Провадження № 1-кс/336/351/2023
УХВАЛА

іменем України

31 березня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000578 від 29 березня 2023 року, за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю:

прокурора дригайло Т.,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6

встановив:

30 березня 2023 року до слідчого судді надійшло клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000578 від «29» березня 2023 року, за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. В клопотанні слідчий за погодженням з прокурором просить застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 днів без визначення розміру застави. У разі визначення розміру застави, встановити її розмір - 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У разі внесення підозрюваним застави, визначити необхідність виконання підозрюваним ОСОБА_5 , наступних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання (місця дислокації підрозділу) та/або місця роботи (несення військової служби); утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину.

Прокурор в судовому засіданні просив клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , задовольнити, оскільки наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України, що підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження та він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти задоволення вказаного клопотання та просили застосувати більш м`який запобіжний захід. Зазначені прокурором ризики є не доведеними.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши додані до клопотання матеріали, дійшов наступних висновків.

19 червня 2022 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 за № 40 молодшого сержанта ОСОБА_5 , призначено на посаду санітарного інструктора медичного пункту НОМЕР_2 окремого батальйону НОМЕР_3 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_3 », поставлено на всі види забезпечення та останній приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Молодший сержант ОСОБА_5 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені чиним законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення.

ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення корисливого злочину, судимість за який не знята та не погашена у встановленому законом порядку на шлях виправлення і перевиховання не став та підозрюється у вчиненні злочину проти власності за наступних обставин.

Так, 29 березня 2023 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючі умисно, з корисливих мотивів з метою власного збагачення, перебуваючи по АДРЕСА_1 , будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою м`язів своїх обох рук переліз через паркан, яким огороджена територія домоволодіння будинку АДРЕСА_1 , який на праві власності належить ОСОБА_7 , чим незаконно проник на територію зазначеного домоволодіння.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 перебуваючи на території зазначеного домоволодіння одразу попрямував за будинок де викрав майно, яке на праві власності належить ОСОБА_7 , а саме: металеві кутки, довжиною від 60 см до 95 см., в кількості 8 штук, загальною вагою 10 кілограмів 600 грамів, вартість яких згідно довідки ФОП « ОСОБА_8 », складає 116 гривень 00 копійки.

Після чого, ОСОБА_5 разом з викраденими металевими кутами попрямував до хвіртки з метою покинути територію домоволодіння АДРЕСА_2 , але його дії були помічені свідком ОСОБА_9 .

Далі, ОСОБА_5 розуміючі, що його злочинні дії стали носити відкритий характер та ігноруючи заклики свідка ОСОБА_9 припинити злочинні дії, та повернути металеві кути, переліз через паркан та утримуючі разом з собою викрадене майно, зник з місце вчинення злочину.

ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 116 гривні, 00 копійки.

За даним фактом слідчим внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000578 від 29 березня 2023 року, за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше сховище, в умовах воєнного стану.

30 березня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру, останній підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану, поєднаний з проникненням в інше сховище, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: - протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 29.03.2023; - протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , від 29.03.2023; - протоколом огляду місця події за адресою м. Запоріжжя, вул. Миколи Корищенко, ділянка місцевості біля будинку 40, від 29.03.2023; - протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , від 29.03.2023; - протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_10 , від 29.03.2023; - протоколом допиту ОСОБА_11 , від 29.03.2023; - протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_11 , від 29.03.2023; - протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , від 29.03.2023; - протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_12 , від 29.03.2023; - протоколом огляду предмету, а саме металевих виробів з участю потерпілого від 29.03.2023; - постановою про визначення речовим доказом металевих виробів (кути) вагою 10 кг, 600 гр, від 29.03.2023.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 29 березня 2023 року, ОСОБА_5 було затримано 29 березня 2023 року о 15 годині 50 хвилин, підстава затримання безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Згідно з положеннями ст. 12 КК України злочин передбачений, ч. 4 ст. 186 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів за санкцією статті передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно вимог п. 5 ч. 2 ст.183 КПК України тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки.

В кримінальному процесуальному кодексі України відсутнє визначення обґрунтованої підозри.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року N 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд вважає, що при визначенні наявності або відсутності обґрунтованої підозри про вчинення особою кримінального правопорушення і висновку про існування ризику, зазначеного у клопотанні про застосування запобіжного заходу слід виходити із вимог рішення Європейського суду щодо поняття обґрунтованої підозри.

Термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити злочин (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182; рішення у справі «Расул Джафаров проти Азейбарджану» заява № 69981/14 рішення від 17 березня 2016 року, п. 116).

Оцінка достатності залежить від сукупності обставин справи. Слідчі органи повинні мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення або на момент арешту, або в період утримання під вартою. Таким чином, факти, що викликають підозру, не досягають такого рівня, який необхідний для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, яке відбувається на наступному етапі кримінального процесу (справа «Трипедуш проти Республіки Молдова», заява № 34382/07, рішення від 22 квітня 2014 року, остаточне рішення від 22 липня 2014 року, п. 104).

На теперішній час ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст.186 КК України.

Слідчий в клопотанні вказує, що згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_5 , може: - переховуватися від органів досудового розслідування; - незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_7 ; - незаконно впливати на свідка ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 ; - зможе перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки на даний час досудовим розслідуванням не встановлено усіх обставин, які згідно ст.91 КПК України підлягають доказуванню, а саме встановлення мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення; - вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме: - ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим за скоєння корисливого злочину, судимість за який не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став та підозрюється у скоєнні нового злочину, за який Кримінальним кодексом України передбачено покарання, у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років.

Підозрюваний не має постійного джерела доходу, раніше неодноразово судимий за скоєння тяжких злочинів, веде асоціальний спосіб життя, у тому числі із вживанням наркотичних засобів, про що свідчить довідка з КП «Обласний Клінічний заклад з Надання психіатричної допомоги».

На розгляді в Шевченківському районному суді м. Запоріжжя перебуває два обвинувальних акти, які наразі не розглянуті у зв`язку з неодноразовою неявкою обвинуваченого в судові засідання, що свідчить про наявність таких ризиків, як переховування від органів досудового розслідування/суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Крім того, 25.10.2022 року Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Запоріжжі), Територіального управління ДБР, розташованого у м. Мелітополі були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000466, за ознаками кримінального правопорушення ч.5 ст.407 КК України відносно ОСОБА_5 , про те, що військо службовець військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_5 , не повернувся до місця несення служби після відпуски.

Усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та невідворотності покарання за його вчинення, існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим перешкоджатиме встановленню істини по справі.

Неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої поруки відносно підозрюваного пов`язана з тим, що вказані запобіжні заході будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину.

Як зазначив Європейський суд з прав людини в п. 95 справа «Пірузян проти Вірменії», заява № 33376/07, рішення від 26 червня 2012 року, остаточне від 26 вересня 2012 року), ризик переховування слід оцінювати у світлі чинників, які стосуються характеру особи, її моральних якостей, місця проживання, роду занять, майна, сімейних зв`язків та усіх видів зв`язків з країною у якій вона переслідується в кримінальному порядку.

ОСОБА_5 , народився в м. Запоріжжя, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , не одружений, не має на утримані малолітніх та неповнолітніх дітей, що свідчить про слабкі соціальні зв`язки. ОСОБА_5 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , 25.10.2022 року Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Запоріжжі), Територіального управління ДБР, розташованого у м. Мелітополі були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000466, за ознаками кримінального правопорушення ч.5 ст.407 КК України відносно ОСОБА_5 , про те, що військо службовець військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_5 , не повернувся до місця несення служби після відпуски.

Крім того, на розгляді в Шевченківському районному суді м. Запоріжжя перебуває два обвинувальних акти, які наразі не розглянуті у зв`язку з неодноразовою неявкою обвинуваченого в судові засідання, що свідчить про наявність таких ризиків, як переховування від органів досудового розслідування/суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.

В п. 40 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Клоот проти Бельгії» заява № 12718/87, рішення від 12 грудня 1991 року, зазначено, що тяжкість обвинувачення може виправдати рішення судових органів про взяття підозрюваної особи під варту і утримання її в ув`язненні для того, щоб запобігти спробам вчинити нові злочини. Слід також враховувати, чи обставини справи і, зокрема, минуле цієї особи, а також особливості її стану підтверджують як припущення про існування ризику, так і адекватність вжитого заходу.

Суд вказує на те, що наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин (Selcuk v. Turkey (Сельчук проти Туреччини), § 34; Matznetter v. Austria (Мацнеттер проти Австрії), § 9).

Крім тяжкості злочину, вчинення якого інкримінується підозрюваному ОСОБА_5 , враховуючи наявність у підозрюваного судимостей, слідчий суддя вбачає, що наведені відомості з біографії ОСОБА_13 свідчать про його слабку здатність протистояти спокусі протиправного заволодіння чужим майном, що надає підстави вбачати наявність ризику вчинення ним нових правопорушень.

У своїй юриспруденції суд розвинув чотири фундаментальні підстави, що виправдовують попередній арешт особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину: ризик того, що обвинувачена особа втече, ризик, що при звільненні підозрюваний перешкодить здійсненню правосуддя, і ризик, що він вчинить нові злочини або порушить громадський порядок (п. 120 справа «Трипедуш проти Республіки Молдова», заява № 34382/07, рішення від 22 квітня 2014 року, остаточне від 22 липня 2014 року).

При розгляді клопотання прокурором доведено існування таких ризиків, як переховування від органів досудового розслідування/суду, вчинення іншого кримінального правопорушення та ризик того, що підозрюваний зможе перешкоджати кримінальному провадженню.

Зазначені вище факти свідчать про неможливість запобігання вказаним ризикам і застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 .

Прокурор вважає, що існує ризик незаконного впливу на потерпілу ОСОБА_7 ; незаконного впливу на свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , проте вказані ризики жодними доказами не підтверджується, а є лише припущенням прокурора. Даних проте, що підозрюваний здійснював дії щодо впливу на потерпілу та свідків або висловлював такі наміри, в матеріалах клопотання не має.

Враховуючи положення ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у вказаному кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у нього постійного місця роботи або навчання; його репутацію; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; а ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Таким чином, є обґрунтовані підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим пунктом 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст. 194 КПК України.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи положення п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року 2684 грн.

Прокурор просить у разі визначення розміру застави, встановити її розмір - 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, проте на думку слідчого судді такий розмір є необґрунтованим, неспівмірним та не пропорційним.

Враховуючи наведені вище обставини, враховуючи обставини вчиненого, розмір завданої шкоди, вважаю за необхідне визначити розмір застави у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 53680,00 грн.

Керуючись, ст.ст.176-178, 183-184, 193-194, 196, 197, 202, 205, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000578 від 29 березня 2023 року, за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Запоріжжя, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, а саме до 26 травня 2023 року до 15-50 години включно.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту фактичного затримання з 15-50 години 29 березня 2023 року.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді тривалістю до 26 травня 2023 року до 15-50 години включно.

Одночасно визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, визначених КПК України у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 53680,00 грн. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя (отримувач платежу: ТУ ДСАУ в Запорізькій області, , розрахунковий рахунок UA0001205, Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, призначення платежу: Застава за ОСОБА_5 , номер провадження).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 :

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади;

- утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні.

Термін дії покладених судом обов`язків, у разі внесення застави, визначити до 26 травня 2023 року до 15-50 години включно.

Роз`яснити підозрюваному (обвинуваченому), що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Перевірка документа, що підтверджує внесення застави, не може тривати більше одного робочого дня.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали.

Ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили.

Слідчий суддя: ОСОБА_1