УХВАЛА

Справа № 569/16304/22

1-кс/569/5223/22

07 листопада 2022 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Рівненській області підполковника поліції ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Рівненській області підполковник поліції ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про арешт на майна, а саме: грошові кошти в сумі 22500 гривень, мобільний телефон «іРhone» в чохлі та з сім-карткою, вилучені в ході особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_5 та позбавити останнього та всіх інших осіб, які мають відношення до вказаного майна, можливості розпоряджатись будь-яким чином вказаним майном та використовувати його до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

В обґрунтування клопотання вказав, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000061 від 28.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Із матеріалів клопотання вбачається, що військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб із своєю дружиною ОСОБА_6 , незаконно придбали і зберігають бойові припаси (патрони калібру 7,62 мм., ручні гранати), частину яких збули, а решту мають намір збути за грошові кошти на території Рівненської області.

05.11.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст.263 КК України.

Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 та правова кваліфікація дій підозрюваного у провадженні:

Досудовим розслідуванням встановлено, що гр. ОСОБА_5 25 лютого 2022 року призваний ІНФОРМАЦІЯ_1 на військову службу за мобілізацією, після чого направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ).

Згідно ст. 68 Конституції України, кожен громадянин зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Проходячи військову службу у Збройних Силах України старший солдат ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст. ст. 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які затверджені Законом України N548-XIV від 24 березня 1999 року, зобов`язаний був свято і непорушно додержуватися Конституції та Законів України, виконувати свої службові обов`язки, що визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, сумлінно вивчати військову справу, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно, бути дисциплінованим, пильним, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно п. 1 до Додатку №1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 07 червня 1992 року №2471-701 «Про право власності на окремі види майна», боєприпаси (крім боєприпасів до мисливської, спортивної зброї) не можуть перебувати у власності громадян.

Згідно п.2 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів №576 від 12 жовтня 1992 року, п.2.1 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України №622 від 21 серпня 1998 року, до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, відносяться серед інших, бойові припаси до вогнепальної, мисливської (нарізної та гладкоствольної) зброї, які можуть перебувати у власності громадян лише на підставі встановлених дозволів.

Разом із тим, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_5 , у порушення вимог вищевказаного законодавства, не маючи відповідного передбаченого Законом дозволу (ліцензії) на придбання, носіння та збут бойових припасів, діючи із прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, приблизно у вересні 2022 року (точніше не встановлено), у невстановленому досудовим розслідуванням місці незаконно придбав бойові припаси 438 штук бойових гвинтівочних патронів калібру 7,62х54R з кулями «ЛПС» із сталевим осердям (57-Н-323С) зразка 1953 року, які переніс за місцем свого проживання у село Горбаків, Рівненського району, Рівненської області, де почав незаконно зберігати з метою збуту.

Після цього, ОСОБА_5 , 10 жовтня 2022 року, близько 17 години 45 хвилин, діючи із прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи відповідного передбаченого Законом дозволу на придбання, носіння, зберігання та збут бойових припасів, маючи корисливий мотив та мету, під час проведення оперативної закупки, перебуваючи на вулиці поблизу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно збув покупцю гр. ОСОБА_7 (анкетні дані якого змінені відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні») за грошові кошти у розмірі 10 500 гривень 138 штук бойових гвинтівочних патронів калібру 7,62х54R з кулями «ЛПС» із сталевим осердям (57-Н-323С) зразка 1953 року, які являються боєприпасами до вогнепальної стрілецької зброї.

Крім цього, ОСОБА_5 , продовжуючи єдиний злочинний умисел на збут раніше придбаних бойових припасів, 04 листопада 2022 року, близько 15 години 20 хвилин, діючи із прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи відповідного передбаченого Законом дозволу на придбання носіння, зберігання та збут бойових припасів, маючи корисливий мотив та мету, під час проведення оперативної закупки, перебуваючи на вулиці поблизу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно збув покупцю гр. ОСОБА_7 (анкетні дані якого змінені відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні») за грошові кошти у розмірі 22 500 гривень 300 штук бойових гвинтівочних патронів калібру 7,62х54R з кулями «ЛПС» із сталевим осердям (57-Н-323С) зразка 1953 року, які являються боєприпасами до вогнепальної стрілецької зброї, після чого був затриманий працівниками правоохоронних органів.

Отже, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 Кримінального кодексу України - придбанні, носінні, зберіганні та збуті бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

04.11.2022 о 15 годині 27 хвилин в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Зарічне, Зарічненського району, Рівненської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого в АДРЕСА_4 .

В ході проведення особистого обшуку ОСОБА_5 виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 22500 гривень, які він отримав від незаконного продажу бойових припасів ОСОБА_7 та мобільний телефон «іРhonе» в чохлі та з сім-карткою, який він використовував у своїй протиправній діяльності.

Згідно ч. 7 ст. 236 КПК України вищезазначені вилучені речі, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, вважаються тимчасово вилученим майном.

Таким чином є достатні підстави вважати, що речі, які були вилучені під час проведення особистого обшуку ОСОБА_5 використовувались як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Рівненській області підполковник поліції ОСОБА_3 подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, просив задовольнити.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії не з`явились в судове засідання, слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слід задовольнити із наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За змістом ст. 170 КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Частиною другою даної норми закону передбачена можливість накладення слідчим суддею арешту на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, виникла необхідність у забороні користуватися і розпоряджатися вказаним майном, оскільки щодо нього існує сукупність підстав та розумних підстав вважати, що вони є доказами злочинів.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст. 167 КПК України, а в даному випадку - п. 1, 3, 4 оскільки вилученне майно:

п. 1 - пристосовані чи використовувались як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

п. 3 - є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

п. 4 - одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 7 ст.170 КПК України, арешт майна може передбачати заборону користуватись та розпоряджатись арештованим майном. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном застосовуються у випадках, коли їх незастосування може привести до зникнення, втрати, пошкодження майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Як убачається із п.7 ч. 2 ст.131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

Враховуючи, те що слідчим доведено, що грошові кошти в сумі 22500 гривень, мобільний телефон «іРhone» в чохлі та з сім-карткою, вилучені в ході особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_5 відповідає критеріям, зазначеним у статті 98, 167 КПК України, тому з метою збереження речових доказів, запобігання знищення, втрати майна, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення даного клопотання та накладення арешту.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 174, 175 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, грошові кошти в сумі 22500 гривень, мобільний телефон «іРhone» в чохлі та з сім-карткою, вилучені в ході особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_5 та позбавити останнього та всіх інших осіб, які мають відношення до вказаного майна, можливості розпоряджатись будь-яким чином вказаним майном та використовувати його до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_8