Справа № 946/3612/20
Провадження № 1-кп/946/163/23
УХВАЛА

про закриття кримінального провадження

12 квітня 2023 року місто Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_3 ,

обвинувачений - ОСОБА_4 ,

захисник - ОСОБА_5 ,

представник потерпілого - ОСОБА_6

провівши в місті Ізмаїл Одеської області відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000510, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Озерне, Ізмаїльського району, Одеської області, громадянин України, українець, освіта середня, не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

встановив:

Судом встановлено, що 04 березня 2020 року біля 15:00 години, більш точний час досудовим розслідуванням не установлено. ОСОБА_4 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого мешкання на подвір`ї будинку, який розташований за адресою; АДРЕСА_3 , у ході раптово виниклої сварки на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_7 , маючи умисел на заподіяння йому тілесних ушкоджень, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у результаті своїх дій, наніс не менше 3 ударів кулаком та біля 2 ударів ногою в область обличчя та голови ОСОБА_7 у результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, синця на верхній та нижній повіці правого ока, садна обличчя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, за ознаками: умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 разом із своїм захисником звернувся до суду із клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України на підставі ст. 49 КК, у зв`язку із закінченням строку давності, та про закриття кримінального провадження відносно нього.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав себе винним у висунутому йому обвинуваченні та просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження відносно нього, у зв`язку із закінченням строку давності.

Прокурор ОСОБА_3 та представник потерпілого у судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання обвинуваченого та його захисника.

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК, яке в силу ч. 2 ст. 12 КК є кримінальним проступком.

З довідки про судимість вбачається, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, інших кримінальних правопорушень не вчиняв.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження відносно нього з таких підстав.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК встановлено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 8 ст. 284 КПК встановлено, що закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує, в цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно ж до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Отже, саме формулювання вказаних положень ст. 49 КК, п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 8 ст.284, ч. 3 ст. 288 КПК, свідчить про те, що вони є імперативними та не залежить як від думок учасників судового провадження, так і від розсуду суду. Тому у випадку встановлення усіх обставин, які є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з цих підстав, та при наявності його згоди на це, незалежно від визнання ним своєї вини, то суд зобов`язаний прийняти рішення про звільнення його від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження, незалежно від думок учасників судового провадження.

З наведеної ч. 8 ст. 284 КПК випливає, що єдиною умовою для закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності є лише згода обвинуваченого на це. У даному ж випадку обвинувачений ОСОБА_4 надав суду свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, згідно ст. 49 КК, у зв`язку із закінченням строку давності, та на закриття кримінального провадження відносно нього у зв`язку з цим.

Таким чином, враховуючи, те, що кримінальне правопорушення було вчинене ОСОБА_4 04 березня 2020 року, у зв`язку з чим на день вирішення питання про його звільнення від кримінальної відповідальності минув строк більш ніж три роки, у зв`язку з чим, а також з урахуванням згоди обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі імперативних положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК він має бути звільнений від кримінальної відповідальності.

Оскільки суд дійшов висновку про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, то кримінальне провадження відносно нього має бути закрите на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК.

Керуючись ст. 49 КК, ст. ст. 284, 370 - 372 КПК, суд -

постановив:

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК, від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК.

Закрити кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 квітня 2020 року за № 0000510, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, у зв`язку зі звільненням ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 - залишити без розгляду.

Арешт на речові докази накладений згідно ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду від 09 червня 2020 року - скасувати.

Речові докази: складний ніж з рукояткою червоного (коричневого) кольру, який 04 червня 2020 року добровільно видав підозрюваний ОСОБА_4 повернути - ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1