ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/52/23 Справа № 203/461/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,(в режимі відеоконференції)

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі, матеріали з кримінального провадження № 0000067 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , та останнього, на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий,

підозрюваного за ч.3 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді від 28 листопада 2022 року застосовано стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27 січня 2023 року, та визначено заставу в сумі 650 тис грн.

Своє рішення слідчий суддя мотивував обґрунтованою підозрою стосовно ОСОБА_8 за ч.3 ст. 190 КК України та наявністю ризиків, що останній може: переховуватися від органу досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають значення для кримінального провадження, впливати на потерпілого чи інших причетних осіб у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. Разом з цим, врахувавши обставини, які зазначені в ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного виключного запобіжного заходу. Визначаючи розмір застави слідчий суддя врахував специфіку кримінального правопорушення, яким завдано збитки, згідно підозри, приблизно в сумі 1 млн. грн.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, а клопотання про застосування запобіжного заходу залишити без задоволення.

Вимоги апеляційної скарги обгрнутовані тим, що рішення слідчого судді незаконне, оскільки обґрунтованість підозри та наявність ризиків не підтверджується доказами. Також, визначений розмір застави є непомірним для ОСОБА_8

ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить застосувати до нього домашній арешт або зменшити розмір застави до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Апелянт вказує, що слідчий суддя не взяв до уваги наявність у нього на утримані неповнолітньої дитини, постійного місця проживання. При цьому, слідчий суддя врахував лише надані стороною обвинувачення матеріали, які отримання органом досудового розслідування з порушенням норм КПК України. Також не було доведено неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів. Визначений розмір застави не підтверджується матеріалами клопотання, тому є необґрунтованою.

В апеляційному суді захисник та ОСОБА_8 підтримали вимоги своїх апеляційних скарг.

Прокурор в апеляційному суді заперечував в задоволенні апеляційних скарг.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення учасників перегляду , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу захисника слід задовольнити, а апеляційну скаргу ОСОБА_9 необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Слідчий суддя окрім обґрунтованості пред`явленої підозри, визнав доведеним існування у кримінальному провадженні всіх ризиків, передбачених п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_9 виключного запобіжного заходу.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Матеріали додані до клопотання, на які послався слідчий суддя, на переконання апеляційного суду не дають підстави вважати пред`явлену підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення в даний час обґрунтованою.

Прокурор при апеляційному розгляді не довів наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України.

Посилання слідчого в клопотанні на причетність ОСОБА_9 до епізодів злочинів, які були вчинені 22 червня, 23 червня, 25 червня, 10 липня 2022 року не підтверджено наданими до клопотання належними матеріалами.

Так, даних, що ОСОБА_9 знімав готівку з банківського терміналу, з карткових рахунків, які зазначені в клопотанні матеріалами доданими до нього не підтверджується. При цьому, як зазначено в клопотанні, що грошові кошти надходили на карткові рахунки осіб, які не входили до складу групи. Тобто, матеріалами не доведено, що ОСОБА_9 користувався картковими рахунками на які потерпілі надсилали грошові кошти. Разом з цим, матеріалами долученими до клопотання не доведено, що ОСОБА_9 користувався соціальною мережею "Instagram" на акаунті " ОСОБА_10 ", оскільки такі дані відсутні.

Пунктом 50 рішення «Тошева проти Болгарії» № 56308 00 від 10.08.2006 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «1. Кожен має право на волю та недоторканість особи. Нікого не можна лишати волі, окрім наступних випадків та згідно із процедурою, передбачено законодавством: …» (в) законний арешт або ув`язнення особи у випадку доцільної підозри в тому, що ця особа вчинила злочин або у випадку, коли необхідно попередити вчинення злочину або втечу після скоєння злочину, для того, щоб ця особа могла постати перед компетентними правоохоронними органами; в п. 57 вказаного рішення зазначено, що суд нагадує, що головне питання, з яким необхідно визначитися в контексті позиву за Статтею 5 § 1 Конвенції, це чи було ув`язнення, про яке йде мова, «законним», в том числі, чи відповідало воно «процедурі, яка передбачена законодавством». В цьому випадку Конвенція посилається на національне законодавство і головною задачею є дотримання існуючих та процесуальних норм, але вона вимагає, щоб кожен випадок позбавлення волі відповідав вимогам Статті 5 Конвенції, а саме, щоб людина була захищена від свавілля (див. Бенхам проти Великобританії, рішенні від 10 липня 1996 р., Звіти 1996-ІІІ, стор. 752-53, § 40).

Отже, висновок слідчого судді в ухвалі про те, що обґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, підтверджується матеріалами долученими до клопотання є необґрунтованими.

Наявних в справі матеріалів для підтвердження наявності обґрунтованої підозри пред`явленої ОСОБА_9 недостатньо для такого висновку.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає не доведеними прокурором обставини передбачені ч.1 ст.194 КПК України.

Частина 2 ст.194 КПК України є імперативною нормою і чітко регламентує що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосування запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України.

За вищенаведених обставин, судова колегія приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника слід задовольнити, а апеляційну скаргу ОСОБА_9 необхідно задовольнити частково, вийшовши за межі її вимог, оскільки це не погіршує становище ОСОБА_9 , тому ухвалу слідчого судді слід скасувати і постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави відмовити. Звільнити ОСОБА_9 з-під варти негайно.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - задовольнити.

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_8 підозрюваного за ч.3 ст. 190 КК України - скасувати.

В задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного за ч.3 ст. 190 КК України - відмовити.

ОСОБА_8 звільнити з-під варти в залі суду.

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4