справа № 563/4/23
провадження № 1-кп/563/1/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.2023 року м. Корець

Корецький районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000186 внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 22 жовтня 2022 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Корець Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, фізичної особи-підприємця, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 з 09.12.1994 року, як військовозобов`язаний.

Військовозобов`язаному рядовому ОСОБА_4 08.10.2022 року, згідно Законів України «Про оборону України», «Про військовий обов`язок і військову службу» після проходження медичної комісії, щодо визначення ступеня придатності до військової служби була вручена бойова повістка на призов станом на 07:30 год. 12.10.2022 року для відправки на військову службу під час мобілізації. Окрім того, повістку про виклик на військову службу ОСОБА_4 отримав та підписав та був зобов`язаний з`явитись для проходження військової служби протягом 24 годин чи до ІНФОРМАЦІЯ_2 для відправлення до військової частини, однак зобов`язання не виконав та став ухилятись від проходження служби.

Будучи заздалегідь попередженим про кримінальну відповідальність та достовірно знаючи, про проведення призову під час загальної мобілізації, маючи на меті злочинний умисел направлений на ухилення від призову на мобілізацію під час воєнного стану, порушуючи вимоги ст. 65 Конституції України, ст.ст. 1, 15 Закону України «Про оборону», ст.ст. 1, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року №69/2022, не маючи на те поважних причин та правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, керуючись небажанням бути призваним для несення служби в рядах Збройних Сил України, військовозобов`язаний ОСОБА_4 12.10.2022 року не прибув для здійснення відправки на військову службу, чим умисно ухилився від призову за мобілізацією.

Такі дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

Прокурор в судовому засіданні підтримала обвинувачення, просила визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України та призначити обвинуваченому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання із випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нових кримінальних правопорушень і виконає покладені на нього обов`язки.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, обставин кримінального провадження не оспорює, надав показання на підтвердження обставин, викладених в обвинувальному акті.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у скоєнні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні підтверджується доказами, зібраними стороною обвинувачення, які відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України не досліджувалися, оскільки обставини скоєння злочину учасниками процесу не оспорюються.

Показання обвинуваченого суд оцінює як правдиві, оскільки вцілому вони узгоджуються між собою та з іншими матеріалами кримінального провадження.

Дослідивши безпосередньо всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом. У суду не має сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань обвинуваченого.

Оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, в їх сукупності, суд вважає їх допустимими, достатніми та достовірними, такими, що узгоджуються між собою, в зв`язку з чим суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення.

Дії обвинуваченого органом досудового розслідування правильно кваліфіковано за ст.336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст.336 КК України, ступінь тяжкості вказаного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до нетяжкого злочину.

Судом досліджено характеризуючі дані обвинуваченого, який раніше не судимий, на диспансерному обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, одружений, є фізичною особою-підприємцем, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні малолітню дитину.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд відповідно до ст.ст. 65-68 КК України враховує тяжкість скоєного кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочинои, особу обвинуваченого, який свою вину визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, не перебуває на «Д»-обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра, є фізичною особою-підприємцем, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дійшов висновку про призначення покарання в межах санкції ст. 336 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, із звільненням від відбуття покарання, з іспитовим строком, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що відповідає меті покарання, зазначеної в ст. 50 КК України.

Шкода кримінальним правопорушенням не заподіяна. Речові докази відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Підстав для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження немає.

Керуючись ст.ст. 369-371 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк в 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Корецький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

За правилами, встановленими ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1