Справа № 712/2980/23
Провадження № 1-кс/712/1471/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2023 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003005 від 17.12.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням з клопотання про накладення арешту на майно вказуючи, що досудовим розслідуванням встановлено, що 17.11.2022, невстановлена особа, з використанням мережі Інтернет та фішингового посилання про продаж фоторамок, ввела в оману ОСОБА_4 , шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами в сумі 1810 гри., які було перераховано на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 .

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_4 показала, що 17.1 1.2022 в мережі інтернет виявила оголошення про продаж фоторамок за ціною 1810 гри. В даному оголошенні був вказаний контактний номер телефону НОМЕР_2 , але зв`язатись з продавцем за вказаним номером мобільного телефону не вдалось, після чого вона залишила заявку на самому інтернет ресурсі. В цей же день, близько 18 год. 00 хв. до неї зателефонував продавець з контактного номеру НОМЕР_3 та представився ОСОБА_5 . Він повідомив, що товар є в наявності, однак необхідно здійснити передплату в повній сумі, а саме 1810 гри., після чого в месенджері «Viber» надіслав реквізити для оплати. 17.1 1.2022 ОСОБА_4 здійснила перерахунок грошових коштів в сумі 1873 гри. 67 коп. на банківську картку № НОМЕР_1 . 18.11.2022 близько 16 год. 30 хв. продавець підтвердив отримання грошових коштів після чого перестав виходити на зв`язок та оплачений товар не надіслав.

Установлено, що банківський рахунок № НОМЕР_1 , на який потерпіла здійснила перерахунок грошових коштів, належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

28.03.2023 року за ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси №712/2656/2.3 від 20.03.2023 за адресою фактичного проживання ОСОБА_6 , а саме АДРЕСА_1 , проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено наступні речі: два блокноти в картонній обкладинці синього кольору; два аркуші паперу формату А4 з чорновими записами; банківська картка monobank № НОМЕР_4 ; кард-холдер Київстар НОМЕР_5 ; кард-холдер Vodafone НОМЕР_6 ; п`ять флеш накопичувачів: «Арасеr» чорного кольору, «SP» 16GB жовтого кольору, «mibrand» 16GB золотого кольору, «Арасеr» зеленого кольору, «Transcend» 2GB чорного кольору; флеш-накопичувач Micro SD «TOSHIВА» 8GB; Lenovo IdeaPad S110, S/N: UB01212003 з зарядним пристроєм Lenovo, model: CPA09-A030 та комп`ютерною мишею «Real-еl» RM-303,WIRELESS;банківська картка «Приватбанк» № НОМЕР_7 золота «Універсальна»; банківська картка «Приватбанк» № НОМЕР_1 золота для виплат; три сім-картки: «Київсгар» НОМЕР_8 , «Київстар» НОМЕР_9 , «Lifecell» НОМЕР_10 ; кард-холдер «Київстар» НОМЕР_2 ; блокнот в картонній обкладинці синього кольору; телефон Infinix Х6511, ІМЕІ 1: НОМЕР_11 , ІМЕІ 2: НОМЕР_12 . Вказані речі визнано речовим доказом та передано до кімнати зберігання речових доказів Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області.

Прокурор в клопотанні вказує, що приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів,тому необхідно накласти арешт на вказане майно.

Прокурор в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Особа в якої вилучили майно ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи в його відсутність.

до суду клопотання про розгляд справи в її відсутність.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини які регулюються нормами кримінально-процесуального законодавства.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з вимогами ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Виходячи з положень ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні за №0003005 від 17.12.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України .

Постановою старшого слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області від 17.12.2022 року вилучені предмети визнано речовими доказами.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідальності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «АНтріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series A N 296-A, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, п.п. 49-62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п.п. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та з метою яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справ «Джеймс та інші проти Сполученого королівства», п. 50, Series A N 98).

Прокурор в клопотанні вказує, що накладення арешту необхідне з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відтак, враховуючи викладені вимоги практики Європейського суду з прав людини вважаю, що без накладення арешту на вказане майно, орган досудового розслідування буде позбавлений можливості досягти мети у встановлені істини у цьому кримінальному провадженні вважаю, що матеріали кримінального провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою збереження речового доказу, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Оцінюючи встановлені в судовому засіданні обставини, завдання арешту майна, як виду заходу забезпечення кримінального провадження, наслідки, які матиме накладення арешту на майно, зважаючи на те, що вилучені речі відповідають ознакам речового доказу, слідчий суддя вважає за необхідне з метою забезпечення збереження речових доказів, клопотання прокурора задовольнити та накласти арешт на вилучені речі.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 167, 170, 171 КПК України,слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на наступні речі:два блокноти в картонній обкладинці синього кольору; два аркуші паперу формату А4 з чорновими записами; банківська картка monobank № НОМЕР_4 ; кард-холдер Київстар НОМЕР_5 ; кард-холдер Vodafone НОМЕР_6 ; п`ять флеш накопичувачів: «Арасеr» чорного кольору, «SP» 16GB жовтого кольору, «mibrand» 16GB золотого кольору, «Арасеr» зеленого кольору, «Transcend» 2GB чорного кольору; флеш-накопичувач Micro SD «TOSHIВА» 8GB; Lenovo IdeaPad S110, S/N: UB01212003 з зарядним пристроєм Lenovo, model: CPA09-A030 та комп`ютерною мишею «Real-еl» RM-303,WIRELESS;банківська картка «Приватбанк» № НОМЕР_7 золота «Універсальна»; банківська картка «Приватбанк» № НОМЕР_1 золота для виплат; три сім-картки: «Київсгар» НОМЕР_8 , «Київстар» НОМЕР_9 , «Lifecell» НОМЕР_10 ; кард-холдер «Київстар» НОМЕР_2 ; блокнот в картонній обкладинці синього кольору; телефон Infinix Х6511, ІМЕІ 1: НОМЕР_11 , ІМЕІ 2: НОМЕР_12 .

Виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчих Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, які включені в групу слідчих у кримінальному провадженні №0003005 від 17.12.2022.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1