Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/7194/22
У Х В А Л А

28.12.2022 року м.Виноградів

Слідчий судя Виноградівського районногосуду Закарпатської області ОСОБА_1 за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Виноградів, клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000618 від 26 грудня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000618 від 26 грудня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

З клопотання вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що 25.12.2022 року до ч/ч відділення поліції № 1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області близько 23:00 год. надійшло повідомлення про те, що на напрямку 103 п/зн на автодорозі сполученням н.п. Вилок н.п. Тисобекань, на відстані 350 метрів від Державного кордону, було зупинено 5-х осіб чоловічої статі, які намагалися уникнути перевірки на КрП. В подальшому встановлено, що водій т/з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , мав намір доставити до ДК України трьох громадян України чоловічої статі призовного віку: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешк. АДРЕСА_2 , раніше не судимий, не працюючий, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешк. АДРЕСА_3 , раніше не судимий, не працюючий; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешк. АДРЕСА_4 , не судимий, не працюючий. Один з пасажирів на ім`я ОСОБА_8 мав намір здійснити безпосереднє незаконне переправлення 3-х гр. України до Румунії.

Відомості за даним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000618 від 26.12.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

26 грудня 2022 року, старшим слідчим слідчого відділу відділення поліції № 1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , в присутності понятих, було проведено огляд місця події, а саме ділянки автодороги сполученням н.п. Вилок н.п. Тисобекань на відстані 350 до ДК України, на території контрольного пункту (блокпосту), в ході якого було вилучено автомобіль марки «Volkswagen Caddy», д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , та який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_2 , вилучено та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів відділення поліції № 1 Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області, що за адресою м. Виноградів, вул. Миру, 57.

Згідно постанови старшого слідчого ОСОБА_3 від 26.12.2022 року автомобіль марки «Volkswagen Caddy», д.н.з. НОМЕР_1 , мобільні телефони «Samsung Galaxy A03 Core», IMEI 1: НОМЕР_3 ; IMEI 2: НОМЕР_4 , та мобільний телефон марки «Iphone XS» IMEI: НОМЕР_5 , які вилучено з вищевказаного автомобіля, визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000618 від 26.12.2022 року.

Метою накладення арешту на майно вказує, на необхідності збереження речових доказів, що унеможливить їх зникненню, втраті чи пошкодженю. Метою арешту майна вказує на необхідність забезпечення збереження речових доказів, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації.

Таким чином, підставою для накладення арешту на вищевказане тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000618 від 26.12.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, а також для забезпечення можливої конфіскації майна.

Одночасно з клопотанням про ареш майна дізнавач звернулася до слідчого судді із клопотання про поновлення процесуального строку звернення із клопотанням про арешт майна, яке мотивоване тим, що згідно графіку чергувань слідчих СВ відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області в складі основної слідчо-оперативної групи (СОГ) слідчий СВ ВП №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 заступив на чергування о 08:00 год. 25.12.2022 року на 24 години, тобто до 08:00 год. 26.12.2022 року.

Відповідно до Розділу 6 пункту 17 Наказу МВС України № 940 від 22.10.2012 року «Про організацію реагування на повідомлення про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події та забезпечення оперативного інформування в органах і підрозділах внутрішніх справ України», членам СОГ та ОГ (у разі їх створення), які фактично перебували на службі менше 16 годин, надається 12 годин відпочинку, до 20 годин - 32 години відпочинку, понад 20 годин - 48 годин відпочинку. В даному випадку слідчий ОСОБА_3 після чергування в СОГ було надано 48 годин відпочинку, а так подати клопотання про накладення арешту на вилучене майно слідчий не міг, так як перебував на відпочинку після чергування в слідчо-оперативній групі, а тому вказує, що 05.07.2020 подати клопотання про арешт вилученого майна до Виноградівського суду не представилось можливим.

Слідчий та прокурор в сдове засідання не з`явилися. Прокурором до суду подана заява про розгляд клопотання без його участі.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, СВ відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000618 від 26 грудня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

26 грудня 2022 року, старшим слідчим слідчого відділу відділення поліції № 1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , в присутності понятих, було проведено огляд місця події, а саме ділянки автодороги сполученням н.п. Вилок н.п. Тисобекань на відстані 350 до ДК України, на території контрольного пункту (блокпосту), в ході якого було вилучено автомобіль марки «Volkswagen Caddy», д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , та який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_2 , вилучено та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів відділення поліції № 1 Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області, що за адресою м. Виноградів, вул. Миру, 57.

Вказане майно, згідно з вимогами ст. 167 КПК України, значиться як тимчасово вилучене.

Згідно постанови старшого слідчого ОСОБА_3 від 26.12.2022 року автомобіль марки «Volkswagen Caddy», д.н.з. НОМЕР_1 , мобільні телефони «Samsung Galaxy A03 Core», IMEI 1: НОМЕР_3 ; IMEI 2: НОМЕР_4 , та мобільний телефон марки «Iphone XS» IMEI: НОМЕР_5 , які вилучено з вищевказаного автомобіля, визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000618 від 26.12.2022 року.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України: арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.2ст.167 КПК Українитимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

У відповідності до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч.2ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другоїстатті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другоїстатті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другоїстатті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчий суддя вважає доведеним те, що речі, які вилучені в ході огляду місця події, є речовими доказами у розглядуваному кримінальному провадженні, а повернення таких може зашкодити кримінальному провадженню, оскільки такі можуть бути знищені, приховані, спотворені або відчужені.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України при розгляді питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Вимоги щодо змісту клопотання про арешт майна містяться у ст. 171 КПК України, яка серед іншого зобов`язує учасників кримінального провадження, які звернулися з відповідним клопотанням, не лише зазначити про мету застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, а і вказати на обставини, які дають підстави для застування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження своїх доводів.

З системного аналізу вказаних норм кримінального процесуального закону можна дійти висновку, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

Так, у даному випадку клопотання містить виклад обставин з відповідним доказовим підтвердження того, що вилучене майно, яке за твердженням слідчого належить арештувати, відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим доведена необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу(ч. 1ст. 173 КПК України) в частині вилученого майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку у випадку арешту майна з метою конфіскації майна як виду покарання, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98цього Кодексу. Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку у випадку арешту майна з метою конфіскації майна як виду покарання, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна

Тож, тимчасово вилучене майно, яке на думку слідчого судді відповідає критеріям ст. 98 КПК України, підлягає вилученню незалежно від приналежності його підозрюваному та (або) іншій особі.

За таких обставин клопотання про накладення арешту на майно підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.170-173,372,395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на речові докази автомобіль марки «Volkswagen Caddy», д.н.з. НОМЕР_1 , мобільні телефони «Samsung Galaxy A03 Core», IMEI 1: НОМЕР_3 ; IMEI 2: НОМЕР_4 , та мобільний телефон марки «Iphone XS» IMEI: НОМЕР_5 , які 26 грудня 2022 року вилучено в ході проведення огляду місця події ділянки автодороги сполученням н.п. Вилок н.п. Тисобекань на відстані 350 до ДК України, на території контрольного пункту (блокпосту), та поміщені на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів відділення поліції № 1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, що за адресою: м. Виноградів, вул. Миру, 57 та кімнати зберігання речових доказів.

Заборонити власнику та/або іншим власникам і користувачам розпоряджатись та користуватись вище перерахованим майном.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу небуло подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1