Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/1669/23
У Х В А Л А

17.03.2023 м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000178 від 04.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця за національністю, не одруженого, з середньою освітою, непрацюючого, раніше судимого,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий слідчого відділення відділення поліції № 1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що гідно ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону. Згідно ст. З Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02,2022 затвердженого Законом України № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), та продовженого на підставі Указу Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, до 21 листопада 2022 року, та продовженого на підставі Указу Президента України від 07.11.2022 № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 - години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, до 19 лютого 2023 року, продовженого на підставі Указу Президента України від 06.02.2023 № 58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години ЗО хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, до 13 травня 2023 року ) від 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан та на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 65/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2105-ІХ від 03.03.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань оголошено загальну мобілізацію.

Згідно ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на. збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин.

Так, 19 січня 2023 року ОСОБА_5 , будучи військовозобов`язаним, перебуваючи в приміщенні пункту постійного збору військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_2 розташованого по АДРЕСА_2 пройшов військово-лікарську комісію, яка на час проведення загальної мобілізації засідає за вищевказаною адресою, на предмет визначення ступеня придатності призовників до військової служби.

Згідно довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 19.01.2023 №14/16/122, виданої відповідно до наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Положення про військово- лікарську експертизу в Збройних Силах України» №402 від 14.08.2008, ОСОБА_5 визнано придатним до військової служби, за результатами якої він підлягає призову на військову службу під час мобілізації.

19 січня 2023 року під час шикування військовозобов`язаних ОСОБА_5 отримав контрольний талон мобілізаційного розпорядження № 1 згідно якого його зараховано для відправки на військову службу та повістку про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 09 год. 00 хв. 20.01.2023 для подальшого призову військовозобов`язаного під час загальної мобілізації, про що особисто підписався, однак реалізуючи свій злочинний умисел направлений на ухилення від призову, усвідомлюючи протиправність, карність, суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно-небезпечних наслідків, грубо порушуючи вимоги ст.65 Конституції України, відповідно до якої Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України, положення Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", ч.З ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», відповідно до якої під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин, та Указу Президента України №69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», умисно не прибув у визначену повісткою дату та час до територіального центру комплектування, тим самим умисно ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, тобто в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації.

У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, українець за національністю, не одружений, з середньою освітою, не працюючий, раніше судимий.

15 березня 2023 року, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Вина ОСОБА_7 , повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме, допитами свідків, довідкою ВЛК, мобілізаційним розпорядженням та іншими матеріалами кримінального провадження.

Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив умисний злочин, передбачений ст. 336 КК України, який, відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, а в разі доведення його вини в ході судового слідства, останньому загрожує реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та або суду; незаконно впливати на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання просили задовольнити.

Підозрюваний проти задоволення клопотання не заперечив.

При вирішення клопотання слідчий суддя виходить з наступних обґрунтувань.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора. Запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю. Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого передбаченого ст. 336 КК України - ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років

Проаналізувавши встановлені при розгляді клопотання обставини на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, а також той факт, що особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом, з метою досягнення дієвості даного кримінального провадження, щодо підозрюваного так як існує обґрунтована підозра щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, а не обрання такого виду запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що в подальшому може призвести до невиконання кримінального судочинства, тому слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 176-179, 184, 186, 194, 376 КПК України,-

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задоволити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця за національністю, не одруженого, з середньою освітою, непрацюючого, раніше судимого - запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого СВ відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в З/о за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту м. Виноградів, Берегівського району, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Контроль за виконанням підозрюваним особистого зобов`язання покласти на слідчого СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 .

Підозрюваному ОСОБА_8 письмово під розписку повідомити покладені на нього обов`язки та роз`яснити про те, що в разі невиконання покладених цією ухвалою зобов`язань до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається підозрюваному негайно після її оголошення (ч.5 ст.196 КПК України).

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1