Справа № 530/212/23
Номер провадження 1-кп/530/64/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" квітня 2023 р. Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в місті Зіньків Полтавської області кримінальне провадження № 0000008 від 06.01.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Зіньків, Зіньківського району, Полтавської області та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого,у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим Зіньківським районним судом:

-18.05.2016 року за ч.1, ч.2. ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном строком на 2 роки;

-09.12.2016 року за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі терміном на 3 роки 6 місяців, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано вирок Зіньківського районного суду від 18.05.2016 року за ст. 185 ч.І, ст. 185 ч.2 КК України - 3 роки позбавлення волі з іспитовим терміном на 2 роки ст. 75 КК України, остаточно 4 роки позбавлення волі;

-17.02.2017 року за ч.2. ст. 185, ч.3 ст. 297 ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 ч.4 КК України частково приєднано вирок Зіньківського районного суду від 09.12.2016 року за ст. 185 ч.3, ст.71 КК України, остаточно засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці. 05.03.2020 року звільнений умовно-достроково з не відбутим терміном покарання строком 1 рік 7 місяців 16 днів, маючи не погашену і не зняту у встановленому законом порядку судимість, вчинив умисний кримінальний проступок за наступних обставин:

Згідно ухвали Зіньківського районного суду Полтавської області №530/158/22 від 08.04.2022 року ОСОБА_4 встановлено адміністративний нагляд терміном на 1 рік з встановленням обмежень згідно ЗУ «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», в тому числі заборони виїзджати за межі адміністративного району в особистих справах без дозволу органів Національної поліції за місцем проживання. Про встановлення адміністративного нагляду і обмежень, визначених ухвалою ухвали Зіньківського районного суду Полтавської області від 08.04.2022, та порядок їх виконання, ОСОБА_4 був належним чином ознайомлений, отримавши копію вказаної ухвали під підпис 08.04.2022 і попереджений про кримінальну відповідальність за порушення встановлених обмежень адміністративного нагляду.

08.04.2022 ОСОБА_4 самостійно обрав постійне місце проживання, а саме в АДРЕСА_1 .

Проте, 03.01.2023 ОСОБА_4 , умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, без дозволу органів Національної поліції за місцем свого проживання, зокрема, ВП № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області самовільно залишив визначене постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 та виїхав до села Степанівка, Полтавського району, Полтавської області, чим порушив обмеження встановлені ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 08.04.2022 р..

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними та протиправними діями, які виразилися в самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 395 КК України.

Під час досудового розслідування між прокурором Зіньківського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000008 від 06.01.2023 р., з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 з іншого боку, 03.03..2023 року була укладена угода про визнання винуватості. Згідно з якою, ОСОБА_4 ,беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України і зобов"язується: беззастережно визнати обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі підозри, повідомленої у скоєнні злочину, передбаченого ст. 395 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди, враховуючи особу ОСОБА_4 наявність обставини, що пом`якшує його покарання, а саме - визнання вини, щире каяття та активне сприяття розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, сторони домовились про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 , узгодженого покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, у виді арешту на строк три місяці.

В судовому засіданні обвинувачений, ОСОБА_4 , винним себе за обставин, зазначених в обвинувальному акті, визнав повністю, підтвердив факт добровільного укладення ним із прокурором угоди про визнання винуватості,просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник-адвокат, ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку обвинуваченого і просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор також вважає, що угода підлягає затвердженню.

Заслухавши думку учасників процесу, вирішуючи питання про можливість затвердження угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких чи тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до статті 12 КК України, віднесені до нетяжкого злочину, потерпілих у кримінальному провадженні немає, вчиненим злочином шкода завдана лише державним та суспільним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст угоди відповідає вимогам ст.472 КПК України та закону.

Крім того, суд переконався, що ОСОБА_4 , цілком розуміє права, передбачені положеннями ч.4, ч.5 ст. 474 КПК України.

Також судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч.7 ст.474 КПК України.

Обвинувачений, ОСОБА_4 , погоджується на призначення узгодженого покарання.

Суд враховує: обставинами, що в силу ст. 66 КК України пом`якшують покарання є визнання вини, щире каяття, та активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 .

Речові докази: не зазначено.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з речовими доказами.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити: на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обрано.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати: відсутні.

Викривач у кримінальному провадженні та розмір пропонованої йому винагороди відсутній.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 118,124-126,321, 369, 371, 373-376, 380, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 03.03.2023 року по кримінальному провадженню №0000008 від 06.01.2023 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Зіньківського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченим, ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ст.395 КК України та призначити узгоджене покарання у виді арешту на строк три місяці.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу - не обирати.

Вирок може бути оскаржений через Зіньківський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Написано власноручно.

Суддя Зіньківського

районного суду Полтавської області ОСОБА_1