В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" квітня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю захисника: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м.Києва об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001912, 28.06.2021 року та за №0003341, 19.10.2022 року, за обвинувальним актом по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Умань Черкаської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, працюючого неофіційно на будівництві, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 27.03.2017 року вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області за ч.2 ст.125, ч.1 ст.263, ч.2 ст.186, ч.1 ст.315 КК України на 4 роки 9 місяців позбавлення волі; 22.06.2020 року вироком Печерського районного суду м.Києва за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України на 1 рік позбавлення волі, із застосуванням ст.75,76 КК України з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 27.06.2021 року, приблизно о 20 годині 35 хвилин, знаходився в ПКіВ «Гідропарк» за адресою: м.Київ, Броварський проспект, де звернув увагу на раніше незнайомого йому чоловіка ОСОБА_8 , при цьому, у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення, належного ОСОБА_8 майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, ОСОБА_7 , підійшов до потерпілого та лівою рукою штовхнув останнього в область голови, від чого потерпілий ОСОБА_8 втратив рівновагу та впав. Після цього, ОСОБА_7 забрав сумку потерпілого, в якій знаходилось наступне майно: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A8+», вартістю 4000 гривень 00 копійок; шкіряний гаманець «Tommy Hilfiger», чорного кольору, вартістю 2000 гривень 00 копійок; посвідчення водія на ім`я потерпілого ОСОБА_8 ; дві банківські картки КБ «Приватбанку», які належали останньому та грошові кошти у розмірі 100 гривень.

В подальшому, ОСОБА_7 , з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 6100 гривень.

Крім того, ОСОБА_7 разом з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження 19.10.2022 року, знаходились на ярмарці вздовж проспекту Соборності в м.Києві, де побачили ОСОБА_9 , яка знаходилась біля торгової палатки з ласощами, при цьому у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, з корисливих мотивів, в умовах дії воєнного стану та території України, ОСОБА_7 , переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, наблизився притул до потерпілої та таємно повторно викрав пенсійне посвідчення, картку киянина на ім`я потерпілої ОСОБА_9 , та грошові кошти у розмірі 500 гривень, номіналом 2 купюри по 200 гривень та 1 купюра 100 гривень, після чого ОСОБА_7 відійшов на певну відстань та передав вищезазначені речі особі, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, який знаходився поряд, розпорядившись таким чином викраденим майном на власний розсуд, чим було завдано потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 500 гривень 00 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав, вищезазначені обставини підтвердив та детально і послідовно пояснив, що дійсно 19.10.2022 року, він разом зі своїм знайомим знаходились на ярмарці вздовж проспекту Соборності в м.Києві, де він побачив раніше незнайому йому жінку, якою в подальшому виявилась ОСОБА_9 , що знаходилась біля торгової палатки з ласощами, при цьому у нього виник умисел на вчинення крадіжки. З цією метою, переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, він наблизився впритул до потерпілої та таємно викрав пенсійне посвідчення, картку киянина на ім`я потерпілої ОСОБА_9 та грошові кошти у розмірі 500 гривень, після чого, він відійшов на певну відстань та передав вищезазначені речі своєму знайомому, який знаходився неподалік, викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Крім того, 27.06.2021 року, приблизно о 20 годині 35 хвилин, він знаходився в ПКіВ «Гідропарк» за адресою: м.Київ, Броварський проспект, де звернув увагу на раніше незнайомого йому чоловіка ОСОБА_8 , при цьому, у нього виник умисел, на заволодіння майном останнього. З цією метою, він підійшов до потерпілого та лівою рукою штовхнув останнього в область голови, від чого потерпілий ОСОБА_8 втратив рівновагу та впав. Після цього, він забрав сумку потерпілого в якій знаходилось наступне майно: мобільний телефон; шкіряний гаманець; посвідчення водія на ім`я потерпілого ОСОБА_8 ; дві банківські картки КБ «Приватбанку», які належали останньому та грошові кошти у розмірі 100 гривень, після цього, з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим розпорядився на власний розсуд.

Свою винність ОСОБА_7 визнав, у вчиненому щиро розкаявся, а також зазначив, що з доказами зібраними у кримінальному провадженні, в тому числі з переліком, кількістю та вартістю викраденого майна, що зазначена в обвинувальному акті по всім епізодам пред`явленого обвинувачення, згоден повністю, фактичні обставини справи не оспорював.

Винність обвинуваченого ОСОБА_7 повністю підтверджується його показаннями та щирим каяттям у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.186 КК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінальних правопорушень, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_7 тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, процесуальних витрат, а також протоколів огляду місць події, протоколу огляду речей, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.

Винність ОСОБА_7 , який не оспорював фактичні обставини справи знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого та за ч.4 ст.185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_7 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який не працює, неодружений, вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_7 , суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 судом не встановлені.

З урахуванням ступеня тяжкості вчинених ОСОБА_7 злочинів, вищезазначених даних про особу обвинуваченого, який не працює, не має постійного джерела доходів, неодружений, раніше неодноразово судимий, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_7 неможливе без ізоляції від суспільства, а тому не вбачає підстав для застосування ст.75 КК України.

Речові докази у справі: оптичний диск «DVD-R» із відеозаписом з камери відеоспостереження, ресторану швидкої їжі «Макдональдс», що розташований за адресою: м.Київ, вул. Є.Сверстюка, 1 - слід зберігати при матеріалах кримінального провадження як джерело доказів; пенсійне посвідчення, картку киянина № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_9 , грошові кошти у розмірі 500 гривень, номіналом 2 купюри по 200 гривень - ТЖ2192661, ЗДО842249 та 1 купюра 100 гривень - УД5518798, які передані на зберігання ОСОБА_10 під зберігальну розписку - слід залишити розпорядженні останньої.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Цивільні позови у справі не заявлено.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368-371, 373-374, 376, КПК України, суд,-

засудив:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.4 ст.185 КК України і призначити йому покарання за ці злочини:

-за ч.2 ст.186 КК України призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

-за ч.4 ст.185 КК України призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого покарання, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_7 обчислювати у даному кримінальному провадженні, з моменту фактичного затримання останнього, тобто з 19.10.2022 року.

Речові докази у справі: оптичний диск «DVD-R» із відеозаписом з камери відеоспостереження ресторану швидкої їжі «Макдональдс», що розташований за адресою: м.Київ, вул. Є.Сверстюка, 1 - зберігати при матеріалах кримінального провадження як джерело доказів; пенсійне посвідчення, картку киянина № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_9 , грошові кошти у розмірі 500 гривень, номіналом 2 купюри по 200 гривень - ТЖ2192661, ЗДО842249 та 1 купюра 100 гривень - УД5518798, які передані на зберігання ОСОБА_10 під зберігальну розписку - залишити у розпорядженні останньої.

Запобіжний захід обраний щодо ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою у Державній установі Київському слідчому ізоляторі Міністерства юстиції залишити без зміни до набрання вироком законної сили та вважати продовженим до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Цивільні позови у справі не заявлено.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя: