ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 598/428/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/67/23 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2023 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - секретаря ОСОБА_5 прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0000215 від 12 грудня 2022 року, за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Збаразького районного суду Тернопільської області від 13 лютого 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, не адвоката, не депутата, раніше судимого,

продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 23 год. 59 хв. 13 квітня 2023 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в грудні 2022 року, ОСОБА_7 шляхом вільного доступу зайшов на територію господарства що по АДРЕСА_2 та переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, наблизився до металевого вагончик, що знаходиться на території вказаного господарства, після чого збив навісний замок за допомогою якого замикався металевий вагончик та проник в середену даної споруди.

Перебуваючи в середині даного вагончика ОСОБА_7 усвідомлюючи і розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, а також те, що відповідно до Указу Президента України "Про продовження строкудії воєнного стану в Україні" від 07 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 16 листопада 2022 року № 2738-ІХ на території України продовжено до 19 лютого 2023 року, діючи при цьому умисно, з корисливих мотивів та корисливою метою, повторно таємно викрав матеріальні цінності, а саме: електродрель марки "Makita",вартістю 1760 гривень; болгарку марки "Makita" вартістю 1000 гривень; перфоратор марки "Makita" вартістю 1500 гривень; будівельний рівень (васерваги) маарки "Дніпро М" вартістю 340 гривень; два прожектори "50 WAT" суму 598 грн.

Далі, того ж дня в грудні 2022 року ОСОБА_7 продовжуючи свої протиправні дії, об`єднані єдиним умислом, спрямованим на таємне викрадення майна належного ОСОБА_9 попрямував до тильної сторони будинку, що АДРЕСА_2 , де шляхом збиття металевого навісного замка на гаражних воротах проник в середину даного нежитлового будинку, та переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи і розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, а також те, що діючи в умовах воєнного стану на території Украіни, що продовжений до 19 лютого 2023 року, повторно таємно викрав матеріальні цінності, зокрема: домкрати у кількості шести одиниць, загальною вартістю 1488 гривень; мідний електричний кабель довжиною 25 метрів загальною вартістю 650 грн.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_9 , завдана матеріальна шкода на загальну суму 7336 грн.

Продовжуючи злочинну діяльність, 19грудня 2022 року, приблизно о 12 год. 40 хвилин, ОСОБА_7 шляхом вільного доступу зайшов на територію господарства по АДРЕСА_3 , та переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть поміченіи сторонніми особами, усвідомлюючи і розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, а також те, що діючи в умовах воєнного стану на території України, що продовжений до 19 лютого 2023 року, умисно, з корисливих мотивів та корисливої метою, наблився з тильної сторони будинку до входу, після чого шляхом підбору ключа проник в середину даного приміщення, звідки повторно таємно викрав майно: перфератор торговельної марки "Dnipro-M" "ВН 14", вартістю 2500 гривень; штроборіз торговельної марки "Dnipro-M" моделі "GC-182W", вартістю 4000 гривень; перфоратор торговельної марки "ТЕМП" моделі "ПЄ 950", вартістю 1000 грн.; чим завдав потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 7500 грн.

Надалі, в другій декаді грудня 2022 року, ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу зайшов на територію господарства, по АДРЕСА_2 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи і розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, діючи в умовах воєнного стану на території України, що продовжений до 19 лютого 2023 року, умисно, з корисливих мотивів та корисливою метою, збив металевий навісний замок на гаражних воротах будинку, через які проник в середину даного приміщення, звідки повторно таємно викрав майно, а саме: будівельну сітку у кількості двох одиниць, довжиною 50 см., висотою 1 м., вартістю 900 гривень; круги до болгарки у кількості двох одиниць діаметром 125см., вартістю 28 гривень; круги для болгарки у кількості шести одиниць діаметром 230 см. Вартістю 414 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_9 , майнову шкоду на загальну суму 1342 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 , вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення, вчинила повторно в умовах воєнного стану.

20 грудня 2022 року ОСОБА_7 затримано у порядку статті 208 КПК України.

20 грудня 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_7 ставить питання про скасування ухвали слідчого судді про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та зміну обраного йому запобіжного заходу на домашній арешт.

Виходячи і змісту апеляційної скарги, підозрюваний ОСОБА_7 зазначає про повне визнання ним вини та сприяння слідству у проведенні досудового розслідування, а також стверджує про намір відшкодувати потерпілим заподіяну шкоду, для чого йому потрібно приватизувати належне йому нерухоме майно (гараж, квартира), що він не може зробити в умовах утримання під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу та, з наведених у ній мотивів, просять її задовольнити, скасувати ухвалу слідчого судді Збаразького районного суду Тернопільської області від 13 лютого 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і змінити обраний запобіжний захід на домашній арешт у нічну пору доби; прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та або суду; знищити або сховати будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Також, суд повинен враховувати, що відповідно до ч.3 ст.176, ч.1 ст.183 КПК України найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як слідує з матеріалів провадження ОСОБА_7 вироком Фастівського районного суду Київської області від 16 серпня 2018 року судимий за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі (звільнений1 умовно-достроково 30 листопада 2020 року з невідбутим строком покарання 9 місяців 20 днів)

Санкцією ч.4 ст.185 КК України, за якою ОСОБА_7 оголошено підозру, передбаченого покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна.

Аналіз матеріалів кримінального провадження дає колегії суддів підстави для висновку, що розглядаючи клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вірно, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, у відповідності до вимог ст.177 КПК України, обставин, передбачених ст.178 КПК України, а також з дотриманням вимог ст.196 КПК України правильно ухвалив рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання вартою відносно ОСОБА_7 .

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в матеріалах клопотання відносно ОСОБА_7 наявні докази того, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, яке є тяжким, що підтверджується зібраними на досудовому слідстві та дослідженими судом першої інстанції доказами.

При цьому апеляційний суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Окрім того, згідно рішення ЄСПЛ у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Аналіз матеріалів кримінального провадження та безпосередньо оскаржуваного апелянтом рішення місцевого суду, дає підстави колегії суддів для висновку, що на даній стадії кримінального провадження, при вирішенні питання про продовження підозрюваному запобіжного заходу, стандарт доказування «обґрунтована підозра» дотримано як слідчим, який звернувся до суду з відповідним клопотання, так і слідчим суддею, яким підозрюваному ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Також, колегія судді звертає увагу, що слідчим суддею зроблено детальний аналіз ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які посилається прокурор у клопотанні у судовому засіданні, виходячи з якого обґрунтовано мотивував своє рішення, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Мотиви, наведенні слідчим суддею на обґрунтування своїх висновків щодо оцінки ризиків зазначених слідчим у клопотанні про продовження запобіжного заходу є належним чином аргументовані і сумніві у колегії суддів не викликають.

Приймаючи рішення про продовження запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 , слідчим суддею враховано також особу підозрюваного, який є раніше судимий за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, ніде не працює, не має джерела доходу, що може спонукати його до вчинення злочинів з метою отримання коштів для виїзду з місця проживання та переховування від органу досудового розслідування.

Визнання вини підозрюваним ОСОБА_7 та його намір відшкодувати потерпілим заподіяну шкоду, про що він зазначає в апеляційній скарзі, не спростовують наявність встановлених судом ризиків його процесуальної поведінки, які були підставою для обрання йому та в подальшому продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді щодо продовження обраного виду запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 є неперконливі, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою належним чином дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування даного виду запобіжного заходу.

Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для зміни ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Збаразького районного суду Тернопільської області від 13 лютого 2023 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 законною та обґрунтованою і підстав для її скасування, про що ставить питання в апеляційній скарзі апелянт, не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Збаразького районного суду Тернопільської області від 13 лютого 2023 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді