Справа № 453/344/22
№ провадження 1-кп/453/117/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2022 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ;

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

за участі прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ;

потерпілої ОСОБА_5 ;

розглянувши у відкритому підготовчомусудовому засіданні в залі суду в місті Сколе Львівської області кримінальне провадження № 0000020 від 22.01.2022 року про обвинувачення

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Погар Сколівського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, не депутата, не адвоката, не нотаріуса, раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 1261 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , в порушення вимог статті 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно та безпричинно перебуваючи за місцем спільного проживання із співмешканкою ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 систематично вчиняв відносно останньої психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, погрозах, приниженні, що призвело до психологічних страждань останньої, спричинило емоційну напруженість, втому та негативні переживання.

За вчинення домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності Сколівським районним судом Львівської області за ч.2 ст. 1732 КУпАП зокрема, 31.08.2021 у справі №453/1128/21 та 30.09.2021 у справі №453/1231/21.
Так, ОСОБА_4 , 07.01.2022 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, не зупиняючись на вчиненому, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, продовжуючи свої систематичні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , за місцем їхнього спільного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 вчинив відносно потерпілої, психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, висловлюваннях нецензурною лайкою, приниженні та залякуванні, що призвело до психологічних страждань останньої, втраті повноцінного сну та відпочинку, негативних переживаннях та емоційної напруженості.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо своєї співмешканки, що призвело до психологічних страждань ОСОБА_5 , тобто кримінальне правопорушення, передбачене ст. 1261 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, від давання показань відмовився на підставі ст. 63 Конституції України, ст. 18 КПК України.

Враховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого порядку дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються. Відтак, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Оскільки обвинувачений визнає свою вину повністю, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, оцінивши встановлені по справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 1261 КК України, оскільки він умисно систематично вчиняв психологічне насильство щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_5 .

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, а також те, що згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
При призначенні покарання, суд враховує практику Верховного Суду, (постанова N634/609/15-к від 01.02.2018 року) щодо судової дискреції, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.
Відповідно до п. 1 ППВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року зі змінами від 06.11.2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ст. 1261 КК України, суд на підставі ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, його характер та наслідки, особу обвинуваченого, який мешкає за вищевказаною адресою разом з співмешканкою та її сином, за місцем проживання характеризується позитивно, згідно досудової доповіді на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, те, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінені органом пробації, як середні, обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також думку потерпілої, яка при призначенні покарання покладалась на розсуд суду.

У зв`язку із зазначеним, суд вважає за доцільне під час вирішення питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання обмежитись межами санкції статті 1261 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт, що є тотожним позиції сторони обвинувачення, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Підстав для звільнення від кримінальної відповідальності не встановлено.
Цивільний позов не заявлений.

Судових витрат на залучення експертів та речових доказів у даному кримінальному провадженні немає.
Запобіжний захід як захід забезпечення кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 1261 КК України та призначити йому покарання у виді у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу не обирати.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Сколівський районний суд Львівської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1