КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №368/96/23 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/2573/2023 Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 14 лютого 2023 року про відмову у задоволенні подання в.о. начальника Державної установи "Кагарлицька виправна колонія (№115)" про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття основного покарання засудженого ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_6 (в режимі ВКЗ з ДУ "Кагарлицька виправна колонія (№115"),

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 14 лютого 2023 року у задоволенні подання в.о. начальника Державної установи "Кагарлицька виправна колонія (№115)" про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття основного покарання засудженого ОСОБА_6 відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що в матеріалах справи відсутні дані про те, що процес виправлення ОСОБА_6 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі, а факт наявності заохочень не свідчить про його виправлення та сумлінне ставлення останнього до праці.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 14 лютого 2023 року, ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

В обґрунтування своїх вимог засуджений вказує, що суд не взяв до уваги, що на час настання пільги щодо умовно-дострокового звільнення, він мав 10 заохочень від керівництва колонії, а стягнення були зняті та погашені у встановленому законом порядку.

Також суд помилково вказав, що ОСОБА_6 перебував на профілактичному обліку установи з 30 червня 2020 року по 05 січня 2023 року, а не як зазначено в матеріалах особової справи з 30 червня 2022 року по 05 січня 2023 року, як схильний до вчинення злісних порушень установленого порядку відбування покарання.

Окрім того, суд не взяв до уваги той факт, що за час відбування покарання в державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)» з 21 червня 2018 року, він з перших днів виявив бажання працювати оператором котельні в установі під час опалювального періоду 2018-2019 рр. та 2020-2021 рр., отримавши при цьому спеціальність оператора котельні на твердому паливі. Після закінчення опалювального сезону він був працевлаштований на майстерні установи по розпилюванні деревини, за що також неодноразово заохочувався правами начальника установи.

Згідно з характеристикою наданою ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№115)», він дійсно протягом часу відбування покарання у виправній колонії шість разів допускав порушення режиму відбування покарання, та шість разів притягнутий до дисциплінарної відповідальності, у тому числі, двічі був у дисциплінарному ізоляторі установи. Проте після проведеної додаткової виховної роботи, він змінив у кращу сторону своє ставлення до відбування покарання, усвідомив помилковість своїх суджень, поведінка стала правослухняною та стабільною.

Також апелянт зазначає, що на даний час характеризуюся позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу, дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом тощо.

До початку військової агресії російської федерації проти України був працевлаштований робітником на контрагентському об`єкті ПрАТ «Вентиляційні системи».

Апелянт вважає, що сам факт того, що він став на шлях виправлення, свідчить про те, що він зробив вагомий крок до повного виправлення та ресоціалізації.

Відтак, призначене покарання, яке він майже відбув повністю, виконало свою мету, саме тому, засуджений переконаний у можливості застосування до нього умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений в ухвалі Кагарлицького районного суду Київської області від 14 лютого 2023 року, про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_6 відповідає фактичним обставинам провадження та ґрунтується на вимогах закону.

Як убачається з матеріалів подання, ОСОБА_6 був засуджений вироком Дарницького районного суду м. Києва від 23 листопада 2017 року за ч. 2 ст. 286 КК України до 8 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва 26 квітня 2018 року вказаний вирок залишено без змін.

Призначене вироком суду покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_6 відбуває в ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№115)», у яку прибув 21 червня 2018 року.

Начальник ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№115)» звернувся до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , у якому зазначено, що станом на 06 серпня 2021 року засуджений відбув 1/2 частину строку основного покарання, що є однією з підстав для застосування вимог ст. 81 КК України.

Також у поданні начальника виправної колонії зазначено, що ОСОБА_6 визнав вину у скоєному злочині, розкаюється та довів своє виправлення.

Проте, відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України обов`язковою складовою для прийняття судом рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного вироком суду покарання, є доведення засудженим сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення.

Згідно з характеристикою з ДУ «Кагарлицька виправна колонія №115» ОСОБА_6 відбуває покарання у вказаному закладі з 21 червня 2018 року та за змістом цього документу характеризується позитивно, дотримувався норм, які визначають порядок та умови відбування покарання, дотримувався правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконував передбачені законом вимоги персоналу установи. До початку військової агресії російської федерації проти України був працевлаштований робітником на контрагентському об`єкті ПрАТ "Вентиляційні системи".

До виконання робіт по благоустрою установи відноситься з розумною ініціативою. Отримав 10 заохочень від керівництва виправної колонії, в тому числі, одне у виді дострокового зняття раніше накладеного стягнення. У скоєному злочині розкаявся.

Проте, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ст. 9 КВК України добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є обов`язком засудженого.

Відсутність непогашених дисциплінарних стягнень та наявність 10 заохочень само по собі не свідчить про те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення

Так, з матеріалів провадження убачається, що ОСОБА_6 шість разів допускав порушення режиму відбування покарання, за що був розглянутий на дисциплінарній комісії установи та шість разів притягнутий до дисциплінарної відповідальності, у тому числі, двічі поміщався до дисциплінарного ізолятора установи, оскільки висловлював незадоволення режимом відбування покарання та за вживання спиртного і створення конфліктної ситуації.

Остання догана на ОСОБА_6 була накладена 22 червня 2022 року за умисне псування майна установи, а погашена лише 02 січня 2023 року.

Окрім того, з 30 червня 2022 року по 5 січня 2023 року засуджений перебував на профілактичному обліку, як схильний до вчинення злісних порушень установленого порядку відбування покарань.

Отже, даних про те, що ОСОБА_8 проявляв сумлінну поведінку, яка є однією з умов умовно-дострокового звільнення, відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України, матеріали провадження не містять.

Доводи засудженого про те, що він став на шлях виправлення, є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України обов`язковою складовою для прийняття судом рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного вироком суду покарання, є доведення виправлення засудженого його сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а не те, що засуджений став на шлях виправлення.

Окрім того, як убачається з матеріалів провадження, з останнього розгляду подання ДУ "Кагарлицька виправна колонія (№115)" про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 07 вересня 2021 року, засуджений чотири рази отримав заохочення, а також двічі отримав стягнення, одне з яких було у виді поміщення до дисциплінарного ізолятора установи за вживання спиртного та створення конфліктної ситуації і погашене дане стягнення було лише 02 січня 2023 року.

Посилання ОСОБА_6 на те, що призначене покарання, яке він майже відбув повністю, виконало свою мету є неспроможними, оскільки в матеріалах провадження відсутні обставини, які б свідчили про те, що засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, у в матеріалах справі відсутні докази на підтвердження обставин, які могли бути підставою для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання.

Отже, районний суд, встановивши відсутність обставин, які б свідчили, що за час відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_6 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні подання начальника ДУ «Кагарлицька виправна колонія №115» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , відтак колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 14 лютого 2023 року.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 14 лютого 2023 року про відмову у задоволенні подання в.о. начальника Державної установи "Кагарлицька виправна колонія (№115)" про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття основного покарання засудженого ОСОБА_6 , залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4