У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 січня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 м. Баштанка Миколаївської області, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 114-2, ч. ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001129.

Учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_6 ,

обвинувачений - ОСОБА_5 ,

захисник - ОСОБА_7 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 січня 2023 року відносно ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 26.03.2023 р.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Обвинувачений ОСОБА_5 просить змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Узагальнені доводи апелянта.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 не погоджується з рішенням суду про продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ухвалюючи рішення, суд не прийняв до уваги його зауваження та клопотання стосовно порушення прав та законних інтересів його сім`ї, у зв`язку з вимушеним переїздом на нове місце мешкання.

Обвинувачений вважає, що стороною обвинувачення не доведено вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки корисливий мотив - не виявлений, попередньої змови - не має, факту надання інформації країні-агресору - не доведено, а тяжких наслідків - не завдано.

Апелянт звертає увагу на те, що має досвід, як рятувальник, приймав участь у ліквідації наслідків пожеж на Закарпатті та Харківських лісгоспах, і, на даний час, він був би корисний на відповідних роботах. Свого часу він не міг вступити до лав цивільної оборони, оскільки доглядав за хворою дружиною та неповнолітньою дитиною.

Вважає, що суд безпідставно прийняв до уваги лише його проросійські погляди, в той же час, він все життя працював, сплачував податки та був законослухняним громадянином.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

У провадженні Ленінського районного суду м. Миколаєва перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001129, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 114-2, ч. ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України.

У судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження відносно ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що ризики можливого переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується не зменшились та продовжують існувати. На даний час триває судовий розгляд, і, завершити його до закінчення строку дії запобіжного заходу, не є можливим.

Врахувавши, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, обставини його вчинення, що у зв`язку з введенням на території України воєнного стану підвищує ризик втечі, на даний час тривають бойові дії, а відповідні телеграм канали, для збору інформації про місця розташування Збройних Сил України, продовжують існувати, суд дійшов висновку, що зазначені у клопотанні ризики переховування від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень чи продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_5 є дійсними, тому застосування іншого, менш суворого запобіжного заходу, не забезпечить належної поведінки обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали, надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказаних вимог закону судом дотримано в повному обсязі.

Вирішуючи питання про необхідність продовження застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_5 під вартою, апеляційний суд приходить до висновку про існування процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують прийняття такого рішення.

Так, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні, у тому числі, особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, на даний час тривають бойові дії, а відповідні телеграм канали, для збору інформації про місця розташування Збройних Сил України, продовжують існувати. Судове провадження триває.

Наведені обставини дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому він підозрюється, тобто наявні ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням наявних ризиків, тяжкості кримінального правопорушення та покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для забезпечення виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків.

Доводи обвинуваченого про те, що стороною обвинувачення не доведено його винуватості у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, на даній стадії судового розгляду не перевіряються, оскільки оцінка доказів, в тому числі, показань свідків та письмових доказів здійснюється судом у нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку.

Твердження обвинуваченого про те що суд не розглянув його клопотання про порушення прав та законних інтересів його сім`ї, то ці обставини не стосуються інкримінованого йому кримінального правопорушення, а відтак підстав для розгляду таких клопотань не має.

Доводи обвинуваченого про те, що він працював, ніколи не порушував закон та був законослухняним громадянином, то ці характеризуючи дані про його особу, не спростовують висновків суду про можливість вчинення ним дій, передбачених ст. 177 КПК України.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, тому ухвалу суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 7, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422-1, 424, 532 КПК України, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 січня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3