Справа № 456/823/23
Провадження № 1-кп/456/217/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий при розгляді обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000367 від 30.12.2022 відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000367 від 30.12.2022 відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

В судовому засіданні з`ясовано, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст. 394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого, дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченого та процесуальних доказів щодо витрат за проведення експертизи та документів, що стосуються речових доказів, обставин, що пом`якшують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального проступку визнав повністю та підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті, вказав, що щиро розкаюється у вчиненому, підтвердив, що на досудовому розслідуванні сприяв розкриттю кримінального правопорушення, добровільно видав працівникам поліції амфетамін. Після дослідження судом документів, які характеризують особу обвинуваченого та які підтверджують пом`якшуючі обставини, передбачені ст.66 КК України, судом роз`яснено обвинуваченому правові приписи ст.45 КК України та право обвинуваченого подати заяву про звільнення від кримінальної відповідальності за ст.45 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні просить суд закрити відносно нього кримінальне провадження та звільнити його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України на підставі ст. 45 КК України, про що суду подав письмову заяву від 10.04.2023.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечив проти заявленого клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України. Як на підставу для відмови в задоволенні клопотання обвинуваченого вказав п.3 Постанови Пленуму ВС «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 03.12.2005 та зауважив, що ч.4 ст.309 КК України передбачено спеціальний вид звільнення від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України.

Суд, заслухавши думку учасників провадження, вважає, що заява обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

За змістом ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно зі ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

В силу вимог ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.309 КК України відноситься до категорії проступків.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості. Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула шкоду.

Згідно правових висновків ВС у справі №463/9842/20 від 24.11.2022, якщо обвинувачений раніше не судимий, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК, щиро покаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, яким не завдано збитків та не заподіяно шкоди, є всі підстави для застосування до обвинуваченого положень ст. 45 КК та звільнення його від кримінальної відповідальності.

Аналогічного висновку ВС дійшов у справі № 465/9539/21 від 26.10.2022, звільнивши обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ст.45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.

У постанові від 06.09.2022 в справі №497/374/2021, ВС вказав, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям можливе за наявності передумови вчинення особою вперше кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; а також підстави дійового каяття, яке полягає у щирому розкаянні особи у вчиненому кримінальному правопорушенні, активному сприянні нею у розкритті цього кримінального правопорушення та повному відшкодуванні завданих збитків або усуненням заподіяної шкоди. Факт дійового каяття особи повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження. Відсутність хоча би однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК. Виняток можуть становити лише випадки вчинення кримінального правопорушення чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки. Виходячи з системного тлумачення законодавства і судової практики щире каяття характеризує ставлення особи до вчиненого кримінального правопорушення та проявляється в тому, що вона визнає свою вину, щиро жалкує про вчинене, бажає виправити ситуацію, що склалася, дає правдиві показання, негативно оцінює кримінальне правопорушення та засуджує свою поведінку. При цьому щире каяття - це не формальна вказівка на визнання своєї вини, а відповідне ставлення до скоєного та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Однак саме по собі щире каяття є лише пом`якшуючою покарання обставиною, а не підставою, яка обов`язково тягне за собою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Що ж стосується активного сприяння розкриттю злочину, то таким необхідно вважати надання добровільної допомоги органам досудового розслідування будь-яким чином, зокрема таким, як повідомлення правоохоронним органам невідомих їм обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному проваджені, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття співучасників, надання допомоги в їх затриманні, добровільна видача знарядь та засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом або ж допомога у розшуку цього майна. Повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному задоволенні винним або іншими особами, зокрема батьками чи близькими родичами, обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди, загладжуванні її в інший спосіб, наприклад, шляхом прилюдного вибачення за завдану образу. Разом з тим, поведінка обвинуваченого після вчинення кримінального проступку повинна свідчити про щире визнання ним своєї провини, про його бажання виправити ситуацію та добровільно допомогти органу досудового розслідування.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

При вирішенні клопотання суд приймає до уваги те, що обвинувачений вперше вчинив проступок, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю проступку.

Наведене стверджується, зокрема протоколом огляду місця події від 29.12.2022, який досліджено судом лише в частині вирішення питання про обставини, які пом`якшують покарання, згідно з яким підозрюваний ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції психотропну речовину, яку мав при собі. Вказане свідчить про активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, згідно постанови ВС від 06.09.2022 в справі №497/374/2021 та щире каяття.

Щодо щирого каяття обвинуваченого, суд зауважує також таке.

Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. Щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2018 року у справі № 559/1037/16-к)

Про щире каяття обвинуваченого свідчить його поведінка, як під час досудового розслідування, так і під час розгляду кримінального провадження в суді, обвинувачений не приховував обставини вчинення кримінального проступку, визнав свою вину, критично оцінив свою поведінку, осудив її та бажає виправитися.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягався. Шкода кримінальним проступком не заподіяна.

Таким чином суд приходить до переконання, що наявні всі обов`язкові підстави, передбачені ст. 45 КК України, для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям.

Обставин, які б виключали звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та закриття даного кримінального провадження у зв`язку із дійовим каяттям, судом не встановлено.

Оцінюючи заперечення прокурора ОСОБА_3 в судовому засіданні, суд зауважує, що позиція прокурора щодо відсутності щирого каяття, як обставини, яка пом`якшує покарання спростовується обвинувальним актом, в якому прокурор як на обставини, що пом`якшують покарання вказує - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Покликання прокурора на п.3 Постанови Пленуму ВС «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» не змінюють висновки суду про наявність підстав для застосування ст.45 КК України. Суд звертає увагу, що прокурор в судовому засіданні, цитуючи зміст п.3 Постанови, не вказав, які обставини у даній справі, спростовують наявність в діях ОСОБА_4 щирого каяття або активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, при цьому враховуючи, що сам прокурор в обвинувальному акті вказав на такі, як на обставини, що пом`якшують покарання.

При цьому суд звертає увагу, що саме в п.3 Постанови Пленуму ВС «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» передбачено обов`язок суду, за наявності підстав, передбачених ст.45 КК України звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Не заслуговують на увагу також доводи прокурора щодо спеціального виду звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченого ч.4 ст.309 КК України, оскільки законодавець не ставить у залежність застосування приписів ст.45 КК України від спеціального виду звільнення від відповідальності, передбаченої ч.4 ст.309 КК України.

На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Тому суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження відносно нього - закрити.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовано.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.45 КК України, ст.ст. 284, 285, 286 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження №0000367 від 30.12.2022 відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України закрити.

Речові докази: психотропну речовину - амфетамін знищити.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в розмірі 1 887, 80 грн віднести на рахунок держави.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1