ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2023 Справа №607/5105/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях с/з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000036 від 27 січня 2021 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, непрацюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_10 ,

захисників адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно пред`явленого органом досудового розслідування обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у житло, у великих розмірах.

У невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у обвинуваченого ОСОБА_5 , який діяв спільно, за попередньою змовою, із особою, стосовно якої виділено матеріали в інше кримінальне провадження, виник злочинний умисел проникнути у чуже житло та вчинити там крадіжку цінного майна, з метою обернення його на свою користь і особистого збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_5 та особа, стосовно якої виділено матеріали в інше кримінальне провадження, у невстановлений досудовим розслідуванням час прибули на автомобілі в місто Тернопіль.

У подальшому, в період часу із 09 год 27 січня 2021 року по 11 год 20 хв 27 січня 2021 року, обвинувачений ОСОБА_5 , діючи спільно за попередньою змовою із особою, стосовно якої виділено матеріали в інше кримінальне провадження, безперешкодно ввійшли в приміщення першого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , піднялись на сьомий поверх і звернули увагу на квартиру АДРЕСА_3 , оскільки зовнішнім оглядом конструктивної складності замків вхідних дверей, вони їх оцінили як нескладні для відмикання.

Пересвідчившись у відсутності мешканців вказаної квартири у її приміщенні, а також у відсутності мешканців сусідніх квартир, обвинувачений ОСОБА_5 , діючи спільно за попередньою змовою із особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, усвідомлюючи протиправність своїх дій переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає та їх дії не будуть поміченими сторонніми особами, скориставшись заздалегідь заготовленими кустарного виготовлення інструментами для відкриття дверних замків, відімкнули замок вхідних дверей до квартири АДРЕСА_4 , відчинили вхідні двері та проникли у вказане житло.

Ввійшовши у приміщення вказаної квартири, обвинувачений ОСОБА_5 , діючи спільно, за попередньою змовою, із особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, розпочали пошуки цінного майна, в ході чого дійшли до приміщення кухні, де розміщено акваріум, біля якого, на столі, вони побачили та викрали золотий ланцюжок плетіння «фігаро», масою 11,9 грама, вартістю 24400 гривень.

У подальшому обвинувачений ОСОБА_5 , діючи спільно за попередньою змовою із особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, дійшли до самої віддаленої кімнати - спальні, яка не була замкнена, відчинили двері та ліворуч від входу у вказану кімнату побачили білу шафу, відчинивши яку, викинули її вміст на підлогу та ліжко, що стояло поруч, і віднайшли в цій шафі та викрали з неї металевий сейф сірого кольору, що належить потерпілій ОСОБА_9 , який для потерпілої не становить цінності, разом із золотими ювелірними виробами, що належали ОСОБА_9 , а саме: один золотий годинник із чорним циферблатом, масою 10,7 грама, вартістю 28000, 00 грн; дві золоті обручки, масою по 4,5 грами кожна, вартістю 4000 грн кожна, загальною вартістю 8000,00 грн; одна золота обручка масою 3,7 грама, українського виробника, вартістю 3000 грн; п`ять золотих обручок (які дещо пошкоджені були) кожна масою 2,5 грами, вартістю 1600,00 грн, загальною вартістю 8000,00 грн; один золотий брилок у вигляді прямокутника із надписом «Лучіано» масою 7 грам, вартістю 7200,00 грн.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_5 , діючи спільно за попередньою змовою із особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, витягнувши вказаний сейф із шафи, побачили чорну лакову сумочку, що належала потерпілій ОСОБА_9 , в якій віднайшли та викрали з неї ювелірні вироби, що належали потерпілій ОСОБА_9 , а саме: одне кільце з орнаментом «рослин» масою 6 г, вартістю 2600,00 грн, одне кільце «печатка» квадратної форми масою 4 г, вартістю 3400,00 грн, одне кільце із одним білим камінцем цирконієм масою 3 г, вартістю 3100,00 грн; одне кільце із осколком діаманта масою 1,5 грам, вартістю 1100,00 грн, одне кільце рожевого та жовтого кольору, в якому знаходилося 6 камінців діаманту масою 1,5 грама, вартістю 5700,00 грн, одне кільце із білого золота масою 4 грами, вартістю 27300,00 грн, одне кільце із білого золота із зеленим камінцем по центрі та довкола із дрібними осколками діамантів масою 3 грами, вартістю 25200,00 грн, одне кільце із білого золота із вставленими камінцями діамантів масою 5 грам, вартістю 19000,00 грн, одне кільце із білого золота із камінцями діамантів масою 1,5 грама, вартістю 9400 грн, один золотий ланцюжок із кулоном у формі серця масою 1 грам, вартістю 1500 грн, один золотий ланцюжок із кулоном у формі «квітки» масою 4 грами, вартістю 3500 грн, один золотий ланцюжок із кулоном у формі знаку зодіаку «Водолій» масою 1 грам, вартістю 1500,00 грн, один золотий ланцюжок із кулоном із зображенням образу Матері Божої масою 1 грам, вартістю 1500,00 грн, один золотий ланцюжок із кулоном у формі букви українського алфавіту «В» із зображенням Ангела масою 2 грами, вартістю 1254,00 грн, один золотий ланцюжок із кулоном у формі букви італійського алфавіту «V» масою 2 грами, вартістю 1500,00 грн, один золотий ланцюжок із кулоном прямокутної форми із зображенням святих масою, 1,5 грама, вартістю 1200,00 грн, одна золота підвіска із трьома квітками, на яких розміщені рожеві камінці масою 3 грами, вартістю 4000,00 грн, одна золота шпилька посередині із зображенням «сердечка» із камінцями масою 1,5 г, вартістю 1500,00 грн, один золотий браслет українського виробника, вартістю 5900 грн, один золотий браслет із золотою пластиною українського виробника масою 2 грами, вартістю 3600,00 грн, дві пари золотих сережок із перлинами по 3 грами кожна пара, вартістю 5000 грн кожна пара, на загальну суму 10000,00 грн, один комплект, який складається із пари золотих дитячих сережок із білим камінцем масою 2 грами, вартістю 1500,00 грн та золотого перстня масою 3 грами, вартістю 1200,00 грн, один золотий ланцюжок чоловічий грубого плетіння масою 12,7 грама, вартістю 9904, 00 грн, один жіночий срібний браслет із круглим голубим камінцем масою 5 грам, вартістю 2000,00 грн, один жіночий срібний браслет із квадратними камінцями цирконію масою 2 грами, вартістю 1400,00 грн, один жіночий срібний браслет із круглими камінцями цирконію масою 2 грами, вартістю 950,00 грн, одна пара срібних сережок із великим голубим камінцем масою 3 грами, вартістю 600,00 грн, одна пара срібних сережок прямокутної форми в камінцях, вартістю 450,00 грн, одне срібне жіноче кільце із голубим камінцем, вартістю 500,00 грн, одне срібне жіноче кільце прямокутної форми, вартістю 500,00 грн, одне срібне жіноче кільце, вартістю 400,00 грн.

Також обвинувачений ОСОБА_5 , діючи спільно за попередньою змовою із особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, на першій полиці вказаної шафи в голубому конверті знайшли та викради грошові кошти в сумі 2000 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 27 січня 2021 року становить 56300,00 гривень та 150,00 євро, що відповідно до курсу НБУ станом на 27 січня 2021 року становить 5127,00 гривень; в рожевому зошиті, що лежав на одній із полиць вказаної шафи знайшли та викради грошові кошти в сумі 4000,00 гривень; в дитячій медичній карточці, що знаходилась на нижній полиці вказаної шафи знайшли та викради грошові кошти в сумі 100 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 27 січня 2021 року становить 2815,00 гривень.

Після цього, обвинувачений ОСОБА_5 , діючи спільно за попередньою змовою із особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, покинули місце вчинення злочину та розпорядились викраденим майном на власний розсуд, чим завдали потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду у великому розмірі на загальну суму 300 000 гривень, яка на момент вчинення кримінального правопорушення перевищує двісті п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у житло, у великих розмірах.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, не визнав та показав, що 27.01.2021 зранку він разом з двома товаришами і трьома дівчатами приїхали з м.Чернівці в м.Тернопіль. Коли вони привезли дівчат, за попередньою домовленістю з останніми до м.Тернопіль після спільного відпочинку у м.Чернівцях, то зустрічались з іншими людьми в одному з кафе м.Тернополя. У яких саме місцях вони перебували вказати не може, оскільки не орієнтується в м.Тернополі. Після цього, вони в трьох вирушили до м.Чернівці, проте в м.Теребовля Тернопільської області їх затримали працівники поліції. Вважає себе не причетним до інкримінованого йому злочину, вважає що усі докази в кримінальному провадженні сфальсифіковано органом досудового розслідування. Просить суд його виправдати.

Потерпіла ОСОБА_9 показала суду, що 27.01.2021 об 11.20 год повернулася додому за адресою АДРЕСА_5 . Вхідні двері були відчинені та, зайшовши у спальну кімнату, побачила порушену обстановку та порядок речей, безлад. У шафі, в чорному чемодані виявила відсутність виробів із золота. Крім цього, зник сейф, у якому також знаходилися вироби із золота, ланцюжок, документи. Зникли із шафи і грошові кошти в сумі 4000 грн., 150 Євро та 2000 доларів США. Далі нею було викликано працівників поліції. Перелік викрадених виробів із золота зазначений у обвинувальному акті вірно. Майнова шкода не відшкодована та нею заявлено цивільний позов на суму 300 000 грн, який підтримує.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показала, що вона проживає за адресою АДРЕСА_6 та близько 13.00 13.30 год 27.01.2021 прийшла додому і до неї зателефонувала сусідка ОСОБА_14 , пояснила, що у дверне вічко побачила одного чоловіка у тамбурі. Після чого свідок зачинила вхідні двері і вказаний чоловік почув звук замка та пішов. Обвинуваченого ОСОБА_5 вона не впізнає, чоловік був у масці. З вікна вона побачила, як двоє чоловіків вийшли та сіли в транспортний засіб біля школи. Про те, чи була крадіжка по вул. Тролейбусна, 3б в м.Тернополі їй нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що 27.01.2021 близько 11.20 год поступило орієнтування на транспортний засіб марки Опель, який підозрюється у вчиненні злочину і рухається з м. Тернопіль в напрямку м. Теребовля Тернопільської області. Працівниками патрульної поліції було зупинено вказаний транспортний засіб та запрошено до відділу поліції двох осіб. Вказаними особами виявились мешканці Чернівецької області. Після чого було повідомлено працівників Тернопільського РУ поліції ГУП в Тернопільській області та прибула слідча група. Більше нічого повідомити не може.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показав, що працює інспектором патрульної поліції в м. Теребовля Тернопільської області. Під час патрулювання 27.01.2021 було отримано орієнтування зупинити автомобіль марки Опель на іноземній реєстрації під керуванням осіб, що можуть бути причетні до вчинення злочину. На вказане орієнтування їх патрулем було зупинено авто та супроводжено до відділу поліції, передано працівникам розшуку для подальших дій. У автомобілі було двоє осіб.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні показала, що проживає за адресою АДРЕСА_7 та 27.01.2021 в обідню пору хтось порухав за ручку вхідних дверей. Вона у вічку дверей побачила чоловіка. Потім вийшла і в під`їзді зустріла цього чоловіка, який ще з одним вийшли з будинку. Вона сфотографувала їх і автомобіль, а фото виклала у мобільному додатку в загально будинковій групі мешканців. Один із них високий, приблизно 1,8 м зросту, великий, в шапці, темній куртці, віком орієнтовно 40-50 років. Другий худий, зростом нижчий, одягнений у капюшоні. Фото вона надала поліцейським.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показав, що потерпіла у справі є його дружина та по обставинах справи може пояснити те, що проживає за адресою АДРЕСА_5 . 27.01.2021 дружина ОСОБА_9 повідомила про крадіжку їх майна та про виявлений безлад у квартирі. Було викрадено сейф у спальні та в шафі скринька з ювелірними виробами, які належали дружині на велику суму 300 000 грн.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні показала, що проживала за адресою АДРЕСА_8 . Так, 27.01.2021 в обідню пору доби, перебуваючи по місцю свого проживання, вона почула шум у під`їзді. Після цього, подивилась через вічко вхідних дверей на сходову площадку під`їзду, де побачила трьох чоловіків, які були одягнуті у чорний одяг, чорні шапки, із медичними масками, які закривали обличчя. Далі, вона почула, як один із вказаних нею невідомих чоловіків намагався відчинити вхідні двері квартири, що знаходиться по сусідству від неї справа на восьмому поверсі. Тоді вона повідомила по телефону свого чоловіка про те, що відбувається у під`їзді, який в свою чергу зателефонував сусідам власникам квартири, до якої намагались проникнути невідомі чоловіки. Через короткий проміжок часу на місце прибули сусіди та працівники поліції, проте невідомих їй чоловіків вже не було. Впізнати когось з трьох чоловіків, про які надала показання не може, оскільки не бачила їхні обличчя. З чужих слів їй відомо, що 27.01.2021 вчинена крадіжка з квартири за адресою: АДРЕСА_5 , проте жодних обставин за даним фактом повідомити не може. Обвинувачений ОСОБА_5 їй не відомий, раніше його не бачила.

В ході судового розгляду були досліджені письмові докази, надані стороною обвинувачення, на підтвердження вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме:

- рапорт від 27.01.2021, зареєстрованим в ЖЄО за № 3702, згідно якого невідома особа 27.01.2021 о 14.37 год, проникнувши у тамбур помешкання сусідки, шляхом віджиму дверей, почула шум, вказані особи злякалися та втекли, перебували на транспортному засобі марки «Опель» на болгарській реєстрації, номерний знак НОМЕР_1 ;

- заява від 27.01.2021 ОСОБА_20 , згідно якої він заперечує факт проникнення у квартиру по АДРЕСА_7 , покази своєї доки ОСОБА_13 підтримує, просить перевірку щодо звернення на лінію 102 не проводити, звернувся з метою інформування про події;

- рапорт від 27.01.2021 зареєстрованим в ЖЄО за № 3668 за зверненням ОСОБА_9 , мешканки АДРЕСА_5 , згідно якого зі слів заявниці в період часу з 09.00 год. до 11.30 год 27.01.2021 невідома особа, шляхом підбору ключ проникла у квартиру та викрала золоті прикраси, кошти у сумі 2000 доларів США, 150 Євро, 3000 грн, обстановка порушена. Квартира на 7 поверсі, ведеться відеоспостереження;

- заява ОСОБА_9 від 27.01.2021, згідно якої вона просить притягнути до відповідальності невідомих осіб, які в період часу 27.01.2021 з 09.00 год до 11.24 год шляхом підбору ключа викрали з квартири по АДРЕСА_5 на 7 поверсі металевий сірий сейф, який закривався на ключ та вироби із золота, грошові кошти в сумі 1000 доларів США, 150 Євро, 2 000 грн., які знаходилися в чорній сумці у шафі, зліва в третіх дверях, вироби із золота, які знаходилися в чорній шкатулці, спричинивши матеріальну шкоду на загальну суму 300 000 грн.;

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 27.01.2021, згідно якого ОСОБА_9 завила, що у період часу з 09.00 до 11.20 год 27.01.2021 невідома особа проникла у приміщення квартири АДРЕСА_4 , шляхом підбору ключа, звідки викрала грошові кошти у сумі 2000 доларів США, 150 Євро, 2000 грн, золоті та срібні вироби, чим спричинила матеріальну шкоду на суму 300 000 грн.

- протокол огляду місця події від 27.01.2021, згідно якого в присутності понятих, із залученням спеціаліста та власника (користувача) потерпілої ОСОБА_9 , із застосуванням фотографування, проведено огляд приміщення квартири АДРЕСА_4 , яким виявлено та вилучено 2 сліди низу взуття, 9 липких стрічок з слідами папілярних візерунків, УМВ з двома ключами. Додано фото у вигляді таблиці ілюстрацій;

- заява ОСОБА_9 , згідно якої нею додано копії фото зображення її виробів із золота та срібла, що були викрадені із приміщення квартири по АДРЕСА_5 ;

- довідка № 1612/24/6-21 від 28.01.2021 про офіційний курс валют НБ України станом на 27.01.2021;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.01.2021, згідно якого ОСОБА_17 в присутності понятих за сукупністю ознак впізнала особу на фото № 2, яка 27.01.2021 року близько 14.20 год перебувала у під`їзді будинку АДРЕСА_9 . Згідно довідки до протоколу на фото № 2 зображений громадянин ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- заява ОСОБА_5 начальнику Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області, згідно якої він надав дозвіл на проведення огляду транспортного засобу марки «Опель» моделі «Астра» кольору синій металік, що знаходиться на іноземній реєстрації НОМЕР_2 ;

- постанова про визнання речовим доказом транспортного засобу марки «Опель» моделі «Астра» синього кольору, д.н.з. НОМЕР_2 ;

- клопотання про проведення обшуку та затвердження раніше проведеної слідчої дії від 28.01.2021 старшого слідчого СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_22 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_23 та ухвала слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.01.2021, справа № 607/1572/21, згідно якої відмовлено у задоволенні клопотання про затвердження раніше проведених слідчих дій обшуку (огляду);

- клопотання про арешт майна від 28.01.2021 старшого слідчого СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_22 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_23 та ухвала слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.01.2021 справа № 607/1577/21, згідно якої у задоволенні клопотання відмовлено;

- клопотання про арешт майна від 28.01.2021 старшого слідчого СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_22 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_23 ;

- клопотання про арешт майна від 14.03.2020 старшого слідчого СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_24 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_23 та ухвала слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.03.2021 справа № 607/4767/21, згідно якої клопотання про арешт майна залишено без розгляду;

- клопотання про арешт майна від 19.03.2020 прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_25 та ухвала слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.03.2021 справа № 607/4902/21, згідно якої клопотання про арешт майна повернуто прокурору для усунення недоліків;

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_5 від 27.01.2021 о 16.20 год. складеного в присутності понятих, ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_26 , старшим слідчим СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_27

- інформація митного контролю ділянка кордону молдовська в`їзд легкового автомобіля марки Опель, країна реєстрація Болгарія, дата перетину кордону 20.09.2018 року о 01.36 реєстраційний документ серії НОМЕР_2 , водій не є власником;

- ухвала слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.01.2021 справа № 607/1669/21, згідно якої застосовано запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_5 у виді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 113500 грн.;

- висновок експерта № СЕ-19/120-21/1069-ТР від 29.01.2021 дактилоскопічної експертизи, згідно якого дев`ять слідів папілярних візерунків, вилучених при огляді місця події 27.01.2021 придатні для ідентифікації по них осіб, зокрема два сліди пальців рук, залишені ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дактилокарта заповнена на ім`я якого була надана на дослідження, а саме: слід найбільшими розмірами по осях 30х18 мм, на відрізку липкої стрічки 6, залишений великим пальцем лівої руки; слід, найбільшими розмірами по осях 24х18 мм, на відрізку липкої стрічки 8, залишений середнім пальцем правої руки;

- висновок експерта № СЕ-19/120-21/1163-ТР від 08.02.2021 судової трасологічної експертизи, згідно якого будь-яких слідів залишених внаслідок дії сторонніх предметів на поверхнях циліндричного механізму замка, вилученого під час огляду місця події за фактом крадіжки з квартири АДРЕСА_4 , не виявлено. Інші питання поставлені на експертизу, не вирішувались;

- висновок експерта № СЕ-19/120-21/1070-ТР від 28.01.2021 судової трасологічної експертизи, згідно якого: 1. Слід низу взуття розміром 75x302 мм, що відкопійований на відрізок темної дактилоскопічної плівки і вилучений при огляді місця події за фактом крадіжки з квартири, що по АДРЕСА_5 , є придатним для порівняння за загальними ознаками із взуттям, в малюнок низу підошви якого входять геометричні елементи, які відобразилися в сліду, а також для виключення тотожності, тобто виключення взуття, малюнок підошви якого формується відмінною від сліду комбінацією геометричних фігур. Вирішити питання про придатність даного сліду для ідентифікації за відсутності конкретного взуття, яке його залишило, не виявилось можливим з причин, наведених в дослідницькій частині висновку експерта. Слід низу взуття розміром 87x305 мм, що відкопійований на відрізок чорної дактилоскопічної плівки і вилучений при огляді місця події за фактом крадіжки з квартири, що по АДРЕСА_5 , не придатний для ідентифікації по ньому конкретного взуття, яке надано на дослідження, але є придатним для порівняння за загальними ознаками із взуттям, в малюнок низу підошви

якого входять геометричні елементи, які відобразилися в сліду, а також для

виключення тотожності, тобто виключення взуття, малюнок низу підошви якого формується відмінною від сліду комбінацією геометричних фігур. 2. Слід низу взуття розміром 75x302 мм, що відкопійований на відрізок темної дактилоскопічної плівки і вилучений при огляді місця події за фактом крадіжки з квартири, що по АДРЕСА_5 , залишений не взуттям, яке було надіслане на дослідження в сейф-пакетах №8 SUD4019464. № SUD4019718, а іншим взуттям. Слід низу взуття розміром 87x305 мм, залишений взуттям з таким же малюнком низу підошви взуття (однотипним), як і у парі взуття, яке надійшло на дослідження у сейф-пакеті № SUD4019718, але в зв`язку з відсутністю окремих збіжних ознак (дрібні порізи та надриви полімеру на підошві взуття в сліду не відобразилися), встановити чи був він залишений саме цим взуттям, чи іншим екземпляром взуття з підошвою аналогічного типу, не видається можливим;

- протокол огляду від 27.05.2021 жіночої сумки прямокутної форми із заокругленими кутами чорного кольору, яка перебувала в експлуатації, виготовлена із шкірозамінника, складається із трьох відділів, які на момент огляду порожні. Фото додані до протоколу у вигляді таблиці ілюстрації;

-протокол огляду предмету від 29.01.2021, а саме, компакт-диску, на якому містяться відеозаписи до прилеглої території будинку. Під час огляду в судовому засіданні відеозаписів, встановлено, що файли пошкодженні. З часткового перегляду відеозаписів вбачається, що троє осіб одягнутих в темний одяг сіли в автомобіль, який виїхав з парковки та зник із зони огляду відеокамери.

У ході судового розгляду кримінального впровадження обвинувачений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про визнання недопустимим доказом фото ювелірних виробів доданих потерпілою ОСОБА_9 до заяви, як таких, що були у неї викрадені із приміщення квартири по АДРЕСА_5 , оскільки неможливо визначити, чи це саме ті ювелірні вироби та чи є вони виробами із дорогоцінних металів, чи біжутерією, їх вагу, ціну та належність саме потерпілій.

Розглядаючи дане клопотання обвинуваченого, суд приймає до уваги те, що відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути, зокрема, фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Окрім цього, згідно з вимогами ст. 56 КПК України, потерпілий має право подавати докази. Також, згідно ст. 57 КПК України передбачені обов`язки потерпілого. Окрім цього, як вбачається з протоколу про прийняття заяви, потерпілу ОСОБА_9 попереджено про кримінальну відповідальність згідно зі ст. 383 КК України, за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, про що нею проставлено власноручний підпис, як заявника у даному кримінальному провадженні.

З огляду на наведені вимоги закону, та з врахуванням того, що в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості, що б давали підстави суду ставити під сумнів надані потерпілою фото ювелірних виробів, суд вважає, що дане клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 не підлягає до задоволення.

Обвинувачений ОСОБА_5 також звернувся до суду із клопотанням про визнання недопустимим доказом протоколу огляду місця події від 27.01.2021, складеного під час огляду місця події приміщення квартири АДРЕСА_4 , оскільки проведений без дозволу, ухвали слідчого судді та без застосування звуко- та відеозаписувальних технічних засобів. Вважає, що докази отримані незаконним шляхом слід вважати недопустимими.

За змістом статей 214, 223, 237 КПК України огляд є слідчою (розшуковою) дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування кримінального провадження. У невідкладних випадках огляд місця події може бути проведений до внесення відомостей до ЄРДР, що здійснюється після огляду. Підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, огляд місця події це слідча дія, яка має на меті безпосереднє сприйняття, дослідження обстановки на місці події, виявлення, фіксацію та вилучення різних речових доказів, з`ясування характеру події, що відбулася, встановлення особи злочинця та мотивів скоєння злочину. Огляд місця події є однією з перших та невідкладних слідчо-оперативних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою інакше, як лише за добровільною згодою особи, яка ним володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених ч. 3 цієї статті.

Тобто законодавцем крім можливості проникнення до житла чи іншого володіння особи на підставі судового рішення, передбачено іншу процесуальну гарантію захисту прав особи, а саме можливість проникнути до житла чи іншого володіння особи за добровільною згодою особи, яка ним володіє. У цьому кримінальному провадженні таку згоду було отримано, про що свідчить заява ОСОБА_9 , яка надала працівникам поліції дозвіл на проведення огляду, проведення слідчих дій у приміщенні квартири АДРЕСА_4 .

Оскільки закон не визначає спеціальних засобів доказування добровільності згоди на проникнення до житла або іншого володіння особи, то наявність чи відсутність згоди, а також її добровільність чи вимушеність мають бути встановлені виходячи із сукупності обставин, за яких відбувалося проникнення до житла чи іншого володіння особи, і ці обставини можуть доводитись або спростовуватися сторонами за допомогою будь-яких засобів доказування.

Таким чином, як убачається з матеріалів кримінального провадження, огляд місця події було проведено в домоволодінні за добровільною письмовою згодою власника. Водночас дані про те, що потерпіла (власник домоволодіння) заперечувала свою добровільну згоду та/або висловлювала будь-які заперечення з приводу вказаної слідчої дії, відсутні. Більше того, саме вона звернулася до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення, зокрема крадіжки із проникненням в квартиру. Отже, з огляду на викладене, суд вважає вказане клопотання обвинуваченого необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення.

Щодо клопотання обвинуваченого про визнання недопустимим доказом додатку до протоколу огляду місця події від 27.01.2021 у вигляді таблиці фотоілюстрацій складеного під час огляду місця події приміщення квартири АДРЕСА_4 , оскільки засвідчений підписом лише слідчого, який здійснював огляд, однак у ході огляду були присутні інші учасники, які не підписали вказаний додаток, суд враховує вимоги ст. 105 КПК України, яка передбачає додатки до протоколів. Додатками до протоколу можуть бути, зокрема фототаблиці. Окрім цього, частиною третьою вказаної статті визначено, що додатки до протоколів повинні бути належним чином виготовлені, упаковані з метою надійного збереження, а також засвідчені підписами слідчого, прокурора, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у виготовленні та/або вилученні таких додатків.

З огляду на наведене, суд вважає слід зазначити, що у протоколі огляду місця події - квартири АДРЕСА_4 , від 27.01.2021, який був предметом дослідження в судовому засіданні, вказано щодо залучення спеціаліста та проведення фотографування. По завершенню слідчої дії слідчим, на виконання вимог ст. 105 КПК України, було проведено виготовлення (складено таблицю, проведено друк, нумерування) додатку до протоколу огляду, а саме таблиці ілюстрацій із фото зробленими в ході проведення слідчої дії та засвідчено підписом, із зазначенням прізвища, посади. За таких обставин, суд не вбачає підстав для визнання вказаного доказу недопустимим, вважає даний протокол із додатками законним та таким, що відображає реальні обставини місця вчинення кримінального правопорушення, а отже клопотання обвинуваченого є безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення.

Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про визнання недопустимим доказом і додаток до протоколу огляду місця події від 27.01.2021 у вигляді вилучених за допомогою липкої стрічки типу «скотч» папілярних візерунків пальців рук, як такий, що не наданий йому для ознайомлення при відкритті матеріалів кримінального провадження, після проведення експертизи упакований у відповідний пакет, який не відкривався.

Вирішуючи дане клопотання, суд вважає, що клопотання про визнання недопустимим доказом додаток до протоколу огляду місця події за обставин наведених обвинуваченим є безпідставним, оскільки в ході виконання вимог ст. 290 КПК України обвинувачений мав право на ознайомлення з усіма доказами здобутими в ході досудового розслідування, зокрема і речовими доказами. Про результати ознайомлення було складено відповідний протокол. Слід зазначити, що при відкритті матеріалів досудового розслідування стороною обвинувачення надаються для ознайомлення усі наявні матеріали, однак право на ознайомлення, а не обов`язок належить саме обвинуваченому, як і право відкриття пакету експертної установи, яким він не скористався.

Також, обвинувачений звернувся до суду із клопотанням про визнання недопустимим доказом відеозапис зроблений стороною обвинувачення 27.01.2021 під час проведення огляду транспортного засобу марки «Опель» моделі «Астра» д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки проведено без ухвали слідчого судді та в подальшому слідчим суддею відмовлено у затвердженні раніше проведеної слідчої дії, яка потребує дозволу суду.

Вирішуючи дане клопотання, суд приймає до уваги ухвали слідчих суддів щодо легалізації проведеної слідчої дії, за якими відмовлено в задоволенні клопотань слідчого та прокурора з підстав, що з матеріалів справи не вбачається жодних даних, які б свідчили про те, що мав місце невідкладний випадок пов`язаний з врятуванням життя людей та майна чи здійснення на місці обшуку безпосередньо переслідування осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, що згідно із ст. 233 КПК України є виключними підставами для проникнення до володіння особи без ухвали слідчого судді (справа № 607/1572/21).

За змістом ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У відповідності до ч.1 ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Згідно з ч.2 ст.89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Ознака очевидності чи неочевидності допустимості певного доказу є оціночним поняттям і вирішення даного питання відноситься виключно до дискреційних повноважень суду.

При цьому системний аналіз ст. 89 КПК України дозволяє дійти висновку, що законодавець ознаки недопустимості доказів поділяє на очевидні та неочевидні. Залежно від цього визначається момент прийняття рішення щодо недопустимості доказів, який окреслений межами судового розгляду. Очевидно недопустимими є ті докази, про недопустимість яких прямо вказується в КПК. Це означає, що очевидно недопустимим є доказ, будь-яке порушення процедури отримання якого згідно положень КПК України є безумовною підставою визнання його недопустимим.

Правила оцінки доказів, особливо вимога дотримуватися передбаченого законом порядку при отриманні доказів, мають за мету запобігання неправомірному втручанню держави та заохочення доброчесної поведінки правоохоронних органів (Постанова ККС ВС від 29.09.2020 року у справі №601/1143/19).

Відповідно до вимог ст. 233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті. Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

Відповідно до ч.3 вказаної статті слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Суд зазначає, що за наявності процесуальних порушень порядку отримання доказів визнавати їх недопустимими слід лише тоді, коли вони: прямо та істотно порушують права і свободи людини; та/або надають підстави для сумнівів у достовірності отриманих фактичних даних, якіне видалося за можливе усунути під час судового розгляду.

Враховуючи наведене, судом під час судового розгляду задоволено клопотання обвинуваченого та визнано протокол огляду транспортного засобу марки «Опель» моделі «Астра» д.н.з. НОМЕР_2 від 27.01.2021 з додатком до нього відеозаписом як очевидно недопустимий доказ.

Обвинувачений ОСОБА_5 також звернувся до суду із клопотанням про визнання незаконною постанову про відібрання дактилоскопічних зразків у особи від 27.01.2021 старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області О. Вузенького, оскільки вважає, що відповідно до вимог КПК України відбирання біологічних зразків здійснюється на підставі постанови виключно прокурора. Крім цього, просить суд у клопотанні визнати недопустимим доказом протокол отримання зразків для експертизи з додатком до протоколу від 27.01.2021, оскільки отримані на підставі рішення прийнятого не уповноваженою на те особою, а також в період часу до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, згідно постанови про відібрання дактилоскопічних зразків у особи від 27.01.2021 т.в.о. старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області О.Вузенького постановлено відібрати експериментальні відбитки нігтьових фаланг пальців та відбитки долонь у ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 245 КПК України у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом. Порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів (статті 160-166 цього Кодексу).

Відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Під біологічними зразками особи слід розуміти всі зразки, пов`язані з життєдіяльністю особи як біологічної істоти: зразки відбитків пальців рук, почерку, мовлення і голосу особи, зразки відбитків зубів, відбитків будь-яких поверхонь тіла людини (губ, ліктів, ступень ніг тощо), запахових слідів людини, а також усі зразки біологічного походження в їх класичному розумінні (слина, кров, сперма, піт, волосся, нігті тощо), а їх відбирання необхідно здійснювати у відповідності до ч.3 ст. 245 КПК.

Частинами 1 та 2 ст. 241 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор здійснює освідування підозрюваного, свідка чи потерпілого для виявлення на їхньому тілі слідів кримінального правопорушення або особливих прикмет, якщо для цього не потрібно проводити судово-медичну експертизу. Освідування здійснюється на підставі постанови прокурора та, за необхідності, за участю судово-медичного експерта або лікаря. Освідування, яке супроводжується оголенням освідуваної особи, здійснюється особами тієї ж статі, за винятком його проведення лікарем і за згодою особи, яка освідується. Слідчий, прокурор не вправі бути присутнім при освідуванні особи іншої статі, коли це пов`язано з необхідністю оголювати особу, що підлягає освідуванню.

Так, дактилоскопування є процесом знімання відбитків пальців, а дактилоскопія - наукою, що вивчає капілярні узори кінцевих фаланг пальців рук із метою встановлення особи людини. Наукові основи дактилоскопії спираються на дані гістології, ембріології, фізіології, біохімії та порівняльної анатомії. Отже, біологічних складових у відбитках пальців достатньо, і завдяки ним та спеціальним фарбам, здатним зафіксувати безкольорові потожирові виділення папілярних ліній, сукупність яких є стійкою, відновлювальною і унікальною для кожного, дані відбитки завжди є біологічними зразками особи. Фактично, вони є особливими прикметами особи, для виявлення яких на її тілі слідчий уповноважений здійснювати освідування.

Відповідно до ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Згідно з ч.1 ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів;

Частиною 1 ст.86 КПК України встановлено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому, відповідно до ч.2 цієї статті недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення;

При вирішенні питання щодо допустимості похідних доказів, суд має встановити не лише те, що первісний доказ отриманий з істотним порушенням фундаментальних прав і свобод людини і використовувався в процедурах, які призвели до отримання похідного доказу, а також те, що похідний доказ здобутий саме завдяки тій інформації, яка міститься в первісному доказі, що визнаний недопустимим на підставі ч. 1 - 3 ст. 87 КПК.

Таким чином суд ставить під сумнів достовірність процесуального порядку отримання біологічних взірців, а саме прийняття процесуального рішення про відібрання взірців відбитків пальців у обвинуваченого слідчим, а не прокурором, а від так законність процесуального порядку отримання доказів в справі та вважає недопустимими доказами у справі постанову про відібрання дактилоскопічних зразків у особи від 27.01.2021 т.в.о. старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області О.Вузенького, протокол отримання зразків від 27.01.2021 для проведення експертизи та відповідно висновок висновок експерта № СЕ-19/120-21/1069-ТР від 29.01.2021 судової дактилоскопічної експертизи.

Разом з цим, суд знаходить обґрунтованими доводи обвинуваченого щодо визнання протоколу отримання зразків для експертизи від 27.01.2021, згідно якого ОСОБА_5 надав зразки слідів папілярних візерунків пальців рук недопустимим доказом, з підстав проведення даної слідчої дії до внесення відомостей в ЄРДР, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 214 КПК України здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, установлену законом. Огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після завершення огляду.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, зокрема витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, дата реєстрації кримінального провадження №0000036 є 27.01.2021, 18 год 20 хв 25 сек. Поряд з цим, з дослідженого протоколу отримання зразків для експертизи, встановлено, що вказана слідча дія проведена в період часу 27.01.2021 з 17 год 10 хв по 17 год 25 хв, тобто поза межами кримінального провадження до внесення відомостей в ЄРДР.

Докази визнаються такими, що одержані незаконним шляхом, коли їх збирання й закріплення відбулося з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини і громадянина, встановленого кримінальним процесуальним законодавством порядку або не уповноваженою на це особою чи органом, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами.

Отже, умовами допустимості доказів є: одержання фактичних даних із належного процесуального джерела, одержання фактичних даних належним суб`єктом; одержання фактичних даних у належному процесуальному порядку; належне оформлення джерела фактичних даних.

Оцінивши у сукупності наявні у справі докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, в порядку ст.94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи із засад справедливості, виваженості та неупередженості, керуючись законом, суд прийшов до висновку, що під час судового розгляду не доведено того, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 , враховуючи наступне.

Відповідно до ч.5,6 ст. 13 Закону України про «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Як вбачається із п.п. 21-26 Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 4 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к, провадження № 51-597км17, ЄДРСРУ № 75286445:

«п. 21. При вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК, що передбачають:

«2. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінальногоправопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом…

4. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи».

п. 22. Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

п. 24. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

п. 25. Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

п. 26. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням».

Об`єктивна сторона крадіжки характеризується матеріальним складом і складається із таких обов`язкових ознак: суспільно небезпечне діяння, його наслідки (матеріальна шкода), причинний зв`язок між ними, а також місце і спосіб вчинення злочину.

З метою перевірки встановлення та доведення наведених ознак судом було допитано потерпілу ОСОБА_9 , яка пояснила щодо викрадення майна та свідків ОСОБА_13 , яка вказала що не впізнає обвинуваченого ОСОБА_5 і чи була здійсненна крадіжка їй не відомо. Свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 працівники патрульної поліції, отримавши орієнтування, зупинили автомобіль марки Опель, під керуванням осіб можливо причетних до вчинення кримінального правопорушення. Свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_19 зазначили щодо загальних рис чоловіків, які перебували в будинку за адресою АДРЕСА_7 , однак місцем вчинення правопорушення вказано АДРЕСА_2 . Свідок у справі ОСОБА_18 є чоловіком потерпілої та надав показання лише щодо факту крадіжки, наявності порушеної обстановки у квартирі та викрадення майна належного його дружині.

Щодо письмових доказів, то слід вказати про чітке встановлення факту вчинення кримінального правопорушення, внесення відомостей органом досудового розслідування відповідно до вимог КПК України, відібрання заяв та належне оформлення місця його вчинення. Про вказане свідчить протокол огляду місця події від 27.01.2021 квартири АДРЕСА_4 . Однак, за протоколом впізнання свідок ОСОБА_17 впізнала особу, як перебувала за адресою АДРЕСА_7 , що не стосується місця вчинення правопорушення у даній справі. Окрім висновку дактилоскопічної експертизи, який визнано судом недопустимим доказом, у справі наявні висновки судової трасологічної експертизи від 08.02.2021, згідно якого на поверхні циліндричного механізму замка, вилученого під час огляду місця події будь-яких слідів не виявлено та висновок експерта судової трасологічної експертизи від 28.01.2021, згідно якого не надано відповідей на поставлені запитання, оскільки встановити чи був залишений саме цим взуттям (взуттям обвинуваченого наданим на експертизу) чи іншим екземпляром взуття з підошвою аналогічного типу, не видається можливим.

Інших доказів на доведення вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України за фактом крадіжки з квартири ОСОБА_9 стороною обвинувачення під час судового розгляду не надано.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом ст.8 Конституції України, в державі визначено принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти, приймаються на основі Конституції і повинні відповідати її змісту.

Згідно зі ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. При цьому не можна покладати на обвинуваченого доведення своєї невинуватості, а всі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на користь останньої. Визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за доведеності її вини. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також доказах одержаних незаконним шляхом.

Відповідно до ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно із ч.2 ст.84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Відповідно до ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.373 КПК України у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, ухвалюється виправдувальний вирок.

Ретельно проаналізувавши усі надані сторонами кримінального провадження докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також доведеності ознак складу злочину, інкримінованого обвинуваченому, суд вважає, що сукупність встановлених під час судового розгляду обставин, викладених в обвинувальному акті, а саме вказана версія обвинувачення містить сумніви в її обґрунтованості та доведеності.

Розглядаючи кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З врахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення стороною обвинувачення не доведена поза розумним сумнівом, а тому ОСОБА_5 за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України слід виправдати, у зв`язку із тим, що не доведено вчинення ним даного кримінального правопорушення.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою скасувати та звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі судового засідання негайно, до набрання вироку законної сили.

Питання речових доказів у даному кримінальному провадженні, суд вважає не підлягає вирішенню, у зв`язку із наявністю матеріалів кримінального провадження відносно особи, що виділені в окреме провадження без ухвалення кінцевого рішення.

Також, суд приходить до висновку, що процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз, наявних в матеріалах кримінального провадження, слід компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 про стягнення з ОСОБА_5 майнової шкоди завданої злочином, слід залишити без розгляду.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдати його на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України за недоведеністю, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 .

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою скасувати та звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі судового засідання, негайно до набрання вироку законної сили.

Питання речових доказів у даному кримінальному провадженні не вирішувати.

Витрати, пов`язані з проведенням судової дактилоскопічної експертизи у розмірі 1307,60 грн., судових трасологічних експертиз в сумі 490, 35 грн, та в сумі 980, 70 грн., а всього в загальній сумі 2778,65 грн компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

Цивільний позов ОСОБА_9 про стягнення з ОСОБА_5 300 000 грн. майнової шкоди - залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1