Справа № 509/1607/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року слідчий суддя Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника, адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь, клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУ ОСОБА_4 , погоджене з процесуальним керівником прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045 від 04.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Овідіополь, громадянина України, українця за національністю, що має середню-спеціальну освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, працює за наймом по будівельним роботам, який не має на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000045 від 04.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

В відповідності до наданого клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи протиправний умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут психотропних речовин, у невстановлений слідством час, місці та спосіб, в невизначеній кількості, придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (хімічна назва: 1-феніл-2-піролідін-1-іл-пентал-1-он), яку з метою подальшого збуту, почав зберігати та перевозити із собою, незалежно від місця де він знаходився.

01.03.2023 близько о 14 години 00 хвилин, ОСОБА_5 маючи протиправний умисел на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, шляхом телефонних дзвінків, домовився зі свідком ОСОБА_7 про збут останньому, за матеріальну плату у вигляді грошових коштів в розмірі 800 гривень, вказаної психотропної речовини. Після чого 01.03.2023 приблизно о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 самостійно прибув до місця мешкання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_3 , перебуваючи біля вказаного буднику, ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_7 .. Продовжуючи свій умисел на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, ОСОБА_5 здійснив продаж (збут), тобто передав свідку ОСОБА_7 згорток фіскального чеку «Ощадбанк», із вмістом речовини білого кольору в порошкоподібному та кристалічному стані, загальною масою речовини 0,041г, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP, кількісний вміст якої складає 0,0307г., за що ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 800 гривень.

Також, ОСОБА_5 маючи протиправний умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут психотропних речовин, у невстановлений слідством час, місці та спосіб, в невизначеній кількості, придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (сленгова назва «сіль»), що містить алкалоїдну основу, яку з метою подальшого збуту, почав зберігати та перевозити із собою, незалежно від місця де він знаходився.

Так, 29.03.2022 близько о 21 години 00 хвилин, ОСОБА_5 маючи протиправний умисел на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, шляхом телефонних дзвінків, домовився зі свідком, про збут останньому, за матеріальну плату у вигляді грошових коштів в розмірі 800 гривень, психотропної речовини, що містить алкалоїдну основу. Після чого, 29.03.2023 приблизно о 21 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 самостійно на автомобілі ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_1 прибув за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 , перебуваючи біля вказаного буднику, ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_7 .. Продовжуючи свій умисел на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP (сленгова назва «сіль»), що містить алкалоїдну основу, ОСОБА_5 здійснив продаж (збут), тобто передав свідку ОСОБА_7 згорток аркушу паперу, із вмістом речовини білого кольору в порошкоподібному та кристалічному стані, в якій є особливо небезпечна психотропна речовина, що містить алкалоїдну основу, за що ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 800 гривень.

29.03.2023 о 23 годині 50 хвилин ОСОБА_5 , було затримано у порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

30.03.2023 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Підозра відносно ОСОБА_5 , у вчиненні злочинів, на теперішній час, підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 04.02.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 07.12.2022 (в рамках кримінального провадження № 0000441 від 11.10.2022); протоколом огляду грошових коштів які будуть використані у проведенні оперативної закупки від 01.03.2023; протоколом огляду покупця та вручення грошових коштів від 01.03.2023; протоколом вручення покупцю технічних приладів фіксації від 01.03.2023; протоколом про результати проведення оперативної закупки від 01.03.2023; протоколом огляду свідка ОСОБА_7 від 01.03.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 01.03.2023; висновком судової експертизи наркотичних та психотропних речовин №СЕ-19/116-23/3502- НЗПРАП від 14.03.2023; протоколом обшуку а/м ВАЗ 2106 д/н 15491 ОА від 29.03.2023; протоколом огляду предмета згорток паперу що купив свідок ОСОБА_7 від 30.03.2023.

Відповідно ч. 5 ст. 12 КК України, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за ч.2 ст.307 КК України, за який законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В свою чергу, у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 177 КПК України під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, які дають підстави вважати про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що унеможливлює застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу під час досудового розслідування, а саме: п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування, так як він не має постійного джерела доходів, та самостійно вказав на вживання наркотичних засобів, що вказує на асоціальний образ життя, та постійні пошуки наркотичних речовин, що може вплинути на бажання особи нести відповідальність, а тому і спонукатиме до переховування. Також усвідомлюючи ймовірну тяжкість покарання, підозрюваний може переховуватись з метою уникнути покарання; п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме в зв`язку з тим, що на даний час триває досудове розслідування, може з`явитись необхідність у винайдені ще не встановлених речових доказів, які ОСОБА_5 перебуваючи на волі, може знищити чи сховати; п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, адже усвідомлює хто серед його знайомих міг виступати в ролі інформаторів та покупця, що дає можливість вчинювати незаконний вплив на учасників процесу, перебуваючи на волі; п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього, як на підозрюваного у кримінальному провадженні в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу; п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України: ОСОБА_5 може вчинити інші кримінальні правопорушення, адже після вчинення злочину за ч. 2 ст. 307 КК України від 01.03.2023, підозрюваний продовжив незаконне поводження із наркотичними засобами, та вчинив наступний епізод. Окрім цього, за наявною військовою агресією з боку Росії проти України, суттєво обмежують можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршується криміногенна обстановка. Вказаний ризик підтверджує те, що теперішня криміногенна обстановка в Україні може схилити особу до нового злочину.

Таким чином, слідчий вважає, що підстави обрання виключного запобіжного заходу підозрюваному є цілком обґрунтованими, а застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, просили обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, захисника та підозрюваного, дослідивши додані до клопотання докази, вважаю, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків.

Відповідно до ч.1, ч.4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.9 Конституції України міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваних, але і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Відтак, враховуючи наявні у слідчого судді матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey), слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч.1 ст.176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

При цьому, ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч.1 ст.177 КПК України. Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема й у випадку застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, однак перед слідчим суддею повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним такі дії в майбутньому, в зв`язку з чим, слідчим суддею повинен бути обраний такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваного.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно ч. 5 ст. 12 КК України, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за ч.2 ст.307 КК України, за який законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлені ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: може незаконно впливати на свідків з метою зміни показів; може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється скоєні тяжкого злочину, разом з тим підозрюваний не має міцного соціального статусу, офіційно не працевлаштований, з метою уникнення кримінальної відповідальності та призначеного покарання в подальшому може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також незаконно впливати на потерпілих у цьому ж провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відтак, на думку слідчого судді, з огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються особи підозрюваного, а також наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, досягнути мети застосування запобіжного заходу, а саме забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, підстави обрання виключного запобіжного заходу підозрюваному є цілком обґрунтованими, а застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», яка 11.09.1997 набрала чинності для України (пункт «с» частини 1 статті 5 Конвенції).

При цьому, слідчий суддя зазначає, що інкриміноване за обставинами даного кримінального провадження підозрюваному кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, в обов`язковому порядку вимагає від слідчого судді визначення відповідного розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, у випадку якщо слідчий суддя прийде до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя знову ж таки наголошує, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для підозрюваного не буде безальтернативною, оскільки передбачатиме можливість внесення останнім відповідного розміру застави.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

За таких обставин, беручи до уваги фактичні обставини даного кримінального провадження та встановлені в ході розгляду даного клопотання ризики, слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваного слід визначити відповідний розмір застави у 40 (Сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107.360 (Сто сім тисяч триста шістдесят) гривень, що на думку слідчого судді, буде в повній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного, у випадку її внесення.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУ ОСОБА_4 , погоджене з процесуальним керівником прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045 від 04.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , задовольнити частково.

Застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ Одеський Слідчий Ізолятор строком на 60 днів, до 23 години 50 хвилин 28.05.2023 року.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 40 (Сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107.360 (Сто сім тисяч триста шістдесят) гривень.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , строком до 28.05.2023 року, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого СВ відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 за першою вимогою у період часу з внесення застави до закінчення досудового розслідування;

- не відлучатися із Одеського району без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та контактних номерів телефонів.

- утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.ч.8,10,11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 28.05.2023 р. о 23 годині 50 хвилин.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 03.04.2023 р. о 09.10.

Слідчий суддя ОСОБА_1