Справа № 452/230/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/913/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові у режимі відеоконференції апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 25 липня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комарники Турківського (тепер Самбірського) району Львівської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

вищенаведеним вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і призначено йому покарання позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 вирішено рахувати із 28 листопада 2021 року.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили стосовно ОСОБА_6 залишено тримання під вартою.

Вирішено питання з речовими доказами та арештом майна.

Згідно з вироком, ОСОБА_6 о 19.30 год. 27.11.2021 року, будучи у салоні автомобіля марки «Фольцваген - Пасат» із державним номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 у с. Стрілковичі Самбірського району Львівської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час руху цієї автомашини наніс останньому кілька ударів ножем по різних частинах тіла, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 загальною кількістю десять поранень: сагітальну рану з рівними краями в тім`яній ділянці справа, ідентичну рану в тім`яній ділянці зліва, сагітальну рану з рівними краями в потиличній ділянці, косовертикальну рану в лівій завушній ділянці, яка закінчується біля нижнього краю вушної раковини, поверхневу косо вертикальну рану на нижній повіці правого ока, садно на боковій поверхні носа справа на рівні очної щілини, вертикальну рану на крилі носа зліва, яка переходить на верхню губу до кайми, дві колото різані рани, розміщені косо вертикально на внутрішній поверхні лівого передпліччя в середній третині, різану рану, розміщену поперечно на долонній поверхні п`ятого пальця лівої кисті в ділянці основного суглобу, проникаючу колото-різану рану передньої поверхні грудної клітки справа в проекції шостого міжребер`я, - що за висновком експерта відноситься до тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння.

Не погоджуючись із даним вироком, обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.

У своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 покликається на те, що ухвалений стосовно нього вирок є несправедливим. Вважає, що суддя ОСОБА_1 є необ`єктивним щодо нього, оскільки він, будучи потерпілим у кримінальному провадженні, у 2018 році оскаржив вирок, ухвалений даним суддею. Не зважаючи на це, його заява про відвід судді ОСОБА_1 була відхилена. Вважає, що суд залишив без уваги те, що він є інвалідом ІІ групи, після замаху на нього міг померти, якби його не знайшли працівники поліції та швидкої. Зазначає, що заявляв клопотання про допит зазначених осіб як свідків, однак у задоволенні цього клопотання було відмовлено. Також було відмовлено у його клопотанні про огляд ножа у судовому засіданні. Звертає увагу на те, що не була проведена експертиза щодо стану сп`яніння ОСОБА_9 . Наголошує, що погрози ОСОБА_9 йому та його матері не були взяті до уваги. Апелянт вважає, що ОСОБА_9 використовував своє службове становище як працівник СБУ, з якої він був звільнений після того, як було вчинено цей злочин. Також покликається на те, що суд не звернув увагу на те, що він різав вени у судовому засіданні, а справа проти нього є сфабрикованою.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі просить скасувати вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 25 липня 2022 року, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 закрити.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що ОСОБА_6 вину у вчиненому заперечує, вважає, що ОСОБА_9 обмовив його, щоб не втратити роботу в СБУ. Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не бачили у ОСОБА_6 жодного ножа чи кастету. Зазначає, що потерпілий ОСОБА_9 не зміг пояснити, чому вони їхали 2,5 години від с. Лаврів Старосамбірського району до с. Стрілковичі Самбірського району, якщо відстань між цими населеними пунктами становить 27,4 км. Вважає, що суд перекрутив показання свідка ОСОБА_12 , змінивши час з 18:30 год, як про це зазначила свідок, на 17:30 год., щоб підтвердити тривалість доїзду з с. Лаврів до с. Стрілковичі, адже якщо брати до уваги час, зазначений у показаннях свідком, ймовірним є те, що ОСОБА_9 справді зупинявся в м. Старий Самбір щонайменше на 30-50 хв., що відповідає позиції ОСОБА_6 .

Як зазначає адвокат, показання ОСОБА_9 про те, що він, сидячи на місці водія, лівою рукою відчинив двері пасажира і викинув ОСОБА_6 зі стоячої машини, а ОСОБА_6 наносив йому ножові поранення, є неспроможними; під час слідчого експерименту від 21 січня 2022 року, згідно з його відеофіксацією, ОСОБА_9 не зміг показати, як він міг це зробити, зокрема, як він лівою рукою дотягнувся до правих дверей автомобіля. Втім, зазначений протокол слідчого експерименту взятий судом до уваги як такий, що підтверджує винуватість ОСОБА_6 .

На переконання апелянта, взяті до уваги як такі, що підтверджують вину обвинуваченого, висновки експерта №1860/2021-ім та 1859/2021-ім, а також протокол огляду місця події від 28 листопада 2021 року є суперечливими, а тому не можуть бути доказом вини ОСОБА_6 .

Також адвокат наголошує на показаннях свідка ОСОБА_12 , яка бачила що в обвинуваченого з ноги сильно текла кров. При цьому у вироку не знайшло свого відображення, як за період 10-15 секунд перебування у машині ОСОБА_9 , під час того як, за словами останнього, ОСОБА_6 наносив йому удари, їхня кров сильно змішалась, про що свідчать сліди на куртці, кофті спортивного типу та штанях. Водночас, згідно з висновком експерта №1861/2021-ім, проведеного на за результатами дослідження змивів у автомобілі «Фольксваген Пасат», д.н.з. НОМЕР_1 , змивів крові ОСОБА_6 в автомобілі ОСОБА_9 не виявлено, з чого слідує, що його у цій машині взагалі не було. Відповідно до висновку експерта №596/2021ц, в змиві з поверхонь ножа-кастета виявлено кров…, яка не може походити від ОСОБА_6 . Наведене, як зазначає апелянт, спростовує версію сторони обвинувачення про те, що обвинувачений міг сам собі завдати удару кастетом-ножем.

Захисник зазначає, що під час досудового розслідування та судового розгляду не проведено дактилоскопічної експертизи на предметів відбитків пальців на ножі-кастеті, не оглянутий вказаний речовий доказ, відхилено клопотання про допит експерта. Звертає увагу, що виявлені в ОСОБА_13 тілесні ушкодження нанесені йому зліва, при тому, що події, за версією сторони обвинувачення, відбувалися в машині, а ОСОБА_9 сидів на місці водія. Водночас, у ОСОБА_6 виявлено ряд тілесних ушкоджень - колото-різану рану на внутрішній поверхні лівого стегна, синці та садна, що підтверджує показання обвинуваченого про бійку, що відбулась у м. Старий Самбір.

За наведеного, вважає, що дія ОСОБА_6 не доведена, обвинувачення ґрунтується на припущеннях, а вирок є невмотиваним.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 подані апеляційні скарги підтримали та просили такі задовольнити.

Прокурор ОСОБА_8 заперечив проти задоволення апеляційних вимог, покликавшись на те, що такі не ґрунтуються на вимогах закону.

Потерпілий ОСОБА_9 , будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду не подав.

За таких обставин, з огляду на вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе провести судовий розгляд у відсутності потерпілого.

Заслухавши доповідача, позицію сторін кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до такого висновку.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційних скарг.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто, його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд, ухвалюючи вирок, відповідно до ст. 368 КПК України, повинен вирішити, зокрема, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить діяння, у якому обвинувачується особа, склад кримінального правопорушення та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_6 у суді першої інстанції вини у вчиненому не визнав та надав показання про те, що 27 листопада 2021 року о 14 год. його забрав із дому автомашиною потерпілий ОСОБА_9 і вони, за домовленістю, поїхали у м. Старий Самбір, як сказав потерпілий «забрати у когось 500 доларів і попаритись». По дорозі придбали горілку об`ємом 0,5л. та коньяк - 0,25л., ікру, продукти; потім вони поїхали у село Лаврів у минулому Старосамбірського району Львівської області, заїхали на дачу, де їх зустріли два чоловіки на ім`я ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Придбані продукти поставили на стіл, а останні два запропонували вживати їх самогон, однак обвинувачений відмовився і випивав коньяк, решту вживали горілку; ОСОБА_6 робив бутерброди з ікри, вони спілкувались на різні теми і про можливість облаштувати форельник, оскільки неподалік чиста гірська вода; коли два рази випили, то ОСОБА_6 із ОСОБА_9 вийшли на вулицю і тоді останній закурив наркотичну сигарету, повернулись за стіл. Потім під`їхав ще один чоловік ніби на автомашині марки «Пасат», випивали самогон, який наливали із бутлі в графин об`ємом 0,5л., всього випили три. У наступному вирішили розійтись та обвинувачений запропонував керувати автомашиною, бо потерпілий ОСОБА_9 був у більшому сп`янінні, але останній не погодився і сказав, що має у Старому Самборі ще до когось заїхати; зупинились і потерпілий хотів ще покурити одурманливе, а обвинуваченому сказав чекати в автомашині. Орієнтовно через хвилин тридцять ОСОБА_6 покуривши одну чи дві сигарети побачив за сто метрів трьох чоловіків, ОСОБА_17 бився і ОСОБА_6 вирішив йому допомогти; коли роз`єднались тоді сіли до автомашини і поїхали; потерпілий дуже швидко їхав, був увесь в крові, зупинився біля с. Стрілковичі та сказав викинути ніж-кастет, який потерпілий ОСОБА_9 показував раніше два-три тижні назад обвинуваченому ОСОБА_6 . У Стрілковичах останній стукав у двері якогось будинку, бо хотів попросити допомоги, бо втрачав свідомість чи орієнтацію через велику крововтрату. З невідомих ОСОБА_6 причин слідчий ОСОБА_18 почав запитувати «чого ти ОСОБА_17 порізав?» і таким чином побудували на думку обвинуваченого неправдиве звинувачення; він потерпілому жодних тілесних ушкоджень не наносив, ніж-кастет заховав у кишеню і як він біля будинку опинився йому невідомо.

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

За змістом ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання тощо. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено право на справедливий суд, яке передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При цьому частиною 2 вищевказаної статті Конвенції встановлено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ для суду не має наперед встановленої сили.

Колегія суддів, перевіривши показання обвинуваченого ОСОБА_6 надані в суді першої та підтримані в суді апеляційної інстанції, дослідивши показання потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_12 , письмові докази, в тому числі: письмову заяву ОСОБА_9 начальнику Самбірського РВП від 27.11.2021р., котрий повідомив про те, що під час раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_6 у салоні автомобіля останній почав наносити йому удари ножем; протокол огляду місця події від 28.11.2021р., в ході якого було оглянуто та вилучено одяг і взуття потерпілого ОСОБА_9 та ОСОБА_6 із наявними слідами речовини бурого кольору; протокол огляду місця події від 28.11.2021р., в ході якого було оглянуто територію біля нежилого будинку в с. Стрілковичі Самбірського району, де було затримано ОСОБА_6 , на землі було виявлено плями речовини бурого кольору, а також ніж-кастет з наявними слідами РБК; заяву ОСОБА_13 від 27.11.2021р. про дозвіл на огляд службового автомобіля марки «Фольцваген Пасат»; протокол огляду місця події від 28.11.2021р., в ході якого було оглянуто автомобіль марки «Фольцваген Пасат» та здійснено змиви РБК із різних частин автомобіля; постанову про визнання та прилучення до справи речового доказу від 28.11.2021р., згідно з якою визнано речовими доказами одяг ОСОБА_9 та ОСОБА_6 із слідами РБК; мобільний телефон чорного кольору «Редмі», ніж-кастет із слідами РБК та змиви РБК із порогу закинутого будинку та узбіччя дороги в с. Стрілковичі; змиви РБК, отримані у ході огляду автомобіля марки «Фольцваген Пасат»; зрізи нігтьових пластин та змиви з обох рук, два зразки крові ОСОБА_6 та два зразки крові, які відібрані у ОСОБА_9 , усі речові докази передані у камеру зберігання речових доказів Самбірського РВП; ухвалу слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 30.11.2021р. про накладення арешту на вилучене майно; висновок експерта №4767/2021-т від 09.12.2021р., згідно з яким в крові ОСОБА_9 етилового, метилового, пропілового, етилового та амілового спиртів не виявлено; висновок експерта №29/21 від 28.11.2021р., згідно з яким у ОСОБА_9 виявлено проникаючу колото-різану рану передньої поверхні грудної клітки справа в проекції 6-го міжребер`я, сагітальну рану в тім`яній ділянці зліва, сагітальну рану з рівними краями в потиличній ділянці, косо-вертикальну рану в лівій завушній ділянці, яка закінчується біля нижнього краю вушної раковини, поверхневу косо-вертикальну рану на нижній повіці правого ока, садно на боковій поверхні носа з права на рівні очної щілини, вертикальну рану на крилі носа зліва, яка переходить на верхню губу до кайми, дві колото різані рани розміщені косо-вертикально на внутрішній поверхні лівого передпліччя в середній третині, різану рану розміщену поперечно на долонній поверхні п`ятого пальця лівої кисті в ділянці основного суглобу (кількість 10 ран), які утворились від дії колючо-ріжучого предмету, по давності утворення можуть відповідати часу 27.11.2021р. і відносяться до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент утворення; могли утворитись внаслідок неодноразової дії колючо-ріжучим предметом; висновок експерта №222/21від 09.12.0221р., згідно з яким у ОСОБА_6 виявлено колото-різану рану на внутрішній поверхні лівого стегна в нижній третині на межі з колінним суглобом розміщену поперечно до стегна, яка утворилася від дії колючо-ріжучого предмету і відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я та синець на задній поверхні правового ліктьового суглобу, який утворився від дії твердого тупого предмету, характерний для утворення при паданні з положення стоячи, а також синець на внутрішній поверхні лівого плеча в нижній третині, який утворився від дії твердого тупого предмету, і садно на передньо-внутрішній поверхні правого стегна в нижній третині лінійної форми розміщене поперечно стегну, яке утворилось від дії предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, по давності утворення можуть відповідати часу 27.11.2021р. і відносяться до легкого тілесного ушкодження; із урахуванням, що колото-ріжуче поранення знаходиться в межах дії власної руки, не виключається, що воно могло бути спричиненим власноручно; висновок експерта №4768/2021-т від 09.12.2021р., згідно з яким в крові ОСОБА_6 виявлено етиловий спирт у кількості 0,39% проміле; не виявлено метилового, пропілового, бутилового та амілового спиртів; висновок експерта №1856/2021-ім від 03.12.2021р. дослідженої крові ОСОБА_9 для визначення групових ознак крові; висновок експерта №1857/2021-ім від 03.12.2021р. дослідженої крові ОСОБА_6 для визначення групових ознак крові; висновок експерта №1862/2021-ім від 15.12.2021р., згідно з яким у змивах з рук ОСОБА_6 крові не виявлено; висновок експерта №1861/2021-ім від 15.12.2021р., згідно з яким у змивах речовини, вилученої в ході огляду автомобіля марки «Фольцваген Пассат», знайдено кров людини, яка може походити від ОСОБА_9 ; висновок експерта №1858/2021-ім від 21.12.2021р., згідно з яким у змивах речовини, вилученої при огляді місця події в с. Стрілковичі з порогу закинутого будинку знайдено кров, яка не виключає походження від ОСОБА_6 ; у змивах речовини, вилученої з узбіччя дороги в с. Стрілковичі, знайдено кров, яка може походити від ОСОБА_9 ; висновок експерта №595/2021ц від 24.12.2021р., згідно з яким у зрізах нігтьових пластин рук ОСОБА_6 виявлено білок людини та клітини плоского епітелію, статева належність яких не встановлено; крові не виявлено; висновок експерта №596/2021ц від 24.12.2021р., згідно з яким у змиві з поверхні ножа-кастета виявлено кров та клітини багатошарового плоского епітелію особи чоловічої генетичної статі та може походити від ОСОБА_9 і не може походити від ОСОБА_6 ; висновок експерта №1860/2021-ім від 14.01.2022р., згідно з яким в слідах на шкіряній сумці, куртці, светрі, на спортивних штанах - речах, що належать ОСОБА_9 виявлена кров людини, яка може походити від нього; висновок експерта №1859/2021-ім від 18.01.2022р., згідно з яким в слідах на куртці, на кофті, на штанах, - одязі ОСОБА_6 виявлено кров людини, яка може походити від ОСОБА_9 ; не можна категорично виключити походження крові і від ОСОБА_6 за рахунок домішку крові; у слідах на куртці, на штанах, на парі шкарпеток, на парі черевик (кросівках), - одязі ОСОБА_6 виявлена кров самого обвинуваченого і не може походити від потерпілого; однаково виявлено у слідах на куртці ОСОБА_6 ; у слідах на штанах ОСОБА_6 виявлена змішана кров, що може походити і від потерпілого ОСОБА_9 та від обвинуваченого ОСОБА_6 ; висновок експерта №262/2021-мк від 22.12.2021р., згідно з яким пошкодження на одязі ОСОБА_9 утворилися від дії гострого плоского колючо-ріжучого знаряддя, типу клинка ножа, який мав одне лезо або обух, не виключено того, що був наданий на експертизу; місця пошкодження одягу можуть відповідати ушкодженням на тілі потерпілого; висновок експерта №263/2021-мк від 23.12.2021р., згідно з яким пошкодження на одязі ОСОБА_6 аналогічно утворилися від дії гострого плоского колючо-ріжучого знаряддя, тип заточки неможливо встановити через властивості матеріалу штанів, не виключено того, що був наданий на експертизу; крім того на поверхні лівого рукава є пошкодження характерні від дії розтягуючо-розривного зусилля; колото-різане пошкодження на штанах може відповідати рані виявленій на внутрішній поверхні лівого стегна; висновок судово-психіатричної експертизи №184 від 29.12.2021р., згідно з яким ОСОБА_6 хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим або іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждає, виявляє органічний розлад особистості і поведінки з емоційно-вольовою нестійкістю, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; однаково у період інкримінованих дій; також за своїм психічним станом застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, здатний самостійно реалізовувати своє право на захист та здатний правильно сприймати обставини, які мають значення по справі та давати по них відповідні покази; лікування від алкоголізму чи наркоманії не потребує за відсутністю у нього клінічних на те ознак; за своїм психічним станом на даний час ОСОБА_6 безпосередньої суспільної небезпеки не становить. За висновком судового експерта-психолога на момент інкримінованих йому дій у стані фізіологічного афекту обвинувачений не перебував, не перебував він також в іншому емоційному стані, який міг би суттєво вплинути на його свідомість та діяльність; протокол проведення слідчого експерименту від 21.01.2022р., яким встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, вважає, що суд першої інстанції правильно дійшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за обставин, викладених у вироку.

Аргументи апелянтів стосовно того, що потерпілий отримав тілесні ушкодження внаслідок того, що побився з якимись чоловіками у Старому Самборі, а не внаслідок нанесених йому ОСОБА_6 ударів, колегією суддів оцінюються критично, як такі що інтерпретуються обвинуваченим на власну користь та спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене. До того ж, зазначені показання обвинуваченого суперечать іншим матеріалам справи.

При цьому покликання захисника на те, що, згідно з показаннями потерпілого, нанесення йому ОСОБА_6 ударів тривало 10-15 секунд, що унеможливлює таке змішування крові на одязі потерпілого та обвинуваченого, яке було встановлено в ході експертних досліджень, не береться до уваги колегією суддів, оскільки сприйняття часових меж має суб`єктивний характер, потерпілий не здійснював детального відстеження тривалості нанесення йому тілесних ушкоджень, відтак відсутні підстави вважати його показання недостовірними.

Стосовно, як про це зазначено захисником, розбіжностей у показаннях свідка ОСОБА_12 щодо часу, коли вона бачила ОСОБА_6 , то можлива часова похибка жодним чином не підтверджує показань обвинуваченого про те, що вони з потерпілим зупинялись у м. Старий Самбір і, тим більше, не доводить, що ОСОБА_13 побили інші особи.

Не ґрунтуються на матеріалах справи і доводи сторони захисту про те, що суд безпідставно покликався на протокол слідчого експерименту як на доказ винуватості ОСОБА_6 . Так, відповідно до положень ст. 84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Метою слідчого експерименту відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК України є перевірка й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Проведення за участю потерпілого слідчого експерименту з метою перевірки й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, крім отримання відомостей, передбачає також здійснення учасниками слідчого експерименту певних дій, спрямованих на досягнення мети цієї слідчої (розшукової) дії.

Нормативна модель слідчого експерименту передбачає безпосередню участь потерпілого у проведенні дій, спрямованих на досягнення легітимної мети цієї слідчої дії, а саме у відтворенні дій, обстановки, обставин певної події, проведенні необхідних дослідів чи випробувань. Шляхами досягнення мети слідчого експерименту відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК України є проведення слідчим, прокурором відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Водночас, згідно п. 3 ч. 2 ст. 99 КПК України протоколи слідчих експериментів належать до документів та в розумінні ст. 84 КПК України є самостійним джерелом доказів, під час якого слідчий, прокурор перевіряє або уточнює певні відомості, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Таким чином, під час проведення слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_9 відтворював обставини події, під час якої йому були нанесені тілесні ушкодження. Вказана слідча дія була проведена з урахуванням вимог ст. 240 КПК України та відповідає вимогам закону.

Водночас, доводи апелянта про фізичну неможливість відчинити лівою рукою праві двері автомобіля, сидячи на сидінні водія, та викинути пасажира з автомобіля, є лише припущенням, що спростовується відеозаписом слідчого експерименту.

Покликання адвоката на те, що свідок ОСОБА_12 побачила в руках обвинуваченого телефон, а не ніж-кастет, є безпідставними, оскільки під час допиту у суді першої інстанції свідок ОСОБА_12 чітко зазначила, що бачила у руці ОСОБА_6 ніж, що був схожий на кастет із лезом.

Згідно з ч. 1 ст. 356 КПК України, за клопотанням сторони кримінального провадження, потерпілого або за власною ініціативою суд має право викликати експерта для допиту для роз`яснення висновку.

Втім, проведення допиту експерта є правом, а не обов`язком суду. Відтак відмова у задоволенні клопотання захисника про допит експерта ОСОБА_23 у суді не є порушенням вимог кримінального процесуального закону та не може мати наслідком скасування рішення суду першої інстанції.

Покликання сторони захисту на те, що наявні у матеріалах справи висновки експертиз не доводять безпосередньої вини ОСОБА_6 , колегією суддів до уваги не беруться, з огляду на таке.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що чинний КПК не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин чи елементів складу злочину на підставі сукупності непрямих доказів (стосовно цього елемента доказування), які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину чи елемент складу злочину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку (постанови Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 грудня 2020 року, справа № 728/578/19, провадження № 51-3411км20; від 20 жовтня 2021 року, справа № 759/14119/17, провадження № 51-2274км21).

Навпаки ст. 94 КПК визначає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює не тільки кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, але й сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як засвідчує судова практика, доказування суб`єктивної сторони досить часто ґрунтується не на одному чи кількох прямих доказах, а на аналізі саме сукупності всіх доказів, які вказують на характер дій обвинуваченого, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння, обстановку, в якій діяла відповідна особа, тощо, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) такого елементу суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, як умисел на заподіяння потерпілому тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

З огляду на те, що вина ОСОБА_6 підтверджується не лише висновками експертиз, а й рядом інших письмових доказів та показань свідків, потерпілого, які були досліджені судом та у своїй сукупності і логічному взаємозв`язку доводять вину останнього у інкримінованому йому правопорушенні, посилання на відсутність прямих доказів не ґрунтується на матеріалах справи.

Безпідставними є і викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого доводи про упередженість судді ОСОБА_1 під час розгляду кримінального провадження про його обвинувачення. Так, колегією суддів установлено, що суддя ОСОБА_1 подав заяву про самовідвід у кримінальному провадженні №0000555 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, з тих підстав, що у судовому засіданні 14 лютого 2022 року ОСОБА_6 вчинив спробу самогубства шляхом порізів гострим предметом вен на руках. Вказана заява була розглянута суддею Самбірського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_24 , за результатами розгляду якої 1 березня 2022 року постановлено ухвалу про відмову у задоволенні заяви судді ОСОБА_1 про самовідвід. Таким чином у ході розгляду заяви судді ОСОБА_1 про самовідвід у вказаному провадженні не було встановлено передбачених ст. 75 КПК України обставин, які могли б свідчити про упередженість цього судді. При цьому сам обвинувачений ОСОБА_6 , всупереч тверджень його апеляційної скарги, відвід судді ОСОБА_1 у кримінальному провадженні №0000555 не заявляв.

Та обставина, що ОСОБА_6 є інвалідом ІІ групи, належить до обставин, що його характеризують його особу та не впливають на обсяг пред`явленого обвинувачення.

Покликання апелянта на непроведення експертизи щодо стану сп`яніння ОСОБА_13 не ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки згідно з висновком експерта №4767/2021-т при судово-токсикологічній експертизі речового доказу - крові ОСОБА_9 не виявлено: етилового, метилового, пропілового, бутилового та алілового спиртів. Наведене свідчить про те, що потерпілий ОСОБА_9 не перебував у стані сп`яніння.

Колегія суддів зазначає, що у випадку отримання погроз на свою адресу чи адресу його близьких родичів з боку потерпілого (чи будь-яких інших осіб) ОСОБА_6 наділений правом звертатися з відповідною заявою у правоохоронні органи. Однак вказаний факт, навіть якщо він має місце, не може стати підставою для закриття кримінального провадження щодо нього.

За наведеного, переконливих доводів, які би ставили під сумнів законність і умотивованість наведених висновків суду першої інстанції, у апеляційних скаргах обвинувачений та захисник не навели.

Тому з урахуванням викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що вирок місцевого суду є належно вмотивованими й обґрунтованим і за змістом відповідає вимогам статей 370, 419 КПК, у ньому наведено мотиви, з яких виходив суд першої інстанції, та положення закону, яким він керувався, постановляючи рішення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону або неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які би були підставами для скасування судового рішення, під час розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції не встановлено.

Беручи до уваги вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 необхідно залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 25 липня 2022 року щодо ОСОБА_6 - залишити без змін, апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4