Справа № 487/3827/22
Провадження № 1-кп/487/700/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження №0001876 від 26.10.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Йосипівка Врадіївського району Миколаївської області, є громадянкою України, має середню спеціальну освіту, розлучена, не має на утриманні неповнолітніх дітей, пенсіонерка, раніше не судима, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 436-2 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченої - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 достовірно володіючи інформацією, що починаючи з 2014 року представниками РФ здійснено тимчасову окупацію частини території України, а починаючи з 24.02.2022 підрозділами ЗС РФ та іншими її військовими формуваннями здійснено широкомасштабне вторгнення на територію суверенної держави Україна, розуміючи, що представниками такої держави агресора вчиняються дії, направлені на зміну меж території України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, свідомо вчиняла дії щодо виправдовування та визнання правомірною збройної агресії рф проти України.

В період з 20.05.2022 по 10.06.2022 ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , не сприймаючи державну владу в Україні, керуючись ідеологічними мотивами, діючи умисно, використовуючи належний їй мобільний телефон марки «Redmi», моделі «Note 10 Pro», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із сім-картою мобільного оператора з номером НОМЕР_3 , з використання за стосунку «Telegram» (акант у застосунку зареєстрований за номером мобільного телефону НОМЕР_3 ) з обліковим записом (акантом) « НОМЕР_4 » під імям « ОСОБА_6 », де остання публічно (в загальнодоступній «проросійсько» спрямованій «Telegram» групі, зокрема - « ІНФОРМАЦІЯ_2 »), виправдовує, визнає правомірною збройну агресію рф проти України, розпочату у 2014 році.

Встановлено, що 20.05.2022 о 16 годині 53 хвилини ОСОБА_3 , діючи умисно, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , використовуючи належний їй мобільний телефон з використання застосунку «Telegram» в групі « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») та свого акаунту, зареєстрованого на ім`я « ОСОБА_6 », залишила коментар «Очень много. Даже в моей семье все оказались с кастрюлями на головах. С началом освободительной операции это все особенно проявилось. Жаль и печально. Очень жду победы, посмотреть, как переобуваться начнут.», що є відповіддю на отримане повідомлення користувача « ІНФОРМАЦІЯ_3 »: « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Поширене ОСОБА_3 вказане повідомлення містить інформацію, яка виправдовує, визнає правомірною збройну агресію рф проти України, розпочату у 2014 році.

Також, 10.06.2022 об 11 годині 08 хвилин ОСОБА_3 , продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на виправдовування та визнання правомірним факту вторгнення зс рф на територію України та факту збройної агресії рф проти України, передбачаючи, що її злочинні дії можуть завдати шкоди миру безпеці людства та міжнародному правопорядку, та бажаючи настання таких суспільно небезпечних наслідків, тобто діючи умисно, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , використовуючи вищевказаний мобільний телефон за допомогою застосунку «Telegram» в групі « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») та свого акаунту, зареєстрованого на ім`я « ОСОБА_6 », розмістила повідомлення: «такое произошло со многими. Как же сложно переубеждать людей. Господи, скорее бы освобождение. Очень много людей стали ненавидить све русское. Ну зачем же так ??? Ведь все очевидно ….. Но промывка мозгов по зомбоящику делает свое дело. Скорее бы …», що є відповіддю на отримане повідомлення користувача « ОСОБА_8 »: «И страх делает свое дело. Моя сестра из ник обл. с 14 года ждала ВВП и хотіла в Россию. А с 24.02 резко возненавидела все русское и тупо верит во все изнасилования, унитазы и даже обои рос. солдаты сдирают со стен».

Поширене ОСОБА_3 вказане повідомлення містить інформацію, яка виправдовує, визнає правомірною збройну агресію рф проти України, розпочату у 2014 році.

Надалі, 10.06.2022 об 11 годині 08 хвилин ОСОБА_3 , продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи умисно, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи належний їй мобільний телефон, з використанням застосунку «Telegram» та свого акаунту, зареєстрованого на ім`я « ОСОБА_6 », залишила коментар: « Молюсь, верю и жду … », що є відповіддю на отримане повідомлення користувача « ОСОБА_9 »: « Ничего всеравно Николаев будут брать по любому только пока неизвестно когда».

Поширене ОСОБА_3 вказане повідомлення містить інформацію, яка виправдовує, визнає правомірною збройну агресію рф проти України, розпочату у 2014 році.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 436-2 КК України, а саме - виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань Російської Федерації.

18 листопада 2022 року в даному кримінальному провадженні між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_11 та підозрюваною ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 , в порядку передбаченому ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до даної угоди прокурор відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_11 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0001876, і підозрювана ОСОБА_3 дійшли згоди, що:

-Підозрювана беззастережно визнає вину під час судового розгляду кримінального провадження за ч. 1 ст. 436-2 КК України; під час досудового розслідування сприяла у розслідуванні кримінального провадження, щиро розкаялась у вчиненому і визнала свою провину, надаючи визнавальні покази; сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст. 436-2 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки без конфіскації майна та її звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

В угоді роз`яснені права підозрюваної, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши відповідну угоду, дослідивши письмові докази з метою перевірки наявності фактичних підстав для визнання винуватості, суд, вирішуючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, виходить з наступного:

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно п.1 ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.436-2 КК України, яке ст. 12 КК України віднесено до нетяжких злочинів.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вказала, що цілком розуміє характер обвинувачення та повністю визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 436-2 КК України. Крім того зазначила, що розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 ч. 2 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згодна з видом покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затверджені угоди.

Суд, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Будь-які скарги під час кримінального провадження підозрюваною не подавались.

Умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін, інших осіб, суспільних інтересів. Права підозрюваної під час укладення угоди були дотримані, та судом не встановлені очевидні ризики невиконання нею взятих на себе за угодою зобов`язань.

Фактичні дії ОСОБА_3 охоплюються складом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.436-2 КК України та кваліфіковані вірно.

-З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження укладеної угоди про визнання винуватості між прокурором і підозрюваною ОСОБА_3 і призначення останній узгодженої сторонами міри покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки без конфіскації майна та звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Питання про речові докази та арешт майна суд вирішує у відповідності до правил, встановлених ст.100, 174 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 394, 395, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити у кримінальному провадженні №0001876 угоду про визнання винуватості від 18 листопада 2022 року, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_11 та підозрюваною ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.436-2 ч.1 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробув анням, якщо вона протягом визначеного іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Покласти на засуджену ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 05.10.2022 (справа №490/3881/22, провадження №1-кс/490/2553/2022) - скасувати.

Речові докази: мобільний телефон марки «Redmi», моделі «Note 5» з IMEI1: НОМЕР_5 , IMEI2: НОМЕР_6 , з сім-картою мобільного оператора з номером НОМЕР_7 ; - мобільний телефон марки «Redmi», моделі «Note 10 Pro», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із сім-картою мобільного оператора з номером НОМЕР_3 ; - коробку червоного кольору із написом «Note 5»; - коробку білого кольору із написом «Note 10 Pro Redmi»; - прозору коробку від сім-карти із номером НОМЕР_8 , які знаходяться на зберіганні в Управлінні СБ України в Миколаївській області - повернути ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження вироку визначені ч.2 ст. 473 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його оголошення негайно вручити засудженій та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя : ОСОБА_1