Справа № 308/4615/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді кримінальне провадження № 0000291 від 11.03.2019 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Ужгородського міськрайонного суду знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000291 від 11.03.2019 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

07.12.2022 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника адвоката ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 10.03.2019 року о 23 год. 00 хв. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на грунті раптово виниклих неприязних відносин зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 наніс останній удар правою ногою в область лівого стегна. Після чого затиснутим у правій руці будівельним молотком наніс їй один удар в область лівої ліктьової кістки, один удар в область ребер з права та один удар в область голови, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у виді перелому 4-го ребра справа, забою м`яких тканин грудної клітки, голови, лівого стегна та закритого перелому лівої ліктьової кістки з незначним зміщенням.
Згідно висновку експерта № 86 від 08.04.2019 року, тілесні ушкодження у виді перелому 4-го ребра справа та закритого перелому лівої ліктьової кістки потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 21 дня і по цій ознаці згідно п. 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ № 6 від 17.01.1995 року кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості. Інші тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я строком до 6 дів і по цій ознаці згідно п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ № 6 від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкою втрати працездатності.
Зазначеними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1. ст. 122 КК України умисне заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто умисне заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров"я.

Як убачається з угоди про визнання винуватості від 07.12.2022 року, прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 , за участі захисника адвоката ОСОБА_4 , дійшли згоди щодо всіх її істотних умов: формулювання обвинувачення, правової кваліфікації дій обвинуваченого, який у повному обсязі обвинувачення беззастережно визнає свою винуватість у скоєному.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання за ч.1 ст. 122 КК України у виді трьох років позбавлення волі. Також сторони дійшли до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та погоджуються на звільнення від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України.

У судовому засіданні прокурор просила затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 07.12.2022 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника адвоката ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення в якому його обвинувачують, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, підтвердив укладення угоди про визнання винуватості та просив затвердити її з врахуванням істотних умов, по яким сторони досягли взаємної згоди.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердив укладення угоди про визнання винуватості між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у його присутності та просив затвердити її з врахуванням істотних умов, по яким сторони досягли взаємної згоди.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. У матеріалах справи наявна заява про проведення судового засідання без її участі. Також прокурором надано заяву потерпілої ОСОБА_7 від 07.12.2022 року про надання згоди на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що права надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, визнає повністю.

Також у судовому засіданні обвинувачений підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 07.12.2022 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та просив її затвердити.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 за ч.1 ст. 122 КК України умисне заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто умисне заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я кваліфіковано правильно.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини, вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.

Судом, на виконання вимог ст. 474 КПК України, сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_5 не встановлено.

В судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода про визнання винуватості від 07.12.2022 року не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Судом, у відповідності до ч. 2 ст. 473 КПК України учасникам судового провадження роз"яснено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, а саме обмеження права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України, а для підозрюваного, обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.

При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 07.12.2022 року вимогам ст. ст. 469, 470, 472 КПК України суд враховує що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угоди, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій обвинуваченого вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З врахуванням вищевказаного, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості укладеної 07.12.2022 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника адвоката ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є вчинення злочину щодо особи з якою винний перебуває у близьких відносинах.

Враховуючи тяжкість злочину, конкретні обставини справи, особу винного ОСОБА_5 , обставини, які пом`якшують покарання та обставину, яка обтяжує покарання, враховуючи суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, суд приходить до переконання, про можливість виправлення ОСОБА_5 від відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням надавши іспитовий строк.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 373,374,376, 395, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 07.12.2022 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника адвоката ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000291 від 11.03.2019 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком два роки з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржений прокурором, обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1