Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2747/22
Провадження №: 1-кп/332/74/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя клопотання прокурора Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000346 від 27 липня 2022 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оришківці, Гусятинського району, Тернопільської області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , стрільця помічника гранатометника, не одруженого, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає ВЧ НОМЕР_1 , раніше не судимого;

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Заводського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

У судовому засіданні прокурор Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 заявив клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , який спливає 20.01.2023, оскільки, на думку прокурора, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду та незаконний вплив на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні, на даний час не зникли, не зменшилися, та продовжують існувати, також виключають можливість зміни міри запобіжного заходу на більш м`який, так, як альтернативні запобіжні заходи на даний час не зможуть забезпечити належний рівень процесуальної поведінки обвинуваченого. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. У зв`язку з цим, прокурор просить продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 днів.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 , - адвокат ОСОБА_5 просив суд застосувати менш суворий запобіжний захід, яким в даному випадку може бути особисте зобов`язання, зазначивши при цьому, що обвинувачений зацікавлений у встановлені істини у справі, тому не має наміру переховуватися або незаконно впливати на потерпілого чи свідків у цьому ж провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Суд заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою Синельниківського міскрайонного суду Дніпропетровської області від 29.07.2022 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому було продовжено.

Так, ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11.11.2022 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 продовжено по 20.01.2023 (включно).

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, суд вважає, що прокурор належним чином мотивував своє клопотання.

Так, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувалися при застосуванні до обвинуваченого даного виду запобіжного заходу і його продовженні, на час розгляду зазначеного кримінального провадження у суді не відпали і не зменшились, оскільки ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, яке законодавцем віднесене до категорії особливо тяжких злочинів, а санкція статті 115 частини 1 КК України передбачає покарання від 7 до 15 років.

Очікуване покарання, хоча і не є самостійними підставами для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Крім того, ОСОБА_4 має реєстрацію в Тернопільській області, не одружений, малолітніх або неповнолітніх дітей на утриманні не має, а отже має слабкі соціальні зв`язки.

Судом також узято до уваги, що судовий розгляд кримінального провадження триває, не вчинені всі необхідні дії для встановлення об`єктивної істини у справі, а саме не допитані потерпілий та свідки у цьому ж кримінальному провадженні.

Обвинувачений є військовослужбовцем, місце дислокації ВЧ НОМЕР_1 знаходиться на окупованій території, що в умовах воєнного стану вказує на те, що обвинувачений може вжити заходів, щоб уникнути відповідальності, відповідно наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 може перешкодити встановленню істини у справі, узгодивши свої показання з показаннями інших осіб (свідків, потерпілого) або вчинити тиск з метою спонукання їх змінити показання, що підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

В той же час, суд вважає, що застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та загальний строк тримання під вартою, хоча й обмежує права та свободи останнього, однак відповідає характеру суспільного інтересу, підставам та меті його застосування, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості. Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про наявність ризиків, визначених в ч. 1 ст. 177 КПК України, що у взаємозв`язку з обвинуваченням у вчиненні тяжкого злочину є підставою для продовження дії найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд не погоджується із доводами сторони захисту про можливість зміни запобіжного заходу на особисте зобов`язання, з підстави того, що ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу, що виправдовують тримання обвинуваченого під вартою не зменшились, та не дозволяють застосувати до обвинуваченого альтернативні види запобіжних заходів, та не здатні забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Отже, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, тому клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131-132, 176-178, 369-372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити терміном на 60 (шістдесят) діб, тобто до 17 березня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена прокурором та захисником до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинувачений, який перебуває під вартою може оскаржити до Запорізького апеляційного суду в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 18 січня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1