ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/190/23 Справа № 199/4161/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 липня 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000148, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Близнюки Харківської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

За вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 липня 2022 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у крадіжці, поєднаній із проникненнм у сховище, вчиненій повторно, в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

12 березня 2022 року, більш точного часу встановити не виявилось можливим, ОСОБА_8 перебував біля домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаний з проникненням у сховище, вчинений повторно, в умовах військового стану, реалізуючи який він в той же день, тобто 12 березня 2022 року, в невстановлений час, діючи умисно, таємно, протиправно, вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, проник в приміщення літньої кухні, що розташована на огородженій території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_9 , а саме: два алюмінієві бідони по 50 л, вартістю 500,00 грн. кожен, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_9 матеріальну школу на загальну суму 1 000,00 грн.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити, включити у мотивувальну частину вироку формулювання, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в України введено воєнний стан з 05.30 год. 24 лютого 2022 року на строк 30 діб. В іншій частині вирок суду просить залишити без зміни.

Обґрунтовуючи свої вимоги вказує на те, що фактичні обставини вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення судом у вироку не викладено належним чином, а зазначене судом формулювання обвинувачення не відповідає диспозиції норми кримінального закону, якою встановлено кримінальну відповідальність за вчинені обвинуваченим дії. Зазначає, що суд у вироку вказав, що ОСОБА_7 вчинив злочин в умовах воєнного стану, при цьому не вказав, на підставі яких нормативно-правових актів його введено.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення та просив її задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за яке його засуджено, правильність кваліфікації його дій відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, в апеляційній скарзі не оскаржуються, тому апеляційним судом не переглядаються.

Суд першої інстанції, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до вимог ч. 1 ст. 337 КПК України, згідно з якими судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як слідує з вироку судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані.

Посилання прокурора на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону під час ухвалення оскаржуваного вироку суд апеляційної інстанції вважає такими, що не заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначаються: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення; обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання; мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання, застосування примусових заходів медичного характеру при встановленні стану обмеженої осудності обвинуваченого, застосування примусового лікування відповідно до статті 96 Кримінального кодексу України, мотиви призначення громадського вихователя неповнолітньому; підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Як слідує з матеріалів провадження висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за яке він засуджений, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 370, п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України ґрунтуються на об`єктивно з`ясованих обставинах, які підтверджені доказами, безпосередньо дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Доводи прокурора про те, що суд першої інстанції у вироку під час викладення формулювання обвинувачення не зазначив, на підставі яких нормативно-правових актів введено воєнний стан, апеляційний суд вважає такими, що не є підставою для зміни вироку.

Підставою для скасування чи зміни судового рішення згідно з ч. 1 ст. 409 КПК України є неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

З огляду на те, що прокурор не оскаржує встановлені судом першої інстанції обставини провадження, кваліфікацію дій обвинуваченого та призначене йому покарання, а також те, що судом першої інстанції було зазначено при викладені формулювання обвинувачення про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в умовах воєнного стану, апеляційний суд не знаходить підстав для зміни оскаржуваного рішення, оскільки вказана прокурором обставина не перешкодила і не могла перешкодити суду повно та всебічно з`ясувати обставини кримінального провадження та ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.

Крім того, в апеляційній скарзі прокурора не наведено доводів відносно того, яким чином таке порушення закону перешкодило або могло перешкодити суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення при тому, що відповідні зміни про вчинення кримінальних правопорушень в умовах воєнного стану були внесені до Кримінального Кодексу України.

З огляду на викладене викладені в апеляційній скарзі прокурора підстави зміни оскаржуваного вироку не передбачені ст. 409 КПК України, в тому числі не є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність чи істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону і не впливають на законність, обгрунтованість та мотивованість вироку суду.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність у провадженні, які були б підставами для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення, апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин апеляційний суд не вбачає необхідності у зміні судового рішення, оскільки доводи прокурора в цій частині є неприйнятними і в даному випадку не є підставою для зміни вироку з підстав, передбачених ст.ст. 412, 413 КПК України.

З огляду на викладене апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, залишити без задоволення.

Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 липня 2022 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4