Справа № 303/2947/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 квітня 2023 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному 07.02.2023 до ЄРДР за №0000176 відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 186 ч.4, 336 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення прокурора ОСОБА_5 ,

з боку сторони захисту обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисників: адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

До Мукачівського міськрайонного суду надійшло кримінальне провадження, внесене 07.02.2023 до ЄРДР за №0000176 відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.186 ч.4, 336 КК України.

У підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження вважали за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

В ході проведення підготовчого судового засідання в даному кримінальному провадженні, прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_8 подано та підтримано клопотання про продовження застосування відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обраних останнім на стадії досудового розслідування запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, які мотивовані продовженням існування визначених п.1-3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України ризиків, недостатністю, для запобігання останнім, застосування щодо обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів.

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , кожен окремо, заперечили щодо заявленого клопотання, просили суд обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Вказали, що мають бажання бути мобілізованими до лав ЗСУ для захисту Батьківщини від агресора.

Адвокат ОСОБА_7 підтримала позицію свого підзахисного. Окрім того, як на підставу для зміни ОСОБА_4 запобіжного заходу, просила врахувати особу обвинуваченого, який позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки (одружений, є батьком 2-х малолітніх дітей), приймає участь в здійсненні догляду за матір`ю, яка є інвалідом, а також факт відшкодування ОСОБА_4 завданої ОСОБА_9 шкоди, відсутність в останнього претензій матеріального та морального характеру.

ОСОБА_6 вказав на відсутність підстав для подальшого продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу тримання під вартою, так як заявлені прокурором ризики є надуманими та ніякими доказами не підтверджені, спростовуються ставленням ОСОБА_10 до вчиненого, проявом якого є визнання останнім вини в скоєному, сприянні розкриттю злочину та відшкодуванні потерпілому завданої кримінальним правопорушенням шкоди. Адвокат зазначає, що сам по собі факт вчинення тяжкого злочину не може бути підставою для продовження тримання ОСОБА_10 під вартою.

У зв`язку з викладеним, захисник наголошує, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний період доби буде достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_3 покладених на нього обов`язків.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.

Кримінальне провадження підсудне Мукачівському міськрайонному суду Закарпатської області, обвинувальний акт складено у відповідності до положень КПК України, підстав для закриття кримінального провадження судом під час підготовчого судового засідання не встановлено, відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до судового розгляду.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 запобіжного заходу, суд приходить до наступного.

Так, під час розгляду клопотання встановлено, що відповідно до ухвали слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 09.02.2023 (справа №303/1063/23; 1-кс/303/165/23) до ОСОБА_3 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09.04.2023 року. Згідно даної ухвали, при вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу, встановлено існування ризиків, передбачених п. 2, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 09.02.2023 (справа №303/1063/23; 1-кс/303/163/23), підозрюваному ОСОБА_4 також обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 09.04.2023 року, з встановленням існування ризиків, передбачених п. 2, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України.

При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, суд має перевірити обставини, зазначені у ч.3 ст.199 КПК України на предмет того чи виправдовують вони подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Згідно із вимогами ч.5 ст.199 КПК України суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Як встановлено в ч.1, 3 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи обсяг пред`явленого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачення, є достатні підстави вважати, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує останнім у разі визнання винуватими у кримінальному правопорушенні, дані особи можуть переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

Також, суд вважає, що прокурором доведено існування ризику, визначеного п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 інших кримінальних правопорушень, так як останній в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, не має місця роботи, постійного джерела доходу, у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки (неодружений, дітей чи інших осіб, які б перебували на його утриманні, не має). При цьому, ризик вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення, обґрунтований стороною обвинувачення виключно фактом вчинення останнім тяжкого злочину в умовах воєнного стану, без відповідного обґрунтування даного твердження та, з огляду на встановлені відомості щодо особи обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності не притягався, характеризується з позитивної сторони, суд вважає надуманим.

Ризики, передбачені п.2-3 ч.1 ст.177 КПК України, встановлені при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з огляду на встановлені в ході судового розгляду відомості, наразі або змінилися (зменшилися), або перестали взагалі існувати.

Так, ризик передбачений п.2 ч.1 ст.177 КК України, встановлений слідчим суддею під час досудового розслідування кримінального провадження, який полягає в існуванні можливості ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з огляду на перебування кримінального провадження на стадії судового розгляду, суд вважає таким, що перестав існувати.

При наданні оцінки ступеню ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, суд, з огляду на надані суду відомості, що підтверджують вжиття обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заходів щодо відшкодування завданої потерпілому ОСОБА_9 шкоди, відсутність в останнього претензій матеріального та морального характеру, приходить до переконання що ризик впливу обвинувачених на потерпілого якщо і не перестав існувати, є таким що значно зменшився. При цьому, з огляду на ненадання стороною обвинувачення відомостей щодо свідків, які підлягають допиту в ході судового провадження, суд вважає недоведеним існування даного ризику.

Попри існування вищевказаних ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає, що прокурором не доведено обставин, передбачених п.3 ч.1 ст.194 КПК України, що, у даному конкретному випадку, є недостатнім застосування до обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів, виходячи з наступного.

Так, у відповідності з п. 80 рішення Європейського Суду з прав людини від 10 лютого2011 року у справі «Харченко проти України» при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно із ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, що може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчий суддя, згідно із ст.194 ч.4 КПК України, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання.

Перевіряючи наявність законних підстав вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою буде достатнім для запобігання встановленим ризикам кримінального провадження, судом, відповідно до ст.178 КПК України, оцінено в сукупності фактори, пов`язані з характером особи як обвинуваченого ОСОБА_3 , так і ОСОБА_4 , особистими та соціальними обставинами їх життя, сімейними зв`язками та зв`язками з суспільством, бажанням бути мобілізованими до лав ЗСУ, а також ставленням до вчиненого, а відтак суд приходить до висновку про можливість застосування до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби, який на переконання суду в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку обвинувачених та передбачить запобігання визначених ст. 177 КПК України ризиків.

При цьому, відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, суд вважає необхідним покласти на обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обов`язки: прибувати за кожною вимогою суду; здати на відповідальне зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну; не залишати місце проживання в період часу з 21 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. ранку наступного дня.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 314, 316, 369, 371, 372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта в кримінальному провадженні, внесеному 07.02.2023 до ЄРДР за №0000176 відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 186 ч.4, 336 КК України на 14 год.00 хв. 12 квітня 2023 року.

Викликати для участі у судовому засіданні прокурора, обвинувачених, захисників та потерпілого.

У задоволенні клопотання прокурора Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_5 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 відмовити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 02 червня 2023 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки:

- прибувати за першою вимогою суду;

- не залишати місце проживання: АДРЕСА_1 , в період часу з 21 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. ранку наступного дня, без дозволу суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Обов`язки покладаються на підозрюваного до 02 червня 2023 року.

У задоволенні клопотання прокурора Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_5 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 відмовити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 02 червня 2023 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати за першою вимогою суду;

- не залишати місце проживання: АДРЕСА_2 , в період часу з 21 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. ранку наступного дня, без дозволу суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на Мукачівський РУП ГУНП в Закарпатській області.

На ухвалу суду, в частині застосування запобіжного заходу, може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду ОСОБА_1