Справа № 461/4590/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/944/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ТОВ «Львівська ізоляторна компанія» на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 06 вересня 2022 року про накладення арешту на майно,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :

цією ухвалою клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 задоволено.
Накладено арешт на наступні об`єкти нерухомості, які відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить ТОВ «Львівська ізоляторна компанія» ():
- склад сипучих матеріалів площею 1588 кв. м., що за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 301 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);
- будівля «Інструментальний цех з побутовими приміщеннями літ. «І-3», площею 1466,5 кв. м., що за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 301, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);
- споруда площею 113,9 кв. м., що за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 301 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);
- рампу перепускну кисневу літ. «Ж-1» площею 39,5 кв. м., що за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 301 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);
- навіс літ. «Щ-1», площею 292,2 кв.м, що за адресою: м.Львів, вул. Зелена, 301 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);
- автовага літ «Ц-1» площею 84,4 кв.м., що за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 301 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);
- насосна станція літ. «Ш-1», площею 46,1 кв. м., що за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 301 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);
- ГРП літ. «У», площею 41,6 кв.м. що за адресою: м.Львів, вул. Зелена, 301 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);
- приміщення складського цеху літ. «О» площею 341,9 кв. м., що за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 301 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);
- ЦРП літ. «Х», площею 228,5 кв.м., що за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 301 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);
- приміщення складського цеху з прибудовами літ. «Н» площею 1653,7 кв.м., що за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 301 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);
- приміщення скляного цеху №3 площею 4774,2 кв.м., що за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 301, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);
- будинок складу площею 1124,7 кв.м., що за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 301, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);
- приміщення складу комплектації складального цеху площею 1133,5 кв.м, що за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 301 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);
- будівля головного корпусу літ «А-3» площею 1278,8 кв.м, що за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 301 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);
- побутове приміщення літ. «Б-3», площею 1790,7 кв.м., що за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 301 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);
- насосна станція зворотного водопостачання енергодільниці літ. «Ч-1» загальною площею 193,1 кв.м. що за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 301 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);
- приміщення інструментального цеху літ. «З-3» площею 1506, 3 кв.м., що за адресою: м. Львів, вул. зелена, 301 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);
- приміщення прохідної літ «Ж-2» площею 425,8 кв.м., що за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 301 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);
- гараж літ. «Яз-1» загальною площею 584,5 кв.м., що за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 12493671);
- склад паливно-мастильних матеріалів заправний пункт транспортної дільниці літ «Д» площею 34,2 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 5592439);
- гараж електротранспорту пункт контролю літ. «Я1-1» площею 114,5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 18011993);
- гараж електротранспорту блок 9 боксів літ. «Я2-1» площею 681,5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1802174).
Заборонено державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав, в тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, окрім, як за відповідним зверненням Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів та уповноважених ним осіб, вчиняти реєстраційні дії стосовно корпоративних прав та частки ТОВ «Львівська ізоляторна компанія» (), яка належить GIG Holdings OU (reg. number 12274151, Естонія).
Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ТОВ «Львівська ізоляторна компанія» подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 06.09.2022р. в справі №461/4590/22 (провадження №1-кс/461/3906/22) про накладення арешту на об`єкти нерухомості, які відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належать ТОВ «Львівська ізоляторна компанія» (код ) а саме: склад сипучих матеріалів площею 1588 кв.м., що за адресою: м. Львів, вул. Зелена,301 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101); будівля «Інструментальний цех з побутовим приміщення літ «1-3», площею 1456,5 кв.м., що за адресою: м. Львів, вул.. Зелена,301 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна-101); споруда площею 113,9 кв.м., що за адресою: м. Львів, вул. Зелена,301 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101); рампу перепускну кисневу літ. «Ж-l» площею 39,5 кв.м., що за адресою: м. Львів, вул.. Зелена,301 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101); навіс літ. «Щ-l», площею 292,2 кв.м., що за адресою: м. Львів, вул. Зелена,301 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101); автовага літ. «Ц-l», площею 84,4 кв.м., що за адресою: м. Львів, вул. Зелена,301 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101); насосна станція літ. «Ш-l», площею 46,1 кв.м., що за адресою: м. Львів, вул. Зелена,301 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна- 101); ГРП літ. «У», площею 41,6 кв.м., що за адресою: м. Львів, вул. 3елена,301 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101); приміщення складського цеху літ. «О», площею 341,9 кв.м., що за адресою: м. Львів, вул. Зелена,301 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101); ЦРП літ. «X», площею 228,5 кв.м., що за адресою: м. Львів, вул. Зелена,301 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101); приміщення складського цеху з прибудовами літ. «Н», площею 1653,7 кв.м., що за адресою: м. Львів, вул. Зелена,301 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101); приміщення скляного цеху №3 площею 4774,2 кв.м., що за адресою: м. Львів, вул. Зелена,301 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 01); будинок складу, площею 1124,7 кв.м., що за адресою: м. Львів, вул. Зелена,301 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна-01); приміщення складу комплектації складального цеху площею 1133,5 кв.м., що за адресою: м. Львів, вул. Зелена,301 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 01); будівля головного корпусу літ. «A-З», площею 1278,8 кв.м., що за адресою: м. Львів, вул. Зелена,301 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 01); побутове приміщення літ. «Б-3», площею 1790,7 кв.м., що за адресою: м. Львів, вул. Зелена,301 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 01); насосна станція зворотного водопостачання енергодільниці літ. «4-1», площею 193,1 кв.м., що за адресою: м. Львів, вул. Зелена,301 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 01); приміщення інструментального цеху літ. «3-3», площею 1506,3 кв.м., що за адресою: м. Львів, вул. Зелена,301 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 01); приміщення прохідної літ. «Ж-2», площею 425,8 кв.м., що за адресою: м. Львів, вул. Зелена,301 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 01); гараж літ. «Яз-l», площею 584,5 кв.м., що за адресою: м. Львів, вул. Зелена,301 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 12493671); склад паливно-мастильних матеріалів заправний пункт транспортної дільниці літ. «Д», площею 34,2 кв.м., що за адресою: м. Львів, вул. Зелена,301 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 5592439); гараж електротранспорту пункт контролю літ. «ЯГ-1», площею 114,5 кв.м., що за адресою: м. Львів, вул. Зелена,301 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 18011993); гараж електротранспорту блок 9 боксів літ. «Я2-1», площею 681,5 кв.м., що за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1802174) - скасувати.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, ухваленою на підставі недостовірних даних а відтак вище згадуваний арешт підлягає скасуванню з наступних підстав.

Вказує, що інформація щодо реальних власників ТОВ «ЛІК», як обґрунтування клопотання щодо накладення арешту, не підтверджується жодними доказами визначеними кримінально-процесуальним законодавством. Фактично, наведене вище не відображає дійсний склад учасників (засновників) GIG Holdings OU (reg. Number 12274151, Естонія), що володіє 100% статутним капіталом ТОВ «ЛІК».

Зазначає, що відомості про засновників єдиного учасника ТОВ «ЛІК» - GIG Holdings OU (reg. Number 12274151, Естонія), слідчі органи без особливих зусиль можуть отримати у компетентних органів Естонської Республіки на підставі укладених міжнародних договорів. Отже, у відповідності до ст.ст. 84, 99 КПК України доказами щодо кола бенефіціарів ТОВ є відповідні документи, що отримано у встановленому порядку, а не сумнівна інформація яка міститься в мережі Інтернет. Зокрема, такі відомості містяться у відповідних реєстрах країн, де зареєстровані суб`єкти господарювання. Так, відомості щодо ТОВ «ЛІК» містяться в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що створений відповідно до Розділу III Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань». А відомості про єдиного учасника ТОВ «ЛІК» - GIG Holdings OU (reg. Number 12274151, Естонія) відповідно містяться в Електронному єдиному державному реєстрі суб`єктів господарювання (https://ariregister.rik.ee). що ведеться відповідними компетентними органами Естонської Республіки.

Звертає увагу, що на день подання слідчим клопотання щодо накладення арешту відносно ТОВ «ЛІК», та на день винесення ухвали про арешт майна, згідно даних Електронного єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання (https://ariregister.rik.ee), який ведеться в Естонській Республіці, учасниками (засновниками) Holdings OU (reg. Number 12274151, Естонія) є наступні особи: ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 ; Тер`є Ару.

Отже, апелянт вважає, що склад учасників (засновників) GIG Holdings OU (reg. Number 12274151, Естонія), що є єдиним учасником ТОВ «ЛІК», є відмінним від складу учасників зазначених як в клопотанні слідчого так і в ухвалі слідчого судді. А тому, відповідно відомості щодо дійсних (реальних) власників ТОВ «ЛІК» не відповідають дійсності.

Наголошує, що ТОВ «ЛІК» здійснюючи господарську діяльність до моменту введення в Україні правового режиму воєнного стану із контрагентом AT «Південноуральський арматурно-ізоляторний завод» жодним чином не порушувало законодавство України. ТОВ «ЛІК» не здійснювало поставок товарів подвійного значення, а AT «Південноуральський арматурно-ізоляторний завод» не перебував під дією будь- яких санкцій, якими встановлені заборони та/або обмеження щодо здійснення українськими суб`єктами господарювання будь-яких господарських відносин. Жодних доказів неправомірності такої діяльності в клопотанні прокурора Львівської обласної прокуратури про накладення арешту не зазначено.
Звертає увагу, що вимоги щодо ввезення на митну територію України товарів з російської федерації визначено Постановою Кабінету Міністрів України №1147 від 30.12.2015 року «Про заборону ввезення на митну територію України товарів, що походять з Російської Федерації». ТОВ «ЛІК» здійснювало господарську діяльність із дотриманням вимог вказаної Постанови та чинного законодавства.
Зауважує, що з 24.02.2022 року, після початку збройної агресії російської федерації та введення режиму воєнного стану згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 року, ТОВ «ЛІК» не здійснює будь-якої торгівельної чи господарські операції із суб`єктами з російської федерації.
Щодо заборони вивезення товарів з України на митну територію російської федерації, то така заборона встановлена 27 вересня 2022 року згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Про заборону вивезення товарів з України на митну територію Російської Федерації» №1076 від 27.09.2022 року. Стверджуємо, що у зв`язку із військовою агресією російської федерації, ТОВ «ЛІК» прийнято рішення щодо припинення будь-яких операцій з суб`єктами з російської федерації з 24.02.2022 року.
Вказує, що ТОВ «ЛІК» не заперечує щодо наявної кредиторської заборгованості перед AT «Південноуральськиий арматурно-ізоляторний завод». Слід зауважити, що валюта розрахунків ТОВ «ЛІК» із AT «Південноуральськиий арматурно-ізоляторний завод» є російський рубль та долар США. Однак, у відповідності до вимог податкового законодавства та ведення бухгалтерського обліку, заборгованість ТОВ «ЛІК» згідно даних бухгалтерського обліку відображена у гривні.
Акцентує, що жодного членства в ТОВ «ЛІК» російська федерація не має.
Зазначає, що твердження правоохоронних органів щодо можливого погашення заборгованості ТОВ «ЛІК» перед AT «Південноуральський арматурно- ізорляторний завод» не відповідає дійсності та суперечить вимогам законодавства України. ТОВ «ЛІК», як суб`єкт господарювання - резидент України, немає та не мало наміру будь-яким чином здійснювати погашення заборгованості перед суб`єктом господарювання - резидентом російської федерації. Зазначене суперечить поглядам ТОВ «ЛІК», суспільній моралі та чинному законодавству. А тому, висновки щодо можливого погашення заборгованості перед резидентом російської федерації чи будь-ким іншим за дорученням такого суб`єкта в будь-який спосіб не відповідає дійсним обставинам та така діяльність прямо заборонена законодавством України.
Вказує, що в процесуальних документах застосовується термін «ймовірно», тобто припущення - думка про можливість, імовірність чого-небудь. За загальним правилом й аналогією закону та права в інших процесах, доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а отже дана норма та процесуальна необхідність стосується і кримінального процесу.
Наголошує, що термін «можуть» є нічим іншим як припущенням, а тому визначити точну суму податкових зобов`язань, а не абстракту не можливо. Відтак, така позиція суперечить диспозиції ч.1 ст. 212 ККУ, оскільки за відсутності точної суми не можливо встановити вид розміру ухилення від сплати податків, в даному випадку значний чи не значний. В примітці до даної статті під значним розміром коштів слід розуміти суми податків, зборів і інших обов`язкових платежів, які в три тисячі і більше разів перевищують установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Тобто законодавець дає чітко зрозуміти що 50% від прожиткового мінімуму (так звана податкова соціальна пільга) становить 1 240,50 грн. і помножити на 3000 становить - 3 721 500 а слідчий суддя та слідчий не можуть вказати точну суму втрат державного бюджету з податку на прибуток і можливо вона є меншою за значний розмір або ж взагалі відсутня, і склад злочину як такий взагалі відсутній, а відтак і підстава для накладення арешту на майно. Отже підсумовуючи даний факт кваліфікувати дії ТОВ «ЛІК» за ознаками ч.1 ст. 212 ККУ є щонайменше передчасним так само як і дії слідчого судді щодо накладення арешту на майно ТОВ «ЛІК».
Вважає, що попередні висновки ГУ ДПС у Львівські області про ймовірні втрати державного бюджету з податку на прибуток у сумі 4 053 185,00 грн. які нібито спричинені ТОВ «ЛІК», є припущенням, не підтверджують факт несплати податків Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівська ізоляторна компанія» та спричинення будь-якої шкоди державі Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівська ізоляторна компанія».
Зазначає, що висновки органу слідства щодо ухилення від сплати податків, як підстава для накладення арешту, є передчасними, необґрунтованими й не підтверджуються доказами та не відповідають дійсності.
Зауважує, що ТОВ «ЛІК» не здійснює і ніколи не здійснювало жодного матеріального забезпечення потреб міністерства оборони російської федерації.
Стверджує, що вся звітність ТОВ «ЛІК» є достовірною та прозорою. З урахуванням бухгалтерської звітності, первинних документів, банківських переказів, тощо, дослідження характеру господарських операцій ТОВ «ЛІК» для слідчого органу не складе зусиль.
ТОВ «ЛІК» невідомі відомості про фінансовий стан та кінцевих бенефіціарїїв EU GIG OU (reg. number 11309278, Естонія). Однак, інформацію щодо фінансового стану підприємства та щодо кінцевих бенефіціарїїв EU GIG OU (reg. number 11309278, Естонія) слідчі органи можуть отримати в Електронному єдиному державному реєстрі суб`єктів господарювання (https://ariregister.rik.ee). що ведеться відповідними компетентними органами Естонської Республіки у порядку визначеному міжнародними договорами, які укладено за участю України та Естонської Республіки. Натомість, клопотання обґрунтовано інформацією отриманою з мережі Інтернет, яка є сумнівною й ймовірно недостовірною.
Жодних доказів, які б підтверджували обґрунтовані підозри щодо накладення арешту у клопотанні прокурора Львівської обласної прокуратури про накладення арешту на корпоративні права не наведено.
На думку апелянта, припущення щодо отримання надприбутків EU GIG OU (reg. number 11309278, Естонія) при здійсненні господарських операцій із ТОВ «ЛІК», або навпаки необґрунтоване припущення про недоотримання прибутків ТОВ «ЛІК», не є обґрунтованою підставою для накладення арешту на корпоративні права.
Вважає за необхідне повідомити, що зборами учасників ТОВ «ЛІК», ані в 2022 році, ані в 2021 році, в ні в передніх роках не приймали рішення щодо розподілу прибутків між собою та виплати дивідендів. Натомість, прибутки ТОВ «ЛІК» спрямовані на розвиток підприємства. Так, у період з 2018 року по 2022 рік об`єми капітальних інвестицій становили 366919813,00 грн., що підтверджується довідкою про об`єми капітальних інвестицій ТзОВ «Львівська ізоляторна компанія».
Обґрунтовуючи клопотання про накладення арешту, прокурор Прокуратури Львівської області стверджує про те, що такий арешт є необхідний з метою запобігання використання отриманих прибутків громадянами країни-агресора власних цілях. Навпаки, отримані прибутки спрямовано учасниками ТОВ «ЛІК» на розвиток підприємства шляхом реалізації капітальних інвестицій, що в подальшому збільшує виробничі потужності ТОВ «ЛІК», а отже гарантовано збільшить надходження до бюджету України.
Наголошує, що всупереч твердженням слідчих органів про ухилення від сплати податків, ТОВ «ЛІК» за період 2021 року та 8 місяців 2022 року забезпечило сплату податків, зборів й обов`язкових платежів у сумі 85 214 940,70 грн. (Вісімдесят п`ять мільйонів двісті чотирнадцять тисяч дев`ятсот сорок гривень 70 коп.).
Звертає увагу, що накладення арешту на майно в подальшому призведе до зупинки роботи ТОВ «ЛІК», оскільки останнє буде позбавлено можливості у повному об`ємі здійснювати господарську діяльність, що спричинить недоотримання прибутку, неспроможність сплачувати податки та вивільнення працівників у час здійснення збройної агресії проти нашої Держави.
На переконання апелянта, однієї формальної підстави а саме тієї, що зазначена вище, для накладення арешту не достатньо. Мова йде про процесуальне рішення про визнання речовим доказом нерухомого майна ТОВ «ЛІК». Отже, має бути сукупність підстав, тобто декілька, і вони мають бути конкретними та вагомими. Накладення арешту на нерухоме майно в даному випадку є необґрунтованим та безпідставним й порушує права ТОВ «ЛІК», позбавляє права на здійснення господарської діяльності та підриває ділову репутацію ТОВ «ЛІК» на ринку. Фактично, вказане призводить до зупинки товариства та вивільнення працівників.
Вважає, що наклавши арешт на майно ТОВ «ЛІК», порушено гарантовані законодавством права іноземних інвесторів.
Зазначає, що в даному випадку, обгрунтування накладення арешту на корпоративні права в тому числі обґрунтовано припущенням про отримання надприбутку резидентами Естонської Республіки, що в силу статті 19 Закону України «Про інвестиційну діяльність» є заходами дискримінаційного характеру.
Накладення арешту на майно на підставі припущень, призведе до зупинки діяльності ТОВ «ЛІК» та як, наслідок, неспроможності виготовляти скляні ізолятори для електромереж. Відтак, вказане може ставити під сумнів виконання взятих на себе обов`язків Естонської Республіки в односторонньому порядку щодо відновлення енергетичної інфраструктури України.
Так, арештоване майно оцінено у 469 055 399, 00 грн. згідно висновку спеціаліста №3108/04 від 31.08.2022 року. Висновок спеціаліста стосується кримінальних проступків згідно положень п. 7) ч. 4 ст. 71 КПК України. Висновок спеціаліста який виданий на замовлення СБУ та виконаний приватною, а не державною установою (НДЕКЦ, ІСЕ) , датований 31.08.22 р. Кримінальне провадження за ст. 110-2 ККУ відкрито 29.08.22р. і в цей же день СБУ завернулось до спеціаліста за висновком. Кримінальне правопорушення, відповідальність за який передбачена ч.2 ст. 110-2 ККУ не є кримінальним проступком і не підпадає під класифікацію визначену ст. 12 ККУ. Отже, на нашу думку слідчими органами мала б ініціюватися необхідна оціночна експертиза, яка б мала бути виконана судовим експертом. Більше того, дослідження спеціаліста в даному випадку носить формальний та поверхневий характер та виконаний без проведення огляду нерухомого майна. Даний висновок вже наперед визначає абстрактну ціну арештованих активів ТОВ «ЛІК» і з якою апелянт не може погодитись оскільки це впливає на права ТОВ «ЛІК».
Окрім того вважає за необхідне повідомити, що з першого дня військової агресії російської федерації проти України, а саме з 24.02.2022 року, ТОВ «ЛІК», власними зусиллями та з власної ініціативи долучилась до посилення обороноздатності нашої Держави.
Зокрема, для підтримки обороноздатності нашої Держави, ТОВ «ЛІК» безоплатно передавались матеріально-технічні ресурси для забезпечення потреб оборони на прохання Збройних формувань України та здійснювалось їх транспортування.
Товариство активно надає соціальну та благодійну допомогу. Двадцять працівників ТОВ «ЛІК» перебувають у лавах ЗСУ та Територіальної оборони у зоні бойових дій. ТОВ «ЛІК» у повному об`ємі забезпечило працівників, які приймають участь в обороні України, екіпіруванням та засобами індивідуального захисту.
На території ТОВ «ЛІК» було організовано та на протязі двох тижнів діяв тимчасовий логістичний центр. Зокрема, на територію ТОВ «ЛІК» завозились різноманітні будівельні матеріали для будівництва захисних споруд. Одночасно, вказані будівельні матеріали транспортувались вантажівками Збройних Сил України, в тому числі військовою частиною №3002 (Національна Гвардія України).
Окрім того, працівники ТОВ «ЛІК» залучались до облаштування оборонних об`єктів. Бригади позмінно виходили на роботу для заповнення мішків з піском необхідних для облаштування оборонних блок-постів.
Отже, вказане також спростовує те, що ТОВ «ЛІК» свою діяльність скерував у протиправних цілях.
15 листопада 2022 року на адресу Львівського апеляційного суду надійшло пояснення до апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 , в якому він просить задоволити апеляційну скаргу в повному обсязі. Зазначає, що застосування норм ЗУ «Про основні засади примусового вилучення в Україні об`єктів права власності російської федерації та її резидентів» від 03.03.2022р. № 2116-ІХ слідчим суддею щодо ТОВ «ЛІК» як підстави для накладення арешту на його майнові активи є хибними, оскільки жодних доказів членства РФ в нашій компанії немає.
Вказує, що обставини викладені в оскаржуваній ухвалі є хибними та надуманими, оскільки даний Закон абсолютно не стосується та не поширюється на громадян Російської Федерації та осіб які не є її громадянами але мають найбільш тісний зв`язок з РФ, на фізичних та юридичних осіб Президентів які нібито на думку слідчого судді шляхом отримання прибутку від діяльності українських підприємств здійснюють фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, зміни меж території або державного кордону України, що призвели до інших тяжких наслідків. Тут мова йде виключно про власника, бенефіціара, засновника, учасника, акціонера Російської Федерації як держави а не її громадян. Отже такі обставини, що зазначені в ухвалі є надуманими і на думку апелянта є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону оскільки перешкодили слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. В даному випадку на нашу думку підстави для застосування норм ч.1 ст. 412 КПК України є.
Заслухавши доповідача, адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які діють в інтересах ТОВ «Львівська ізоляторна компанія» на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_7 , який заперечив проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до пункту 7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Статтею 132 КПК України встановлені загальні умови, що не допускають застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про його арешт.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно з вимогами ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України), наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК), розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належним чином дотримані.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчим управлінням ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000199, розпочатому 18.07.2022 року за ч. 1 ст. 212, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 110-2 КК України на підставі повідомлень Управління СБ України у Львівській області та ГУ ДПС у Львівській області за фактом умисного ухилення від сплати податків та внесення неправдивих відомостей в офіційні документи службовими особами ТОВ «Львівська ізоляторна компанія» (, далі ТОВ «ЛІК»).
В ході досудового розслідування встановлено, що на території України здійснюють господарську діяльність юридичні особи, кінцевими бенефіціарами яких прямо або опосередковано є російська федерація та/або громадяни російської федерації, а також особи, які не є громадянами російської федерації, але мають найбільш тісний зв`язок з російською федерацією. Такі фізичні та юридичні особи нерезиденти шляхом отримання прибутку від діяльності українських підприємств здійснюють фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, зміни меж території або державного кордону України, що призвели до інших тяжких наслідків.
Постановою слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 від 01.09.2022 року у даному кримінальному провадженні на підставі ст.ст. 2, 9, 40, 84, 93, 94, 98-100, 110 КПК України прийнято процесуальне рішення про визнання речовими доказами вищевказаних об`єктів нерухомості ТОВ «Львівська ізоляторна компанія», що за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 301, загальною площею 21 897,50 м2 .
02.09.2022 року слідчий відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 за погодженням прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді із клопотанням, в якому просив накласти арешт на вказані в клопотанні об`єкти нерухомості.
У розумінні положень ст. 131, ч.1 ст. 170 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження і є тимчасовим, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленням за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Також, згідно ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна, зокрема, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів і накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи наведені обставини, на думку колегії суддів, слідчий суддя оцінюючи надані стороною обвинувачення докази, а також те, що вказане у клопотанні майно визнано речовим доказом та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, колегія суддів вважає, що у слідчого судді були правові підстави для накладення арешту на зазначене майно.

Задовольняючи дане клопотання сторони обвинувачення, внесене в межах кримінального провадження №0000199 від 18.07.2022, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність накладення арешту на вказані в клопотанні об`єкти нерухомості у зв`язку з наявністю достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, при цьому слідчим суддею було враховано розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог статей 170-173 КПК України, врахувавши при цьому обставини, наявність з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження, зробив обґрунтований висновок про необхідність накладення на зазначене в клопотанні прокурора майно, яке на момент звернення з клопотанням відповідало критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, як речового доказу.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке просять накласти арешт, відповідає вимогам ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні прокурора.
Крім того, арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що не знайшли свого підтвердження твердження апелянта про те, що майно, на яке накладено арешт оскаржуваною ухвалою не відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, оскільки таке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000199 від 18.07.2022.
Твердження адвоката про те, що, після початку збройної агресії російської федерації та введення режиму воєнного стану ТОВ «ЛІК» не здійснює будь-якої торгівельної чи господарські операції із суб`єктами з російської федерації, а також про те, що попередні висновки ГУ ДПС у Львівські області про ймовірні втрати державного бюджету з податку на прибуток у сумі 4 053 185,00 грн. які нібито спричинені ТОВ «ЛІК», є припущенням, не підтверджують факт несплати податків ТОВ «Львівська ізоляторна компанія» та спричинення будь-якої шкоди державі, колегією суддів до уваги не беруться, оскільки вказані обставини належать до фактичних обставин кримінального провадження, а тому такі мають досліджуватися, у випадку, якщо кримінальне провадження надійде до суду, під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.
Колегія суддів також враховує, що зазначений захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які, в свою чергу, чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України. Поряд з цим, власник або інший володілець майна, відповідно до вимог ст. 174 КПК України, має право звернутися із клопотанням про скасування накладеного арешту.
Відтак колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що слідчим доведено, що зазначене вище вилучене майно має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тому повернення вищевказаного майна може призвести до його знищення, втрати, пошкодження або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.
Таким чином, доводи, на які покликається в апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 висновків слідчого судді щодо доцільності накладення арешту на майно, не спростовують та не дають підстав для скасування ухвали слідчого судді.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді у ході апеляційного розгляду не встановлено.
З огляду на наведене, на переконання колегії суддів апеляційного суду, рішення слідчого судді є законним, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, та обґрунтованим, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, тому апеляційна скарга з викладених в ній доводів задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 06 вересня 2022 року про накладення арешту на майно, залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ТОВ «Львівська ізоляторна компанія» без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: