Справа № 464/2240/20
пр.№ 1-в/464/43/22
У Х В А Л А

22 листопада 2022 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Львові подання Залізничного районного відділу філії ДУ "Центр пробації" у Львівській області про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі стосовно засудженого ОСОБА_3 .

Обставини справи
Залізничний РВ філії ДУ "Центр пробації" у Львівській області звернувся до суду з поданням про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі стосовно засудженого ОСОБА_3 .

Прокурор та представник органу пробації подання підтримали та просять задоволити.

На розгляд подання учасники процесу до суду не прибули, що відповідно до ч.5 ст.539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів провадження в суді не здійснюється.

Обставини та мотиви, встановлені судом
За вимогами ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Вироком Сихівського районного суду м.Львова від 18 грудня 2020 року (справа № 464/2240/20) ОСОБА_3 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.199 КК України та ч.1 ст.204 КК України та призначено покарання за ч.1 ст.199, ч.1 ст.204, ч.1 ст.70 КК України на строк чотири роки з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів; на підставі ст.75 КК України звільнено засудженого відбування призначеного основного покарання з випробовуванням із встановленням іспитового строку два роки та покладенням обов`язків згідно із ст.76 КК України.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 15 квітня 2021 року вказаний вирок в частині призначеного покарання змінено виключено з мотивувальної та резолютивної частин покликання на ч.1 ст.70 КК України та покарання у виді штрафу у розмірі 6 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 102 000 грн, на підставі ч.3 ст.72 КК України виконувати самостійно.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 28 жовтня 2021 року розстрочено засудженому в частині стягнення штрафу в сумі 102000 грн рівними частинами з урахуванням сплати 10000 грн строком на дванадцять місяців, зобов`язавши останнього щомісячно сплачувати штраф на користь держави у розмірі не менше 7666 грн 67 коп до повної виплати, повідомляючи орган з питань пробації про сплату відповідної частини штрафу шляхом пред`явлення квитанції. При розгляді такої справи засуджений та захисник з урахуванням сплати 10 000 грн просили розсрочити сплату штрафу на рік.

З оглянутої в судовому засіданні особової справи засудженого встановлено, що документи про сплату штрафу у порядку виконання ухвали про розстрочку не надходили.

Відповідно до ст.537 ч.1 п.10 КПК України, під час виконання вироків суд вирішує питання у порядку, визначеному ч.2 ст.539 цього Кодексу, про заміну покарання відповідно до ч.5 ст.53 КК України.

Як унормовано ч.5 ст.53 КК України, у разі несплати штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, призначеного як основне покарання, та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді позбавлення волі із розрахунку один день позбавлення волі за вісім неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у таких межах:

1) від одного до п`яти років позбавлення волі - у випадку призначення штрафу за вчинення нетяжкого злочину;

2) від п`яти до десяти років позбавлення волі - у випадку призначення штрафу за вчинення тяжкого злочину;

3) від десяти до дванадцяти років позбавлення волі - у випадку призначення штрафу за вчинення особливо тяжкого злочину.

За положеннями ст.26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. У разі призначення штрафу з розстрочкою виплати певними частинами засуджений зобов`язаний сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду. Про сплату відповідної частини штрафу засуджений повідомляє кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу. У разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону. У разі несплати засудженим чергового платежу під час призначення штрафу з розстрочкою виплати суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу за поданням кримінально-виконавчої інспекції замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Органом пробації жодним чином не з`ясовано питання щодо причин несплати засудженим штрафу з урахуванням розстрочки на підставі ухвали суду. Матеріали справи не містять підтвердження, що засуджений з об`єктивних причин не може виконати призначене покарання у виді штрафу.

Окремо суд звертає увагу на те, що ст.53 КК України передбачено поняття штрафу та підстави його заміни на інший вид покарання, а ст.389 КК України передбачаються наслідки ухилення від виконання покарання у виді штрафу.

За диспозицією ч.1 ст.389 КК України передбачено кримінальну відповідальність за ухилення засудженого від сплати штрафу.

Виходячи із аналізу норм чинного законодавства, слід дійти висновку, що несплата штрафу та ухилення від сплати штрафу не тотожні поняття і тягнуть за собою різні наслідки.

З метою виконання вироку суду та невідворотності покарання за вчинення кримінального правопорушення законодавцем передбачено, що у разі неможливості сплатити штраф з певних об`єктивних причин, штраф повинен бути замінений на інше покарання.

Ухилення від відбування покарання є дії засудженого, спрямовані на те, щоб уникнути приведення обвинувального вироку у виконання, зокрема виїзд з місця проживання, перехід на нелегальне становище, приховання доходів тощо. За змістом ст.389 КК України (кримінальні правопорушення проти правосуддя) ухилення від виконання покарання у виді штрафу супроводжується прямим умислом, утворює склад кримінального правопорушення та тягне кримінальну відповідальність.

З матеріалів, долучених до подання вбачається, що при виконанні вироку суду уповноваженою особою органу пробації не вжито належних, необхідних і достатніх заходів для встановлення та з`ясування причини невиконання засудженим вироку суду (з розстрочкою сплати штрафу). Органом пробації не надано суду доказів у підтвердження, що засуджений не має можливості сплатити штраф або умисно ухиляється від сплати такого, що має істотне значення при вирішенні питання про заміну покарання, так як у разі заміни покарання погіршується становище обвинуваченого.

Надання органом пробації тільки відомостей із органів реєстрації актів цивільного стану щодо відсутності актового запису про смерть засудженого не свідчить про виконання викладених вище вимог.

Суд зазначає, що зміст подання представника органу пробації має відповідати загальним засадам оформлення звернення до суду, що передбачає наведення у ньому усіх відомостей, які необхідні для розгляду подання судом. Обов`язок з`ясування вищевказаних фактів не може перекладатися на суд, адже подання представника органу пробації має бути обґрунтованим, а обставини, викладені у ньому, повинні бути підтверджені належними доказами, достатніми для вирішення питання по суті.

Оскільки висновки суду не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а тому суд переконаний, що правові підстави для задоволення подання відсутні та у такому слід відмовити. Відомості, які б спростовували даний висновок, відсутні.

На підставі ст.ст.369, 372, 532 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити в поданні.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_4