Справа № 307/2022/22
Провадження № 1-кп/307/173/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2023 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3

ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6

ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, кримінальне провадження за № 0000042, про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, неодруженого, сезонного робітника, раніше не судимого, та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, із повною загальною середньою освітою, неодруженого, сезонного робітника, раніше не судимого

обох у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

24 січня 2022 року, з 02.11 по 02.19 год., ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , знаходячись у приміщенні АЗС «Вакос», по вулиці Центральній, 328, в с. Вільхівці, Тячівського району, умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, зневажаючи на та ігноруючи існуючі правила та норми поведінки в суспільстві вчинили хуліганство з особливою зухвалістю за наступних обставин.

Критичного дня, о другій годині три хвилини, обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 разом із трьома своїми знайомими прийшли на АЗС «Вакос», де в цей час знаходилися потерпілий ОСОБА_8 та його знайомий ОСОБА_9 , які сиділи за столом. У 02.11.50 год. до них підійшов ОСОБА_6 і почав з ними розмовляти. Майже відразу за ним підійшов і ОСОБА_7 який почав кричати, вдарив рукою по столу, виражався на адресу ОСОБА_10 нецензурною лайкою. Не заважаючи на втручання їхнього знайомого, який намагався припинити сварку, ОСОБА_6 схопив ОСОБА_10 за одяг, повалив на підлогу та потягнув у коридор. Бочок у цей час наніс ОСОБА_10 два удари ногою по тулубу. Коли знайомі обвинувачених допомогли ОСОБА_10 звільнитися та зайти в зал, ОСОБА_6 у грубій, агресивній формі схопив за одяг потерпілого ОСОБА_5 , повалив його на підлогу та намагався витягнути в коридор, однак йому перешкодили його ОСОБА_11 - знайомі. Після нетривалої словесної суперечки, знайомі вивели обвинувачених із залу в коридор АЗС. У 02.15.30 год у зал зайшов Бочок, який почав викликати ОСОБА_12 на вулицю, агресивно наближаючись до нього. В цей час один із знайомих схопив його руками за тулуб і вивів із залу. З коридору ОСОБА_13 викрикував на адресу потерпілого нецензурні лайки, намагався прорватися до нього, долаючи опір знайомого. Коли це йому зрештою вдалося, ОСОБА_7 ногою наніс удар ОСОБА_12 в область голови, однак той в останній момент ухилився. Габор попросив ОСОБА_7 не бити потерпілого оскільки він є інвалідом, на що обвинувачений у нецензурній формі відповів, що йому однаково. Під час словесної суперечки ОСОБА_13 з ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , ОСОБА_11 скористався тим, що їхній знайомий, який утримував ОСОБА_7 відволікся, проскочив повз нього до залу і нанісши лівою рукою потерпілому удар в область шиї повалив його на підлогу. Обидва обвинувачені накинулися на ОСОБА_12 намагаючись нанести йому удари по різних частинах тіла, однак їм перешкодили їхні знайомі та працівник АЗС.

Своїми діями обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили злочин передбачений ч. 2 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав. Пояснив, що 24 січня 2022 року, після 01-ї год., він разом з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 приїхали на АЗС «Вакос», по вулиці Центральній, в с. Вільхівці. В приміщенні АЗС за столиком сиділи ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , який ображав їх нецензурними словами. Він підійшов до них та запитав чому вони так висловлюються в їхній бік. Потім він штовхнув ОСОБА_9 від чого той впав на підлогу. Він за одяг відтягнув його на двір, де вони штовхалися. Потім на двір вийшов ОСОБА_5 і почав їм погрожувати. Сказав, що вони не знають кого б`ють, зараз прийдуть і вас поб`ють. Коли ОСОБА_5 повернувся у приміщення, він також зайшов та штовхнув його з стільця, і потерпілий впав на підлогу. Він не бачив як ОСОБА_14 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_12 .

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав. Пояснив, що 24.01.2022, близько 02-ї години, він разом з ОСОБА_14 та іншими знайомими приїхали на АЗС «Вакос», у с. Вільхівці. ОСОБА_6 зайшов у середину, а коли вони також зайшли, то ОСОБА_11 розповів, що ОСОБА_9 та ОСОБА_5 ображали їх нецензурним словами. ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_10 і штовхнув його, а потім він також його штовхнув. Після цього їх вивели на двір, де ОСОБА_5 та ОСОБА_9 їм погрожували. Коли потерпілий і ОСОБА_6 зайшли у середину, останній штовхнув ОСОБА_12 і той впав на підлогу. Хлопці вивели ОСОБА_6 на вулицю. Він зайшов у зал і спочатку спробував нанести потерпілому удар по обличчю, але той прикрився рукою. Після цього він наніс йому два удари рукою по руці. Також наніс один удар ОСОБА_9 . Шкоду потерпілому не відшкодовував, оскільки не згідний з тією сумою, яку він запропонував. Вважає, що ті тілесні ушкодження, які він завдав ОСОБА_12 коштують набагато менше.

Розглянувши матеріали кримінального провадження суд приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їм злочину доведена повністю.

Крім їх особистого визнання це стверджується наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні показав, що 24.01.2022, близько 02-ї години, він з ОСОБА_9 пішли на каву в АЗС «Вакос», в с. Вільхівці. Через деякий час туди зайшли п`ять хлопців, серед яких були ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Через деякий час ОСОБА_6 почав розмовляти з ОСОБА_9 , а потім повалив його зі стільця на підлогу та за одяг витягнув у коридор де вони з ОСОБА_7 продовжували наносити йому тілесні ушкодження. Він попередив їх, що це працівник поліції. Потім вони всі повернулися у середину кафе, де ОСОБА_6 штовхнув його з стільця і повалив на підлогу. Хтось вдарив його ногою по обличчю. ОСОБА_7 наніс йому два удари. Після цього ОСОБА_9 нанесли декілька ударів по тілу і в область обличчя. Він з ОСОБА_9 до обвинувачених та його друзів не чіплялися. Моральну шкоду йому не відшкодували. За той час, який суд надав обвинуваченим для вирішення питання про відшкодування шкоди 26 грудня обвинувачені до нього не підходили і не пропонували жодних коштів. Він є інвалідом 2-ї групи.

Із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.01.2022 вбачається, що ОСОБА_5 просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , мешканця с. Добрянське, вул. Садова, який на АЗС в селі Вільхівці, 24.01.2022, близько 03-ї год., спричинив йому тілесні ушкодження.

Із відеозапису з камери спостереження, яка знаходиться у приміщенні АЗС «Вакос» вбачається, що у 02.03 год, 24.01.2022 у зал заходить 5 молодих людей серед яких ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Вони підходять до каси, роблять якісь замовлення, розмовляють між собою, ходять по залу. У Цей час потерпілий ОСОБА_12 та ОСОБА_9 сидять за столом. Обстановка спокійна. У 02.11.50 год. до них підійшов ОСОБА_6 і почав з ними розмовляти. Майже відразу за ним підійшов і ОСОБА_7 який почав кричати, вдарив рукою по столу, виражався на адресу ОСОБА_10 нецензурною лайкою. Один із знайомих обвинувачених, намагається припинити сварку. ОСОБА_6 , повалив ОСОБА_10 на підлогу де ОСОБА_7 наносить йому удар ногою. ОСОБА_6 хапає ОСОБА_10 за одяг та витягує в коридор. ОСОБА_7 наносить ОСОБА_10 ще один удар ногою. В коридорі відбувається сутичка. Потерпілий продовжує сидіти за столом. Кілька осіб, знайомі обвинувачених, намагаються заспокоїти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , однак вони не реагують. Габор заходить у зал, а за ним і ОСОБА_6 , який хапає потерпілого за одяг, валить на підлогу та намагається витягнути у коридор. Знайомий обвинуваченого перешкоджає ОСОБА_6 та захищає потерпілого. ОСОБА_6 знову хапає за одяг ОСОБА_10 та намагається витягнути у коридор. Знайомі обвинуваченого знову перешкоджають. Відбувається суперечка між обвинуваченими та потерпілим. Знайомі обвинувачених весь час стримують їх та не дають підійти до ОСОБА_10 та потерпілого. У 12.14.40 год. обвинувачені виходять у коридор, а потерпілий та ОСОБА_10 сідають за стіл. Обстановка за столом спокійна, вони нормально розмовляють із знайомими обвинувачених. У 02.15.14 год. знайомі обвинувачених виходять із залу. Потерпілий та ОСОБА_10 просять їх залишитися. Через 15 секунд у дверях з`являється ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які у грубій формі, з нецензурною лайкою, пропонують потерпілому та ОСОБА_10 вийти на вулицю. Один знайомий обвинувачених утримує ОСОБА_7 , який намагається вирватися та підійти до потерпілого та ОСОБА_10 , і витісняє його у коридор. В 02.16.13 год. ОСОБА_7 повертається і знову намагається підійти до столу за яким сидить потерпілий та ОСОБА_10 . Йому знову перешкоджає знайомий. Бочок викликає потерпілого на вулицю. Потім ОСОБА_7 проривається повз знайомого та ногою намагається нанести удар потерпілому в голову, однак той в останній момент ухилився від удару. Габор говорить ОСОБА_7 , щоб не бив потерпілого, так як той інвалід. ОСОБА_7 , в нецензурній формі вигукує, що йому байдуже. Габор просить ОСОБА_7 заспокоїтись та не приставати до них. Підходить працівник АЗС, який також просить ОСОБА_7 заспокоїтись. Той голосно висловлюється нецензурною лайкою і виривається від свого знайомого, який не пускає його до залу. У цей час скориставшись тим, що їхній знайомий утримував ОСОБА_14 , повз них у зал проривається ОСОБА_6 , який рукою наніс удар потерпілому в голову та руками повалив його на підлогу, а потім лежачому наніс удар рукою в область голови. У цей час ОСОБА_7 наносить удар Габору від якого той падає на підлогу, а також наносить удари рукою по тілу та в область голови потерпілого.

Заявою директора ТОВ «Енергоресурс Транс» ОСОБА_18 стверджено, що він просить долучити до матеріалів кримінального провадження № 0000042 запис з камер відеоспостереження на АЗС «Вакос» за 24.01.2022 в період часу з 01.00 год до 06.00 год.

Висновком експерта № 26 від 22.02.2022 стверджено, що у ОСОБА_5 було виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку; рани верхньої губи. Закрита черепно-мозкова травма виникла конструктивно в результаті однієї або більше дій за механізмом удару в ділянку голови твердим тупим предметом індивідуальні особливості контактної поверхні якого в тілесному ушкодженні не відобразились. Вказані тілесні ушкодження відносяться до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Рана верхньої губи виникла в результаті однієї або більше локальних дій за механізмом удару в ділянку верхньої губи твердим тупим предметом. Індивідуальні особливості контактної поверхні предмету в процесі судово-медичної експертизи встановити не вдалось у зв`язку з відсутністю відповідної морфологічної картини на момент огляду лікарем судово-медичним експертом та недостатності опису в медичній документації. Вказане тілесне ушкодження відноситься до групи легких тілесних ушкоджень, що не спричинило короткочасний розлад здоров`я, чи незначну стійку втрату працездатності. Давність виникнення даних тілесних ушкоджень може відповідати заявленій даті 24.01.2022 року.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та довідки про дані предметів, що зображені на фотознімках, пред`явлених для впізнання від 16.06.2022 ОСОБА_5 впізнав на фото № 1за зовнішнім виглядом, до події незнайомого йому ОСОБА_6 . Вказана особа нанесла йому тілесні ушкодження. На фото № 1 зображений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 .

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та довідки про дані предметів, що зображені на фотознімках, пред`явлених для впізнання від 16.06.2022 ОСОБА_5 впізнав на фото № 3 за зовнішнім виглядом, до події незнайомого йому ОСОБА_7 . Вказана особа нанесла йому тілесні ушкодження. На фото № 3 зображений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 .

Із протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та довідки про дані предметів, що зображені на фотознімках, пред`явлених для впізнання від 16.06.2022 вбачається, що ОСОБА_9 на фото № 2 впізнав нападника, який потерпілому наносив тілесні ушкодження. На фото № 2 зображений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 .

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та довідки про дані предметів, що зображені на фотознімках, пред`явлених для впізнання від 16.06.2022 ОСОБА_9 на фото № 4 за зовнішнім виглядом впізнав ОСОБА_6 , який наносив потерпілому тілесні ушкодження. На фото № 4 зображений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 .

Згідно п.п. 3 - 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 22.12.06 р. «Про судову практику у справах про хуліганство» при вирішенні питання про відмежування кримінально караного хуліганства від дрібного слід виходити з того, що відповідно до ч. 1 ст. 296 КК хуліганство - це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Якщо таке порушення не супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, його необхідно кваліфікувати як дрібне хуліганство за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом. За ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.

Об`єктом захисту за статтею 296 КК України є такий стан громадського порядку, за якого забезпечуються громадський спокій, повага до здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема права на відпочинок, усталені правила співжиття, спілкування, поведінки і ставлення членів спільноти один до одного, нормальне функціонування органів державної влади, місцевого самоврядування, установ, організацій, громадських об`єднань та інших інституцій.

Верховний Суд України в постанові від 4 жовтня 2012 року (провадження № 5?17кс12) констатував, що ознакою, за якою хуліганство відмежовується від злочинів проти здоров`я, є об`єкт злочину та його мотив. Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Висновок про зміст та спрямованість умислу винного має бути зробленим з огляду на характер дій особи, яка їх вчиняє, а також стосунків, які склалися між такою особою та потерпілим.

Суб`єктивна сторона хуліганства характеризується умисною виною і мотивом явної неповаги до суспільства, тобто прагненням показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

Під особливою зухвалістю суд розуміє нахабне поводження обвинувачених, буйство, небажання припинити хуліганські дії не дивлячись на те, що ОСОБА_10 повідомив їм що ОСОБА_12 інвалід 2-ї групи, не зважаючи на активні дії їхніх знайомих, які докладали чималих зусиль як для того щоб переконати їх припинити агресивні дії відносно потерпілого, так і для того щоб фізично стримати їх від нанесення йому побоїв та тілесних ушкоджень на протязі не менше семи хвилин, нанесення потерпілому легких тілесних ушкоджень.

Неповага до суспільства з боку обвинувачених була явною, тобто очевидною та безсумнівною як для них, так і для очевидців, що поза всяким розумним сумнівом підтверджується відеозаписом.

В обвинувальному акті вказано, що обвинувачені вчинили хуліганські дії відносно потерпілого ОСОБА_5 хоча на відеозапису видно, що неправомірні дії вчинялися і відносно ОСОБА_9 .

Згідно статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Тому суд, не дивлячись на опис події, яка мала місце 24.01.2022 на АЗС «Вакос» в цілому, дає їй оцінку виключно у межах обвинувального акту і не враховує дій обвинувачених відносно ОСОБА_9 .

Таким чином, оцінивши у сукупності всі зібрані по справі докази, які повністю узгоджуються між собою і не суперечать один одному, суд приходить до висновку, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили злочин передбачений ч. 2 ст. 296 КК України.

Обираючи обвинуваченим покарання суд враховує обставини, які їх пом`якшують: визнання вини, по місцю проживання характеризуються позитивно; а також обставину, яка обтяжує покарання: вчинення злочину щодо особи з інвалідністю.

Той факт, що обвинувачені знали про наявність у ОСОБА_5 інвалідності підтверджується відеозаписом на якому видно і чути, що ОСОБА_9 просить обвинуваченого не бити потерпілого оскільки він інвалід, на що ОСОБА_7 у нецензурній формі відповів, що йому байдуже.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009 р. звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У п. 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Враховуючи особу обвинувачених, тяжкість вчиненого ними злочину, висновок органу пробації згідно якого ризик вчинення ними повторного правопорушення та ризик небезпеки для суспільства розцінюється як середній і їхнє виправлення можливе без позбавлення або обмеження волі, суд також враховує і їхню поведінку після вчинення злочину, яка проявилася в тому, що вони категорично відмовилися відшкодувати шкоду потерпілому у будь-якому розмірі, за наданий їм судом строк для врегулювання питання про відшкодування шкоди, з 26 грудня 2022 року до 08 лютого 2023 року навіть не спілкувалися з потерпілим. Критичної оцінки своїм діям вони не дали, не розкаялися, про вчинене не шкодують.

Не дивлячись на визнання вини, яке викликано наявністю безспірних доказів, суд не знаходить підстав для призначення обвинуваченим покарання з іспитовим строком.

За таких обставин, керуючись стст. 368, 374 КПК України суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі на 2 (два) роки.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з моменту його затримання або з часу прибуття його до місця відбування покарання.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі на 2 (два) роки.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 рахувати з моменту його затримання або з часу прибуття його до місця відбування покарання.

Цивільний позов заявлено не було.

Речовий доказ DVD-диск залишити при матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий ОСОБА_1