печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9509/23-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2023 року м. Київ

слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення Російською Федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Єреван Вірменії, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 7 ст. 111-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий другого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення Російською Федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором другого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на те, що Слідчими Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001013 від 06.12.2022 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Матеріали досудового розслідування у даному кримінальному провадженні виділено з кримінального провадження № 0001158 від 26.08.2022 за ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 28 ч. 7 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2, ч. 1 ст. 438 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно з ст.ст. 1, 2 Конституції України, Україна є суверенною, незалежною та унітарною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до статті 5 Конституції України, носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.

Статтею 19 Конституції України встановлено один із основних загальних засад правового порядку в Україні, який ґрунтується на принципах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Статтею 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.

Відповідно до статей 132-134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території. До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь. Місто Севастополь має спеціальний статус, Автономна Республіка Крим (далі - АР Крим) є невід`ємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання.

У період незалежності України російська федерація та її представники систематично, цілеспрямовано вели агресивну політику щодо України, проводили підривну діяльність проти вказаної держави, закладаючи підґрунтя економічного ослаблення України, дискредитації її у міжнародних торгівельних відносинах, штучно створюючи перепони на шляху руху України до вступу у НАТО, інтеграції у Європейський економічний союз, постійно посягали на суверенітет, територіальну цільність та недоторканість України, не визнавали її кордонів, приймали рішення та вчиняли дії, що загрожували обороноздатності, державній та економічній безпеці України.

Російською федерацією постійно вживались заходи щодо ескалації збройної агресії проти України, нав`язування сепаратизму, провокування міжнаціональних і міжконфесійних конфліктів, масових безпорядків, що загрожує безпеці, життю і здоров`ю громадян, державному суверенітету, конституційному ладу та територіальній цілісності України.

Продовжуючи реалізацію злочинного плану, з метою створення приводів для ескалації конфлікту і спроби виправдання своєї агресії перед громадянами України, рф та світовою спільнотою, 21 лютого 2022 року рф визнано так звані «Донецьку народну республіку» та «Луганську народну республіку» незалежними державами.

22 лютого 2022 року президент російської федерації, реалізуючи злочинний план, направив до ради федерації звернення про використання збройних сил рф за межами рф, яке було задоволено.

24 лютого 2022 року о 5 годині президент російської федерації оголосив про рішення розпочати військову операцію в Україні.

У подальшому, в цей же день на виконання злочинного наказу вищого політичного керівництва рф військовослужбовці зс та інших воєнізованих формувань рф, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій, Київській, Донецькій і Луганській областях, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти, у тому числі шляхом застосування оперативно-тактичних ракет (включаючи застосування засобів ведення війни, заборонених міжнародним правом) по позиціям ЗС України та об`єктах цивільної інфраструктури, здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Окрім того, перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і рф 1997 р. та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

15.03.2022 Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 14.03.2022 р. № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким передбачено його продовження з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 року строком на 30 діб.

21.04.2022 Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 18.04.2022 р. №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким передбачено його продовження з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 року строком на 30 діб.

22.05.2022 Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 17.05.2022 р. №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким передбачено його продовження з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 року строком на 90 діб.

15.08.2022 Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 12.08.2022 р. №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким передбачено його продовження з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 р. строком на 90 діб.

17.11.2022 Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 07.11.2022 р. № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким передбачено його продовження з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 р. строком на 90 діб.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон) тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п.п. 6, 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону № 1207-VII, окупаційна адміністрація рф - сукупність державних органів і структур рф, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних рф самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Тимчасова окупація російською федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав.

Пунктом 7 частини 1 статті 1-1 Закону визначено поняття «тимчасово окупована Російською Федерацією територія України» та встановлено, що це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Статтею 3 Закону встановлено перелік територій, які вважаються «тимчасово окупованою територією». Такою територією визначається:

1) сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях;

2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території інших тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України;

3) інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію указом Президента України.

Згідно з Резолюцію Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй "Агресія проти України" A/RES/ES-11/1 від 2 березня 2022 року, визнається, що Росія вчинила агресію проти України, порушивши базові норми ООН.

Проміжним рішенням Міжнародного суду Організації Об`єднаних Націй від 16 березня 2022 року, констатовано факт вторгнення Росії на територію України.

Крім того, преамбулою Закону встановлено, що збройна агресія Російської Федерації розпочалася з неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів збройних сил та інших силових відомств Російської Федерації, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності, а 24 лютого 2022 року переросла в повномасштабне збройне вторгнення на суверенну територію України.

Російська федерація чинить злочин агресії проти України та здійснює тимчасову окупацію частини її території за допомогою збройних формувань російської федерації, що складаються з регулярних з`єднань і підрозділів, підпорядкованих Міністерству оборони російської федерації, підрозділів та спеціальних формувань, підпорядкованих іншим силовим відомствам російської федерації, їхніх радників, інструкторів та іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих російською федерацією, а також за допомогою окупаційної адміністрації російської федерації, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні російській федерації самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з початку березня 2022 року військовослужбовцями збройних сил країни агресора - російської федерації, у силовому виді за допомогою військової техніки шляхом вторгнення, було захоплено - окуповано окрему територію міста Маріуполя Донецької області.

Приблизно 05.03.2022 ними окуповано смт Мангуш Маріупольського р-ну Донецької обл. Для запровадження та утримання у незаконний спосіб місцевих мешканців вказаних населених пунктів військовослужбовці російської федерації та інших військових формувань, контрольованих державою-агресором, з метою повного контролю над захопленою територією, використовуючи силу та вогнепальну зброю на в`їздах та виїздах з території зазначених населених пунктів обладнали ворожі бойові озброєні блокпости, а також ними введено спеціальний режим переміщення місцевого населення окупованою територією.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 «Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10 вересня 2022 року» (в редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 13.09.2022), Мангушська селищна територіальна громада Маріупольського району Донецької області та Маріупольська міська територіальна громада Маріупольського району Донецької області внесена до вказаного переліку територіальних громад, розташованих в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) (п.п. 2, 3 п. 7 розділу ІІ Переліку).

Наступними редакціями вказаного переліку дані територіальні громади з нього не виключалась.

Таким чином, у зв`язку із веденням агресивної війни з боку російської федерації проти України, у березні 2022 року окрема територія м. Маріуполя Донецької області, а також смт Мангуша тимчасово окупована та збройними формуваннями російської федерації встановлено загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Після чого невстановленими досудовим розслідуванням особами з числа представників окупаційної влади російської федерації проведено роботу з виявлення осіб серед місцевого населення м. Маріуполь та Маріупольського р-ну Донецької обл., які б виконували організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції у правоохоронних, контролюючих, контролюючих, судових органах та незаконних органах влади, зокрема, в окупаційній місцевій адміністрації держави-агресора, а також здійснювали діяльність за відповідними напрямками у співпраці з ними.

При цьому, значна кількість громадян України з числа співробітників правоохоронних, контролюючих, судових органів та органів місцевої влади м. Маріуполь та смт Мангуш Донецької області, діючи між собою за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи кожен протиправний характер своїх дій, погодилися співпрацювати із окупаційною владою та виконувати вказівки та розпорядження представників окупаційної влади та військових посадових осіб зс рф. При цьому, зазначена група осіб розподілила між собою подальші ролі у реалізації вищевказаного спільного злочинного задуму.

Так, в один із днів у період з початку березня 2022 року по 12.07.2022 (більш точна дата органом досудового розслідування встановлюється) невстановлені особи із числа представників окупаційних сил російської федерації, запропонували громадянці України ОСОБА_6 обійняти керівну посаду в незаконному правоохоронному органі, а саме «мангушської державної податкової інспекції міністерства доходів днр».

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», правоохоронні органи це у тому числі інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Згідно з пп «б» абз. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», захисту підлягають працівники правоохоронних органів, зазначені у частині першій цього пункту, які беруть безпосередню участь у розгляді справ у провадженні у справах про адміністративні правопорушення.

При цьому, згідно із п. 20.1.41 ст. 192 Податкового кодексу України, функції центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, в частині забезпечення формування та реалізації податкової та митної політики уповноважений складати стосовно платників податків - фізичних осіб та посадових осіб платників податків - юридичних осіб протоколи про адміністративні правопорушення та виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення у порядку, встановленому законом.

Крім того, відповідно до пп «є» абз. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», захисту підлягають працівники правоохоронних органів, зазначені у частині першій цього пункту, які беруть безпосередню участь у нагляді і контролі за виконанням законів.

При цьому, п. 41.1.1 Податкового кодексу України, податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) є контролюючими органами щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи

Таким чином, на території України податкові органи є правоохоронними органами, у звязку з чим «мангушська державна податкова інспекція міністерства доходів днр» є незаконним правоохоронним органом.

При цьому, громадянка України ОСОБА_6 , яка постійно з 2014 року після тимчасової окупації м. Донецьк проживала на території м. Маріуполь Донецької області та тривалий період часу працювала заступником начальника Головного управління Державної податкової служби України у Донецькій області, була достеменно обізнана про те, що у 2014 році розпочалась збройна агресія російської федерації проти України, а також про те, що з 24.02.2022 вона переросла у широкомасштабне вторгнення військ рф на територію суверенної держави, до громадянства якої вона належить. Також ОСОБА_6 , об`єктивно розуміла зміст загальновідомих подій про те, що збройні формування російської федерації шляхом вчинення воєнного нападу захопили м. Маріуполь та Маріупольський р-н Донецької області та створили на окупованій території окупаційні адміністрації та незаконні правоохоронні органи.

Незважаючи на вказані факти, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянкою України, усвідомлюючи, що Україна є унітарною державою, її суверенітет України поширюється на всю територію держави, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, перебуваючи в тимчасово окупованому смт Мангуш Маріупольського р-ну Донецької області, керуючись корисливими мотивами, з метою сприяння представникам окупаційної влади та військовим посадовим особам зс рф у веденні агресивної війни проти України, а також допомоги агресору створити вертикаль незаконних органів управління та правоохоронних органів, діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленими працівниками правоохоронних, контролюючих, судових органів та незаконних органів влади м. Маріуполь Донецької області, які перейшли на бік ворога, нехтуючи при цьому положеннями Конституції України та вимогами інших законів України, погодилась виконувати відведену їй роль у реалізації спільного злочинного задуму та добровільно зайняла керівну посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території окупаційною адміністрацією держави-агресора, а саме «мангушській державній податковій інспекції міністерства доходів днр».

У подальшому, достовірно розуміючи, що на території Мангушської селищної територіальної громади Донецької області діє окупаційний режим, введений у зв`язку із захопленням військовослужбовцями та представникам збройних сил російської федерації території та державної влади у вказаному населеному пункті, всупереч передбаченого Законом України «Про державну службу» порядку, ОСОБА_6 приступила до виконання покладених на неї представниками рф організаційно-розпорядчих, адміністративно-господарських та правоохоронних функцій у незаконному правоохоронному органі - податковій інспекції, в які, окрім сприяння протиправній діяльності державі-агресору, входять: організація роботи «мангушської державної податкової інспекції міністерства доходів днр» та здійснення керівництва її діяльністю; призначення осіб на посади в інспекції; нарахування та стягнення податків і зборів мешканцям тимчасово окупованої Мангушської територіальної громади; проведення податкових перевірок суб`єктів господарювання, притягнення їх до юридичної відповідальності тощо.

Потім, 04.10.2022 президент рф підписав федеральний закон про ратифікацію договору між російською федерацією та «донецькою народною республікою» про прийняття в російську федерацію «донецької народної республіки» та утворення у складі російської федерації нового суб`єкта.

Цього ж дня він підписав федеральний конституційний закон про прийняття в російську федерацію «донецької народної республіки» та утворення в складі рф нового суб`єкта - «донецької народної республіки».

Після цього, 05.10.2022 федеральна податкова служба росії в умовах військового контролю збройних сил держави-агресора над вказаною територією та встановленого ними окупаційного режиму відкрила свої відділення на тимчасово окупованій території Донецької області. Зокрема, в тимчасово окупованому м. Маріуполь окупаційною адміністрацією створено незаконний правоохоронний орган, а саме «інспекцію федеральної податкової служби росії по м. Маріуполю днр».

При цьому, в один із днів у період з вересня 2022 року по 05.10.2022 (більш точна дата органом досудового розслідування встановлюється) невстановлені особи із числа представників окупаційних сил російської федерації, запропонували громадянці України ОСОБА_6 обійняти посаду виконуючої обов`язки начальника у незаконно створеному правоохоронному органі - «інспекції федеральної податкової служби росії по м. Маріуполю днр».

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянкою України, усвідомлюючи, що Україна є унітарною державою, її суверенітет України поширюється на всю територію держави, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, перебуваючи в тимчасово окупованому м. Маріуполь Донецької області, керуючись корисливими мотивами, з метою сприяння представникам окупаційної влади та військовим посадовим особам зс рф у веденні агресивної війни проти України, а також допомоги агресору створити вертикаль незаконних органів управління та правоохоронних органів, діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленими працівниками правоохоронних, контролюючих, судових органів та незаконних органів влади м. Маріуполь Донецької області, які перейшли на бік ворога, нехтуючи при цьому положеннями Конституції України та вимогами інших законів України, 05.10.2022 погодилась виконувати відведену їй роль у реалізації спільного злочинного задуму та добровільно зайняла посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території окупаційною адміністрацією держави-агресора, а саме «виконуючої обов`язки начальника інспекції федеральної податкової служби росії по м. Маріуполю днр».

У подальшому, достовірно розуміючи, що на території м. Маріуполь Донецької області діє окупаційний режим, введений у зв`язку із захопленням військовослужбовцями та представникам збройних сил російської федерації території та державної влади у вказаному населеному пункті, всупереч передбаченого Законом України «Про державну службу» порядку, ОСОБА_6 приступила до виконання покладених на неї представниками рф організаційно-розпорядчих, адміністративно-господарських та правоохоронних функцій у незаконному органі влади - інспекції федеральної податкової служби, в які, окрім сприяння протиправній діяльності державі-агресору, входять: організація та провадження на принципах єдиноначальності загального керівництва та контролю за діяльністю інспекції; розподілення обов`язків між своїми заступниками; представлення на затвердження в вищий орган структури інспекції; затвердження штатного розпису та положення про структурні підрозділи, посадових регламентів державних цивільних службовців та посадових обов`язків її працівників; видання наказів, розпоряджень та надання вказівок з питань діяльності інспекції, що обов`язкові для виконання всіма державними цивільними службовцями та працівниками інспекції; призначення на посади та звільнення з посад службовців та працівників; вирішення у відповідності до законодавства рф питань, пов`язаних з проходженням державної цивільної служби в інспекції; притягнення у відповідності до законодавства рф працівників і службовців до дисциплінарної відповідальності тощо.

У такий спосіб ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді «виконуючої обов`язки начальника інспекції федеральної податкової служби росії по м. Маріуполю днр», діючи умисно за попередньою змовою групою осіб з іншими представниками окупаційної адміністрації, у тому числі з працівниками правоохоронних органів України, які перейшли на бік ворога, здійснює незаконні владні повноваження та правоохоронну діяльність на території м. Маріуполь Донецької області, а отже виконує організаційно-розпорядчі, адміністративно-господарські та правоохоронні функції.

Займаючи посаду «виконуючої обов`язки начальника інспекції федеральної податкової служби росії по м. Маріуполю днр» та керівну посаду в «мангушської державної податкової інспекції міністерства доходів днр» в незаконних правоохоронних органах і виконуючи організаційно-розпорядчі, адміністративно-господарські та правоохоронні функції стосовно мешканців Маріупольського району Донецької області, діючи за попередньою змовою групою осіб з іншими представниками окупаційної адміністрації, у тому числі з працівниками правоохоронних органів України, які перейшли на бік ворога, ОСОБА_6 провадить російську державну політику з питань доходів і зборів, а саме здійснює контроль та нагляд за додержанням законодавства рф про податки та збори, а також прийнятих у зв`язку із цим нормативних правових актів, правильністю нарахування, повнотою та своєчасністю плати в бюджетну систему рф податків, зборів та страхових внесків, а у випадках, передбачених законодавством рф, за правильністю нарахування, повнотою та своєчасністю оплати в бюджетну систему рф інших обов`язкових платежів; дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства рф, вимог актів валютного регулювання та валютного контролю; дотриманням вимог до контрольно-касової техніки, дотриманням порядку та умов її реєстрації та використання, а також повнотою обліку виторгу грошових коштів та використанням спеціальних банківських рахунків платіжними агентами, субагентами та постачальниками; проведенням всеросійських лотерей; здійснює бюджетні повноваження адміністратора доходів федерального бюджету, бюджету суб`єкту рф, місцевих бюджетів; здійснює державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб в якості індивідуальних підприємців та селянських (фермерських) господарств; реєструє контрольно-касову техніку, яка використовується організаціями та індивідуальними підприємцями у відповідності до законодавства рф; веде облік платників податків; веде єдиний державний реєстр юридичних осіб, єдиний державний реєстр індивідуальних підприємців та єдиний державний реєстр платників податків; веде облік сум податків, зборів, страхових внесків, які підлягають сплаті, та фактично надійшли в бюджет, а також сум пені, податкових санкцій; здійснює формування податкової статистики; моніторинг нарахувань та прогнозування надходжень податкових платежів та страхових внесків від великих платників податків; організацію та проведення заходів податкового контролю стосовно крупних платників податків; прийом податкових декларацій; сумісну звірку розрахунків по податках, зборах, страхових внесках, пенях, штрафах, відсотках; стягує нестачі, пені, відсотки та штрафи по податках, зборах та страхових внесках, пред`являє до судів загальної юрисдикції, верховний суд рф або арбітражні суди позови (заяви) тощо.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 знижує рівень захищеності життєво важливих інтересів людини і громадянина, суспільства і держави, за якого забезпечується сталий розвиток суспільства, його дії завдають шкоди верховенству державної влади її самостійності усередині країни; нерозривності взаємозв`язку всіх складових території держави, що характеризуються єдністю і не мають власного суверенітету; підготовленості держави до захисту від зовнішньої збройної агресії або збройного конфлікту; захищеності державного суверенітету, конституційного ладу, територіальної цілісності України, її економічного, оборонного потенціалу, правопорядку, життєво важливої інфраструктури та населення від розвідувально-підривної діяльності від іноземних спеціальних служб; захищеності інтересів України у сфері економіки.

Таким чином, за викладених вище обставин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у колабораційній діяльності, а саме у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Обставинами, що дають підстави підозрювати вказану особу у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, підтверджуються наступними матеріалами:

- повідомленням оперативного підрозділу про виявлення ознак злочину, а саме про добровільне зайняття громадянами України за попередньою змовою посад в незаконних органах, створених на тимчасово окупованій території Донецької області окупаційною адміністрацією;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , який будучи співробітником Державної податкової служби та особисто знайомим з підозрюваною, повідомив, що ОСОБА_6 добровільно зайняла посади в незаконних створених окупаційною адміністрацією правоохоронних органах, а саме «виконуючої обов`язки начальника інспекції федеральної податкової служби росії по м. Маріуполю днр» та керівну посаду в «мангушської державної податкової інспекції міністерства доходів днр»;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно якого вказаний свідок впізнав підозрювану;

- п`ятьма протоколами огляду комп`ютерних даних в електронній інформаційно-телекомунікаційній мережі Інтернет, у тому числі проведених за участі свідка ОСОБА_8 , згідно яких ОСОБА_6 займає посади в незаконних податкових органах «днр», які здійснюють правоохоронні функції;

- протоколом огляду комп`ютерних даних в електронній інформаційно-телекомунікаційній мережі Інтернет, згідно якого інформація про незаконну діяльність підозрюваної розміщена на сайті «Миротворець»;

- особовою карткою на ім`я підозрюваної з реєстру Державної міграційної служби України, згідно якої він є громадянином України;

- повідомленням Адміністрації Державної прикордонної служби України, згідно якого підозрювана займає вказану посаду в незаконному органі;

- іншими матеріалами кримінального провадження, які у своїй сукупності підтверджують обґрунтованість підозри.

Таким чином, є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 12 до 15 років.

22.11.2022 складено та погоджено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 7 ст. 111-1 КК України, яке вручене у спосіб, передбачений для вручення повідомлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України у випадку неможливості вручення письмового повідомлення про підозру в день його складення воно здійснюється у спосіб, передбачений Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч. 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 Кодексу, зокрема ст. 135 КПК України.

Вручити письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 поштовим зв`язком не виявляється за можливе, оскільки відповідно до комп`ютерних даних, що місця на офіційних сайтах АТ «Укрпошта» та ТОВ «Нова Пошта», через тимчасову окупацію м. Маріуполь та смт Мангуш дані установи не здійснюють відправку кореспонденції до вказаного населеного пункту.

Ідентифіковані (підтверджені) контакти електронної пошти, факсимільного зв`язку, номеру телефону і телеграмного зв`язку ОСОБА_6 відсутні.

Таким чином, здійснити повідомлення про підозру шляхом безпосереднього вручення, надіслання поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення повідомлення по телефону або телеграмою неможливо.

Враховуючи викладене, повідомлення про підозру ОСОБА_6 у відповідності до ч. 8 ст. 135 КПК України 24.11.2022 опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та 25.11.2022 - в газеті «Урядовий кур`єр», яка згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1425-р «Про друкований засіб масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, в якому у 2022 році розміщуються повістки про виклик осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, та інші відомості» є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження в якому у 2022 році розміщуються повістки про виклик осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, та інші відомості.

Таким же способом 25.11.2022 опубліковано повістку прокурора про виклик ОСОБА_6 до слідчого на 28, 29, 30 листопада 2022 року.

Одночасно 25.11.2022 слідчим для здійснення захисту підозрюваної залучено захисника, якому теж було вручено повідомлення про підозру та вказану повістку про виклик.

Однак, у вказані дати підозрювана не з`явилась, про причини неявки не повідомила, у зв`язку з чим слідчим складено відповідний рапорт про її неявку.

Крім того, відповідно до повідомлення Державної прикордонної служби України, за останні 5 років підозрювана неодноразово перетинала лінію розмежування з тимчасово окупованою територією та державний кордон України.

Ураховуючи викладене, постановою слідчого від 09.12.2022 підозрювану оголошено у розшук, проведення якого доручене Департаменту захисту інтересів суспільства і держави Національної поліції України.

На сьогоднішній день виникла необхідність в обранні відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває, а обрання підозрюваній більш м`якого запобіжного заходу може перешкодити об`єктивному розслідуванню кримінального провадження.

Підставою обрання запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 7 ст. 111-1 КК України та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник у судовому засіданні заперечилв щодо задоволення клопотання, оскільки його процесуальна позиція не погоджена із підзахисною.

Заслухавши пояснення прокурора, захисника, дослідивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, CampbellandHartleyv. theUnitedKingdom), п. 32, Series А, № 182).

Крім того, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Виходячи з наявних в матеріалах даних, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Також, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав, з якими закон пов`язує можливість вирішення питання про обрання особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Згідно з ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якої підозрюється особа.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. Зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Також слідчий суддя вважає доведеним наявність такого з ризиків, як можливість з боку підозрюваної переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки встановлено, що підозрювана ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території, що стверджується постановою слідчого від 09.02.2023 року про оголошення ОСОБА_6 у розшук ( а.с. 100).

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , слідчий суддя відповідно до ст. 177, 178 КПК України враховує тяжкість покарання за ч. 2 ст. 28 ч. 7 ст. 111-1 КК України, перебування підозрюваного на тимчасово окупованій території, у зв`язку з чим остання була оголошена у розшук та вважає наявними підстави для обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання його подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

При цьому, слідчим суддею не вирішується питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою разом із визначенням розміру застави відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, оскільки відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України лише після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 309, 194, 532, 534 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення Російською Федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Обрати підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1