Вирок
Іменем України
11.11.2022 року Франківський районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
з участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинувачених : ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників обвинувачених адвокатів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілого: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Топільне Рожищенського району Волинської областi, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської областi вiд 18.11.2019 року за ч. 2 ст. 185, ст. 395, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців обмеження волі, яке відбув,

та

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Рівне, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, без визначеного місця проживання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ранiше неодноразово судимого, зокрема: 02.06.2020 року вироком Рівненського міського суду Рiвненської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ст. 70 КК України до покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком терміном на 1 рік, покарання відбув; вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 30.05.2022 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України строком на 1 рік

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28 - ч.4 ст.187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , будучи неодноразово судимими за вчинення ними кримінальних правопорушень проти власності, зокрема ОСОБА_4 - востаннє 18.11.2019 року вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської областi за ч. 2 ст. 185, ст. 395, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців обмеження волі, судимість за вчинення яких не погашена і не знята у встановленому законом порядку, а ОСОБА_5 - 02.06.2020 року вироком Рiвненського міського суду Рівненської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ст. 70 КК України до покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі із звільненням підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання з іспитовим строком терміном на 1 рік, покарання відбув, однак судимість за вчинення яких не погашена і не знята у встановленому законом порядку, знову вчинили умисне кримінальне правопорушення.
Так, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 08.05.2022 року близько 20:00 год., усвідомлюючи, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за № 64/2022 вiд 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який продовжено Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» за № 259/2022 від 18.04.2022 року, перебуваючи на АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, групою осіб, вчинили напад (розбій) із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою заволодіння його майном, який виразився в тому, що ОСОБА_4 , погрожуючи застосуванням ножа, який, тримаючи у руці, наблизив до шиi ОСОБА_8 , висловив до потерпілого вимогу передати усе належне йому майно, в той час як ОСОБА_5 , знаходячись поруч з ними, наказав потерпілому робити все так, як йому говорить ОСОБА_4 . У подальшому, ОСОБА_4 , дiючи разом із ОСОБА_5 , iз погрозою застосуванням ним ножа щодо потерпілого, відкрито заволодiли особистим майном (речами) потерпілого ОСОБА_8 , а саме: мобільним телефоном марки «Xiaomi» моделi М2003J6B2G серiї «Redmi 9 Note Pro» 6/128 GB, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , в корпусі синього кольору з чохлом чорного кольору, вартістю 6400 гривень; мобільним телефоном торговельної марки «Nokia» моделі: C3-01.5, IMEI: НОМЕР_3 , вартістю 350 гривень; зарядним пристроєм до мобільного телефону торговельної марки «Xiaomi» модель «MDY-08-EO» з кабелем USB, білого кольору, вартістю 144 гривні; ноутбуком торгової марки «НP», лінійки «EliteBook», моделi «840 G3», з зарядним пристроєм, вартістю 8374,25 грн.; рюкзаком (наплічником) сіро-чорного кольору, торгової марки «OXIDE», моделі «21SMBAG1007», вартістю 200,50 гривень; курткою чоловічою демісезонною, чорного кольору, з маркувальним написом «KEQISHIJIA», вартістю 262,50 грн.; навушниками торговельної марки «JBL» модель «Т110» чорного кольору, вартістю 90,40 грн.: грошовими коштами в сумі 800 гривень; двома банкiвськими картками «ПриватБанку» на ім`я потерпілого, якi матерiальної вартостi для нього не представляють: паспортом громадянина України на ОСОБА_9 ; ідентифiкацiйним кодом на ім`я ОСОБА_8 ; флеш-носієм торговельної марки «Cognizard», вартість якого невідома, а всього майном потерпілого на загальну суму 16621,65 гривень, яке в подальшому ОСОБА_4 помістив у викрадений рюкзак потерпілого і передав ОСОБА_5 , та зупинивши автомобіль, який проїжджав поруч по вулиці, сівши у нього разом з ОСОБА_5 , покинули місце вчинення ними даного злочину.

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили напад (розбій) з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 28 - ч. 4 ст. 187 КК України.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 - ч. 4 ст. 187 КК України, визнали повністю, надали детальні показання про мотиви та обставини вчинення кримінально-караних дій.
Так, будучи допитаним у суді, ОСОБА_4 пояснив, що за два тижні до події, яка відбулась 08.05.2022 року, він познайомився із потерпілим ОСОБА_8 , який розповів про свої родині проблеми, зокрема те, що його вигнав з хати вітчим та попросив допомогти розібратися в цій ситуації. Разом з потерпілим та ОСОБА_5 08.05.2022 року вони поїхали у м. Городок, де нікого з рідних потерпілого не застали, та повернулись у м. Львів, де він та ОСОБА_5 на вул. Городоцькій, поблизу трамвайного депо, забрали у потерпілого всі речі, сіли в таксі і поїхали в напрямку залізничної станції «Підзамче». При цьому, в момент заволодіння майном він, ОСОБА_4 , мав при собі ніж та, тримаючи такий, пред`явив вимогу до потерпілого «давай гроші». Заволодівши майном потерпілого, вони в подальшому спільно з ОСОБА_5 продали ноутбук, яким заволоділи, таксисту за 2000 грн. Приїхавши на таксі до залізничної станції, вони з`ясували, що поїзда до м. Рівне немає, тому пішли пішки. Вказав, що у скоєному щиро кається, про те, що сталося, шкодує.
Даючи показання в судовому засіданні, ОСОБА_5 зазначив, що він та ОСОБА_4 познайомились з ОСОБА_8 у м. Львові за два тижні до скоєння нападу. Вони на прохання потерпілого хотіли допомогти останньому вирішити питання повернення додому, звідки такий був вигнаний вітчимом. Тому 08.05.2022 року вони поїхали до м. Городок, де проживала мати потерпілого, однак, пробувши цілий день там, нікого з родичів потерпілого не зустріли. А тому, повернулись до м. Львова, де вирішили «бомбанути» потерпілого, ініціатором чого був ОСОБА_4 , який при спілкуванні з ним повідомив, що «зараз буде діло». У ОСОБА_4 був при собі ніж і він сказав потерпілому віддати все, що у нього є. Потерпілий вимогу виконав, хоча й просив повернути йому його речі. В подальшому вони разом з ОСОБА_4 сіли в таксі і поїхали з місця події, а потерпілий залишився. Ноутбук потерпілого вони продали таксисту за 2000 грн., виручені кошти поділили порівну з ОСОБА_4 . На таксі доїхали до залізничної станції «Підзамче», однак електрички на м. Рівне не було, тому подалися пішки. Зазначив, що про скоєне шкодує, просив суворо не карати.
Під час допиту в суді потерпілий ОСОБА_8 надав показання про те, що з обвинуваченими він познайомився в палаці залізничників у м. Львові, де волонтерив після того, як він пішов з дому. Там познайомився із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які запропонували йому допомогти владнати сімейний конфлікт і повернутися додому. Тому він разом із вказаними особами 08.05.2022 року поїхав у м. Городок Львівської області, щоб поговорити з мамою, знайомих взяв, щоб вони його підтримали. Однак, в цей день двері вдома ніхто не відчинив, тому вони, погулявши по місту, на таксі повернулись до м. Львова. З таксі вийшли на вул. Городоцькій та прямували в напрямку ТЦ «Скриня». Поблизу трамвайного депо ОСОБА_4 в той час, коли він сів на металеву конструкцію, приставив йому до шиї ніж, який тримав у правій руці, і наказав усе віддати. В цей час ОСОБА_5 знаходився поруч і сказав робити все, як каже ОСОБА_4 . Будучи наляканим, він жодного опору не чинив та віддав наявні у нього речі нападникам. Останні, заволодівши його ноутбуком, мобільним телефоном, документами, рюкзаком та іншим речами подалися до проїжджої частини вулиці, куди під`їхало таксі. Він намагався наздогнати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , однак, зупинити таксі не зміг, а тому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 поїхали на таксі у невідомому для нього напрямку, після чого він одразу звернувся за допомогою до відділу поліції, розташованого неподалік.
Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст.394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу та на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і судовий розгляд було обмежено допитом обвинувачених, дослідженням даних, що стосуються речових доказів, і процесуальних витрат у справі, а також характеризуючих документів на особи обвинувачених.
Отже, суд вважає доведеним факт скоєння ОСОБА_4 та ОСОБА_5 нападу (розбою) з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненого групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто злочину, передбаченого ч. 1 ст. 28 - ч. 4 ст. 187 КК України.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно із ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад кримінального правопорушення та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
З огляду на викладене при призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд враховує тяжкість вчиненого ними злочину, який з урахуванням положень ст.12 КК України відносяться до категорії особлоиво тяжких, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, корисливий мотив вчинення суспільно небезпечного діяння, а саме прагнення незаконно збагатитися шляхом незаконного заволодіння чужим майном, наявність в обвинувчених судимостей.
При цьому, суд приймає до уваги наявність обтяжуючої покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обставини, а саме рецидив кримінальних правопорушень, відсутність пом`якшуючих покарання обвинувачених обставин, враховує молодий вік обвинувачених, позитивні характеристики обвинувачених за місцем їх попереднього ув`язнення, а також неперебування останніх на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога.
З урахуванням наведеного обвинуваченим слід призначити покарання за ч. 1 ст. 28 - ч. 4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі.
При цьому, при визначенні покарань ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підлягає врахуванню наступне. Згідно вироку Ковельського міськрайонного суду Волинської областi від 18.11.2019 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 185, ст. 395, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців обмеження волі, яке на даний час відбув. Також ОСОБА_5 вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 30.05.2022 року у справі № 158/2119/21 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України строком на 1 рік. Беручи до уваги те, що новий злочин вчинено ОСОБА_5 08.05.2022 року, тобто до постановлення вироку Ківерцівського районного суду Волинської області від 30.05.2022 року і таким його звільнено від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, вказаний вирок Ківерцівського районного суду Волинської області слід виконувати самостійно.
До обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 застосовано запобіжні заходи у виді тримання під вартою. У зв`язку із призначенням покарання за даним вироком у виді позбавлення волі підстав для скасування чи зміни таких запобіжних заходів суд не вбачає.
У справі наявні процесуальні витрати за проведення експертиз. Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування Львівським НДЕКЦ МВС України проводились товарознавчі експертизи та експертиза зброї. Згідно наявних довідок про вартість виконаних експертиз витрати на залученням експертів у даному кримінальному провадженні складають 5835 грн. 08 коп., в тому числі 1132,68 грн. - на проведення експертизи зброї (висновок №СЕ-19/114-22/8405-ХЗ від 21.06.2022 року); 4702,40 грн. - на проведення товарознавчих експертиз (висновки №СЕ-19/114-22/7527-ТВ від 25.05.2022 року, СЕ-19/114-22/7602-ТВ від 31.05.2022 року, СЕ-19/114-22/7592-ТВ від 25.05.2022 року, СЕ-19/114-22/7593-ТВ від 25.05.2022 року, СЕ-19/114-22/7594-ТВ від 26.05.2022 року, СЕ-19/114-22/7591-ТВ від 30.05.2022 року, СЕ-19/114-22/7599-ТВ від 30.05.2022 року, СЕ-19/114-22/7598-ТВ від 27.05.2022 року).
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
У справі наявні підстави для застосування правових приписів ст.174 КПК України, оскільки під час досудового розслідування на майно, визнане речовими доказами, накладався арешт.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.28 - ч.4 ст.187 КК України, та призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі із конфіскацією майна.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.28 - ч.4 ст.187 КК України, та призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі із конфіскацією майна.
Вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 30.05.2022 року у справі № 158/2119/21, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України строком на 1 рік, - виконувати самостійно.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 рахувати з 09.05.2022 року, тобто з часу їх фактичного затримання та взяття під варту.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжні заходи, раніше обрані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових товарознавчих експертиз і експертизи зброї в сумі 5835 (п`ять тисяч вісімсот тридцять п`ять) грн. 08 коп.
Зняти арешт, накладений ухвалами слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 10.05.2022 року на тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон марки «XIAOMI Redmi 9 Note Pro» синього кольору у чохлі чорно-синього кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 ; наплічник сіро-чорного кольору без марки; сім карта мобільного оператора Life cell номер м.т.: НОМЕР_4 ; зарядний пристрій білого кольору MDX-08-E0; навушники чорного кольору із резинкою чорно-оранжевого кольору марки «jbl»; мобільний телефон марки «Nокіа», модель С3-01.5, чорного кольору із металевою кришкою сірого кольору ІМЕІ: НОМЕР_3 ; металевий предмет, ззовні схожий на розкладний ніж із пластмасовою рукояткою чорного кольору, до якого прикріплено металевий ключ сірого кольору та картку пластикову зі штрих-кодом; куртку балонову чорного кольору марки «KEQISHIJIA», розмір 7XL; пристрій для куріння металевий срібного кольору із написом «DRAG»; пляшку з вмістом невідомою прозорою рідиною з написом «Полуниця 30мл/0 мг»; ноутбук сірого кольору марки НР Elite Book 840 G3 та зарядний пристрій до нього чорного кольору.
Речові докази: 1) наплічник сіро-чорного кольору без марки, сім-карту мобільного оператора Life cell номер м.т.: НОМЕР_4 , зарядний пристрій білого кольору MDX-08-E0, навушники чорного кольору із резинкою чорно-оранжевого кольору марки «jbl», мобільний телефон марки «Nокіа», модель С3-01.5, чорного кольору із металевою кришкою сірого кольору ІМЕІ: НОМЕР_3 ; куртку балонову чорного кольору марки «KEQISHIJIA», розмір 7XL; ноутбук сірого кольору марки НР Elite Book 840 G3 та зарядний пристрій до нього чорного кольору, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області згідно квитанції №00248, повернути ОСОБА_8 , як власнику переліченого вище майна; 2) мобільний телефон марки «XIAOMI Redmi 9 Note Pro» синього кольору у чохлі чорно синього кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 залишити у володінні, користуванні та розпорядженні ОСОБА_8 , як власнику даного майна, що було отримане ним на відповідальне зберігання згідно з розпискою; 3) пристрій для куріння металевий срібного кольору із написом «DRAG» та пляшку з вмістом невідомої прозорої рідини з написом «Полуниця 30мл/0 мг», які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області згідно квитанції №00248, - знищити; 4) розкладний ніж із пластмасовою рукояткою чорного кольору, до якого прикріплено металевий ключ сірого кольору та картку пластикову зі штрих-кодом, які використовувались як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення та які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області згідно квитанції №00276, конфіскувати; 5) USB-флеш накопичувач із відеозаписом з камер зовнішнього відеоспостереження, розташованих на фасаді буд. АДРЕСА_4 , за 08.05.2022 року; USB-флеш накопичувач із відеозаписом з камер зовнішнього відеоспостереження, розташованих на перехресті вул. Городоцька-Кульпарківська у м. Львові, за 08.05.2022 року залишити при матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1