Справа № 951/763/22
Провадження №1-кп/951/73/2022
УХВАЛА

27 грудня 2022 року смт. Козова

Козівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Козова клопотання прокурора Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000201 від 28 жовтня 2022 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, -

в с т а н о в и в:

згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 23.12.2022 визначено головуючу суддю ОСОБА_1 та передано кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000201 від 28.10.2022 про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України.

Підготовче судове засідання у вказаному кримінальному провадження призначено на 10:00 год. 27.12.2022.

23.12.2022 прокурор Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування даного клопотання покликається на те, що, ОСОБА_4 підозрюються у вчиненні ним тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, передбаченого ч.2 ст.156 КК України у вчиненні розпусних дій щодо малолітньої особи (розбещення неповнолітніх).

28 жовтня 2022 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст.208 КПК України, 29 жовтня 2022 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.156 КК України, 22 грудня 2022 року повідомлено про заміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.156 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000201 від 28 жовтня 2022 року. Так, 31 жовтня 2022 року слідчим суддею Бережанського районного суду Тернопільської області обрано ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27 грудня 2022 року.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа може вдатися до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного вдалось дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності здійснення поза процесуальних дій зазначеною особою.

Також прокурор у поданому клопотанні зазначає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні.

Зазначає, що об`єктивним є ризик незаконного впливу на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні і полягає у процедурі отримання свідчень від таких учасників кримінального процесу, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч.1,2 ст. 23, ст.224 КПК України).

Вважає, що інший запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного (обвинуваченого), відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінуються підозрюваному (обвинуваченому), обсягу пред`явленої йому підозри. До того ж, не має беззаперечних доказів, які би свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, крім тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України. Відтак враховуючи вище зазначене просить продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 строком на 60 днів.

Прокурор Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні подане ним клопотання підтримав, просив задовольнити таке.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просить суд застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Окрім цього адвокат зауважив, що обвинувачений позитивно характеризується по місцю проживання, щиросердечно розкаюється у вчиненому, активно сприяв рорзкриттю злочину та не є суспільно небезпечною особою тощо.

Представник потерпілої ОСОБА_8 - ОСОБА_7 підпримав клопотання прокурора Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просить таке задовольнити.

Законний представник потерпілої ОСОБА_8 - ОСОБА_6 підтримав думку захисника потерпілої - ОСОБА_7 .

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 31.10.2022 відповідно до ухвали слідчого судді Бережанського районного суду Тернопільської області ОСОБА_9 , застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном 60 днів. Строк дії ухвали становить шістдесят днів і закінчується 27.12.2022.

Статтею 331 КПК України регламентовано, що під час судового розгляду, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються, продовжуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Частиною 3 ст. 331 КПК України визначено, що незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку, з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд, своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

При вирішенні клопотання про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд враховує наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також оцінює сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: ризики: - переховування обвинуваченого від суду; зважаючи на тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину; враховується і ризик вчинення нових кримінальних правопорушень, а отже, суд вважає, що слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою - ОСОБА_4 до 60 днів без визначення розміру застави на підставі ч.4 ст.183 КПК України, які не виходять за межі визначені КПК України та є необхідною мірою за наявності передумов регламентованих п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст.199 даного Кодексу.

Поряд з наведеним, виходячи з положень ч.5 ст.9 КПК України, суд, серед іншого враховує, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно.

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги пунктів 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права, зокрема суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення ЄСПЛ від 09 жовтня 2014 року у справі "Чанєв проти України", згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, не допускається тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого без судового рішення….. Рішення ЄСПЛ (за скаргою № 26772/95 від 6 квітня 2000 року) по справі «Лабіта проти Італії», п.152 визначає, що «…відповідно до практики Суду, на питання про те, чи є розумним строк тримання під вартою, не можна відповісти абстрактно…; передусім національні судові органи мають забезпечити, щоб у будь-якому конкретному випадку досудове тримання обвинуваченої особи під вартою не перевищувало розумного строку. З цією метою вони повинні вивчити всі факти «за» і «проти» наявності справжньої вимоги громадських інтересів, яка, за належного врахування принципу презумпції невинуватості, виправдовувала б відступ від правила поваги до особистої свободи, та викласти їх у своєму рішенні щодо відхилення клопотання про звільнення…». Рішенням, у справі «Москаленко проти України» визначено, що тримання особи під вартою, завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи і в яких визначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

З огляду на викладене, суд вважає за доцільне на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів та оцінених в сукупності з усіма обставинами, у тому числі визначеними ст.ст. 177, 178, 183, 199, 331 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжити у межах строків визначених вказаним Кодексом.

Будь-яких даних про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, для застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, з врахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, не встановлено, а тому існування зазначених ризиків виправдовує подальше застосування запобіжного заходу.

Заперечуючи клопотання сторони обвинувачення, обвинувачений і в його інтересах захисник жодним чином не аргументували заперечення з посиланням на докази, а відтак, клопотання про зміну запобіжного заходу не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 331, 372 КПК України, суд

постановив:

клопотання прокурора Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 25 лютого 2023 року включно.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 відмовити.

Копію ухвали вручити негайно після її оголошення прокурору, обвинуваченому, захиснику та скерувати начальнику Державної установи «Чортківська установа виконання покарань №26» для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 27.12.2022 о 11:49 год..

Суддя ОСОБА_1