печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноважених осіб ГСУ НП України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого, в ході проведення обшуку від 07.12.2022, майна у межах кримінального провадження № 0000123 від 27.01.2022, -

ВСТАНОВИВ:

05.01.2023 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноважених осіб ГСУ НП України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, в ході проведення обшуку від 07.12.2022 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: - грошові кошти в сумі 14 150 доларів США.

В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що 07.12.2022 здійснено обшук у ОСОБА_4 , під час виконання якого вилучено речі, на які в ухвалі суду про проведення обшуку не надавався дозвіл та на які до цього часу не накладено арешт.

Особа, яка звернулась зі скаргою, в судове засідання не з`явилась. На адресу суду надійшло клопотання представника власника майна, відповідно до змісту якого просить розглянути скаргу за його відсутності, вимоги скарги підтримує в повному обсязі, скаргу просить задовольнити.

У судове засідання представник органу досудового розслідування не з`явився, про дату, час та місце проведення розгляду повідомлений належним чином, заяви, клопотання або письмові заперечення не були подані суду.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить наступного висновку.

За своїм змістом подана скарга направлена на повернення майна, через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000123 від 27.01.2022 за ознаками передбачених ч. 3 ст. 361, ч. 3 ст. 362 КК України.

07.12.2022 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.11.2022 проведено обшук, під час якого було вилучено речі, які належить ОСОБА_4 , а саме: - грошові кошти в сумі 14 150 доларів США.

Як вбачається з резолютивної частини ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.11.2022, дозвіл на проведення обшуку з метою відшукання та вилучення грошових коштів- не надавався.

Разом з тим, на даній стадії не доведено що вилучені грошові кошти є такими що, здобуті злочинним шляхом або відповідають положенням ст. 98 КПК України.

Натомість, на підтвердження доводів скарги, адвокатом долучено довідку про доходи сім`ї, що підтверджують законність одержання вказаних коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно зі ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно можливості володіти, користуватись та розпоряджатись певним майном до вирішення питання про арешт майна, а тимчасово вилученим майном може бути у вигляді речей, документів, грошей, тощо.

При здійсненні кримінального провадження органом досудового розслідування має бути неухильно дотримано загальні засади кримінального провадження, встановлені ст.ст. 7, 8 КПК України, в тому числі верховенство права, законність та недоторканість права власності.

Виходячи з цього, відповідно до ст. 169 КПК України, вилучене майно є тимчасово вилученим та має бути повернуте особі, у якої вони вилучені у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171 та ч. 6 ст. 173 КПК України, а саме: за клопотанням слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, в іншому випадку вилучене майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучено.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Жоден не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом та загальними принципами міжнародного права. У рішенні Європейського суду по справі «Мороко проти Російської Федерації» від 12.06.2008, Судом зазначається: «Попередні положення не зменшують права держави забезпечувати виконання таких законів, які їй видаються необхідними для здійснення контролю за використанням власності відповідно до загальних інтересів чи для забезпечення сплати податків чи інших зборів та штрафів».

Разом з цим, відсутні докази того, що вилучене майно, зберегло на собі сліди вчинення злочину, або містить інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та охоплюється ухвалою про надання дозволу на проведення обшуку та не містить родові ознаки визначені у ній.

Окрім того, арешт на тимчасово вилучене майно, в порядку та на підставах, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України, не пізніше наступного дня накладено у передбаченому законом порядку не було.

Таким чином, слідчий суддя висновку про обґрунтованість поданої скарги щодо бездіяльності, яка полягає у неповерненні майна, оскільки, вбачається порушення права власника на володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За таких обставин, виходячи з встановлених обставин та вимог КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення вимог скарги.

Керуючись ст. ст.169,171,173,236,303,307,309,372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноважених осіб ГСУ НП України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого, в ході проведення обшуку від 07.12.2022, майна у межах кримінального провадження № 0000123 від 27.01.2022 - задовольнити.

Зобов`язати уповноважених посадових осіб у кримінальному провадженні № 0000123 від 27.01.2022, повернути ОСОБА_4 тимчасово вилучене майно, а саме: - грошові кошти у сумі 14 150 доларів США (згідно протоколу обшуку).

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1