), суд вважає, що її виправлення можливе без ізоляції від суспільства, а тому обвинувачену ОСОБА_4 слід звільнити від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням на неї обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.
Речові докази відсутні.
Підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченій до вступу вироку у закону силу суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 65-67, 75,76, ч.4 ст.185 КК України, ст.ст. 373, 374, 394 КПК України, суд,-
ухвалив:
Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, якщо вона протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки.
Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1