Номер провадження: 11-сс/813/168/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2023 року Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

за участі

секретаря

судового засідання : ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

адвоката: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000782 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 05 січня 2023 року, якою продовжено строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стара Богданівка Чімішлійського району Республіки Молдова, громадянина України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 05 січня 2023 року продовжено ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 05 березня 2023 року.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 05 січня 2023 року та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_9 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі або застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі від 80 до 300 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Вважає, що з огляду на міцність соціальних зв`язків, постійного місця проживання, наявності джерела доходу, дитини на утриманні, до підозрюваного ОСОБА_10 можна застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, або визначити розмір застави.

Вказує, що жодної обґрунтованої обставини, на підставі якої слідчий дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків або посилання на матеріали клопотання слідчого не містять.

Зазначає, що скоєне підозрюваним правопорушення не є умисним.

ОСОБА_9 має міцні соціальні зв`язки: дружина, дитина та робота на якій він позитивно характеризується, тому ризик переховування може бути нівельований застосуванням домашнього арешту.

Перебуваючи під домашнім арештом, ОСОБА_9 не зможе здійснювати будь який вплив на потерпілу.

Потерпіла написала заяву, в якій стверджує про відсутність претензій до ОСОБА_9 та просить не обирати тримання під вартою. Будь- який вплив на потерпілу виключений.

ОСОБА_9 має допомагати сім`ї загиблого ОСОБА_11 для чого ОСОБА_9 необхідно надалі працювати.

Підозрюваний не переховувався від органів досудового розслідування та суду, не впливав незаконно на інших учасників.

ОСОБА_12 був допитаний в якості підозрюваного . Надав свідчення вчинення ним кримінального правопорушення, які повністю збігаються з матеріалами кримінального провадження, тим самим проявляє своє сприяння розслідуванню та нівелює заявлені прокурором ризики.

Аналіз поведінки ОСОБА_9 в аспекті вказаних обставин також свідчить про відсутність потреби застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

ОСОБА_9 постійно проживає у одному і тому ж місці, одружений, має сина 2009 р.н., забезпечує себе та свою родину , так як має постійне місце роботи з достатнім розміром доходу (працює з 30.11.2016 р. у виробничому підрозділі служби локомотивного господарства «Локомотивне депо Одеса-Сортувальна» РФ «Одеська залізниця» AT «Укрзалізниця») та являється єдиним годувальником в родині. За місцем проживання та роботи характеризується винятково позитивно.

Стороною обвинувачення не доведені ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави.

Жодним чином необґрунтовано та не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання ризикам та в доданих до клопотання матеріалах дані про такі обставини відсутні.

Вважає, що наявні підстави для застосування у відповідності до ч.4 ст.194 КПК України більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Позиції учасників судового розгляду.

Адвокат ОСОБА_7 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 .

Адвокат ОСОБА_8 належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився , заяви про відкладення апеляційного розгляду не подавав.

Підозрюваний ОСОБА_9 заяву про участь у судовому засіданні під час апеляційного розгляду не подавав.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, які надійшли із суду першої інстанції та перевіривши доводи апеляційної скарги , апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду.

Частина 1ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вбачається, що у провадженні СУ ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000782, в якому 09.11.2022 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, якщо вони спричинили смерть потерпілого.

Ухвалою слідчого судді від 11.11.2022 року до ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави до 06.01.2023 року.

Зважаючи на те, що ОСОБА_13 пред`явлена підозра у вчиненні інкримінованого злочину, що спричинив загибель людини, слідчий суддя вказав на наявність підстав, передбачених ч. 4 ст. 183 КК для того, щоб не визначати розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді від 05.01.2023 року строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні продовжено до 09.03. 2023 року.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді від 05.01.2023 року продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 05.03.2023 року.

Відповідно до приписів ч 3, 4 ст. 183 КПК України питання застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину , який спричинив загибель людини вирішується саме при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а не при продовженні строку його застосування, відтак доводи апелянта про необхідність апеляційним судом визначити розмір застави на стадії продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою не є прийнятними.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК на даній стадії кримінального провадження встановлена слідчим суддею при розгляді клопотання і підтверджена відомостями, що містяться у доданих до клопотання доказах.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання перевірив достатність доказів, що свідчить про вірогідність причетності підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, продовжуючи строк дії запобіжного заходу має перевірити чи не зменшилися на цій стадії судового розгляду встановлені раніше ризики і чи зможе більш м`який запобіжний захід запобігти цим ризикам.

Крім тяжкості покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим, на стадії продовження запобіжного заходу враховується і сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України та відомості, що характеризують особу обвинуваченого.

Застосування запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Тобто в даному випадку слідчий суддя має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного .

Як видно із ухвали, що оскаржується, приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 слідчий суддя виходив із того, що існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КПК та фактично врахував інші відомості, що передбачені ст. 178 КПК, дійшов висновку, що ризики, як були встановлені при обранні запобіжного заходу , визначені п 1, 4 ч.1 ст. 177 КПК продовжують існувати, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти цим ризикам.

Доводи сторони захисту про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, апеляційний суд визнає необґрунтованими, оскільки більш м`який запобіжний захід, з великою вірогідністю може виявитися нездатним гарантувати запобігання встановленим ризикам на початковій стадії досудового розслідування кримінального провадження та зібрання доказів.

Апеляційний суд вважає, що, розглядаючи питання продовження строку дії запобіжного заходу відносно підозрюваного у виді тримання під вартою, слідчий суддя виконав вимоги ст.ст. 176-178, 199 КПК , які регламентують застосування запобіжного заходу.

Твердження апеляційної скарги про недоведеність існування ризиків є безпідставними, адже при вирішенні питання про обрання та продовження запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про продовження існування раніше встановлених ризиків чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, а не факту конкретного їх вчинення.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить із того, що тяжкість покарання, якому може бути піддана обвинувачена особа , можна законно розглядати, як таку, що може спонукати її до втечі.

Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Враховуючи, що ОСОБА_13 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1КК за яке, в разі доведеності його вини, передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, є вірогідним продовження існування ризику того, що підозрюваний, може вдатися до спроб переховуватися від органів досудового розслідування і суду .

При застосуванні та продовженні строку дії обраного запобіжного заходу підлягає врахуванню не тільки формальні критерії тяжкості злочину , визначені ст. 12 КК України , а і обставини вчинення конкретного кримінального правопорушення, зокрема те , що ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, що спричинив загибель людини за кваліфікуючою ознакою у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, який є джерелом підвищеної небезпеки та потребує від водія великої відповідальності та уважності під час його керування.

Натомість ОСОБА_9 , будучи особою, яка керує джерелом підвищеної небезпеки, підозрюється у тому, що допустив свідоме нехтування заходами безпеки та усвідомлюючи свій стан сп`яніння, керував автомобілем , чим в подальшому заподіяв смерть людині, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність його дій .

Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Враховуючи , що досудове розслідування кримінального проводження перебуває на початковій стадії збору доказів, то вірогідним є продовження існування ризику перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

Надання підозрюваним наразі показів щодо обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення , не свідчить про зменшення зазначеного ризику на цій стадії досудового розслідування.

Наведені в апеляційній скарзі доводи про те, що підозрюваний має дитину, сім`ю, працевлаштований до затримання, фактично були враховані слідчим суддею .

Посилання захисника на наявність заяви дружини загиблого про відсутність претензій до ОСОБА_9 ( яка відсутня у матеріалах провадження і не додана до апеляційної скарги) не може бути визнано достатньою підставою для висновку про те, що встановлені на стадії застосування запобіжного заходу ризики наразі знівельовані або значно зменшилися.

Соціальні зв`язки підозрюваного, відомості про його працевлаштування та характеристику апеляційний суд враховує, але відсутність судимостей, місце проживання, та позитивні характеристики апеляційний суд враховує, але ці обставини , не є беззаперечно стримуючими факторами, які би спростували продовження існування ризиків можливого вчинення підозрюваним спроб ухилення від органів досудового слідства та суду, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наведені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути визнані запорукою належної процесуальної поведінки підозрюваного під час проведення досудового розслідування, а відтак не можуть бути визнані підставою для зміни запобіжного заходу відносно нього на більш м`який.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги захисника задоволенню не підлягають.

У разі настання обставин , які свідчать про нівелювання врахованих раніше ризиків сторона захисту має право звернутися до слідчого судді із клопотанням про зміну запобіжного заходу

Керуючись ст. 183, 196, 199, 404, 405, 407, 419, 422, 376 ч.2 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Залишити без змін ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 05 січня 2023 року, якою стосовно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4