"09" лютого 2023 р. Справа № 363/2809/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Вишгороді клопотання прокурора Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за № 0000247 від 08.12.2012 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшли клопотання прокурора Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за № 0000247 від 08.12.2012 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Клопотання обґрунтовані тим, що ОСОБА_4 в межах здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000247 від 08.12.2012 року 17.01.2013 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України. Того ж дня підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в розшук, досудове розслідування зупинено.

Заслухавши прокурора на підтримання клопотань, дослідивши подані матеріали, суд дійшов наступного.

Встановлено, що слідчим відділенням розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Вишгородського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000247 від 08.12.2012 року за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

17.01.2013 року старшим слідчим Вишгородського РВ ГУМВС України в Київській області винесено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке останньому жодним чином не оголошено та не вручено.

17.01.2013 року старшим слідчим Вишгородського РВ ГУМВС України в Київській області винесено постанову, якою оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_4 ..

З матеріалів клопотання вбачається, що підозрюваний ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , н.т. НОМЕР_1 .

Так, відповідно до п.п. а та b ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права , як бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього , мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.

За ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

У наведених положеннях Закону визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, на стадії повідомлення про підозру.

Водночас, в матеріалах справи відсутні докази про вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру від 17 січня 2013 року у кримінальному провадженні № 0000247, як і відсутні відомості про вжиття заходів для вручення такого повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК для вручення повідомлень, в разі не встановлення місцезнаходження особи.

До матеріалів клопотань не долучено жодних доказів направлення повісток про виклик ОСОБА_5 до органу досудового розслідування за місцем його проживання, та результатів такого направлення, або виклику ОСОБА_5 до органу досудового розслідування іншими передбаченими КПК України засобами.

Доводи клопотання про те, що ОСОБА_5 переховується від органів досудового слідства, належними і допустимими доказами в суді не підтверджено.

Так, відповідно до правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду від 18.09.2018 року в справі 346/883/15-к під ухиленням від слідства або суду слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, імітація своєї смерті тощо).

Разом з тим, в матеріалах клопотання відсутні та в суді не доведено, що слідчим добросовісно, ефективно й належним чином, з дотриманням вимог Закону здійснювалися заходи забезпечення кримінального провадження передбаченні ст.ст. 132-145 КПК України, зокрема: здійснено виклики, здобуто підтвердження отримання повістки особою під розпис, ініційовано приводи та накладення грошових стягнень, з метою дієвості провадження.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 4 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зазначені у клопотанні є лише припущеннями слідчого та прокурора, не доведено жодними доказами, наявність цих ризиків не встановлено в ході судового розгляду клопотань.

З огляду на подані суду матеріали, враховуючи конкретні обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, дані про особу підозрюваного, відсутність будь-яких доказів на підтвердження обставин, які необхідно на підставі ч. 4 ст. 189 КПК України довести прокуророві при розгляді клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу суд доходить висновку про відсутність підстав для тримання ОСОБА_5 під вартою та відсутність підстав вважати, що останній переховується від слідства.

Оскільки клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою надійшли одночасно, їх розгляд взаємопов`язаний і взаємозалежний, у зв`язку з відсутністю підстав для задоволення першого з цих клопотань, у задоволенні другого теж слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 177-178, 189-190 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотань прокурора Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за № 0000247 від 08.12.2012 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1