30 березня 2023 року
справа № 21-з/824/54/2022
провадження № 51-197км18
судді Касаційного кримінального суду Верховного Суду ОСОБА_1 у провадженні за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_2 на ухвалу Київського апеляційного суду від 10 серпня 2022 року про повернення заяви ОСОБА_2 про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження.
30 березня 2023 року колегія суддів Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_2 на ухвалу Київського апеляційного суду від 10 серпня 2022 року про повернення заяви ОСОБА_2 , більшістю голосів ухвалила постанову про задоволення касаційної скарги, скасувала оскаржену ухвалу тапризначила новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
При ухваленні цього рішення я голосувала проти та викладаю окрему думку з огляду на таке.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 серпня 2022 року заяву ОСОБА_2 про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження №8111 з усіма, доданими до неї матеріалами, повернуто особі, яка її подала.
У касаційній скарзі ставилось питання про скасування ухвали апеляційного суду і призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.На думку засудженого зміст заяви про відновлення матеріалів втраченого провадження №8111 прокуратури Автономної Республіки Крим, за якими вироком Апеляційного суду АР Крим його було засуджено до довічного позбавлення волі, відповідав вимогам ст. 527 КПК України, оскільки було вказано які саме матеріали необхідно відновити, чи був ухвалений вирок, в якому статусі перебував заявник, хто і в якості кого брав участь в судовому розгляді та їх місце проживання і місцезнаходження, провести їх допит в суді, що відомо заявнику про місце знаходження копій документів кримінального провадження та відомостей щодо них, в які установи , де зберігаються копії матеріалів провадження №8111, що втрачені, слід зробити запити. Крім того була чітко вказана мета поновлення матеріалів - захист прав та інтересів заявника для здійснення справедливого судового розгляду за нововиявленими обставинами у Верховному Суді України та Європейському суді з прав людини (далі - ЄСПЛ).
Задовольняючи доводи касаційної скарги, більшість суддів колегії дійшла висновку про те, що суд апеляційної інстанції безпідставно повернув заяву засудженого у зв`язку з не усуненням недоліків останнім.
Не погоджуюсь із вказаним рішенням більшості колегії, виходячи з такого.
Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.
Отже, зазначена норма гарантує право на касаційне оскарження судового рішення тільки у випадках, прямо визначених законом.
Положеннями ст. 424 КПК визначено вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку, до яких відносяться вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції щодо зазначених рішень можуть бути оскаржені в касаційному порядку лише у випадку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.
Як убачається з касаційної скарги та долучених до неї матеріалів, засуджений оскаржує ухвалу Київського апеляційного суду від 10 серпня 2022 року про повернення його заяви про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження № №8111, яка постановлена в порядку Розділу VII «Відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження» КПК України, яким унормовано порядок розгляду заяви про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження. При цьому право на оскарження ухвалених судових рішень з питань відновлення втрачених матеріалів не передбачено.
З огляду на викладене, оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню, а тому виходячи зі змісту ст. 424 КПКУкраїни, це рішення не може бути предметом перегляду в суді касаційної інстанції.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПКУкраїни суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Таким чином, оскільки касаційна скарга засудженого подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку, вважаю, що слід було відмовити у відкритті касаційного провадження.
Позиція, висловлена мною в окремій думці, повністю відповідає усталеній практиці Верховного Суду (постанова від 31 жовтня 2018 року, справа № 1-вп/234/4/18; постанова від 17 березня 2021 року, справа 225/4607/20; постанова від 05 липня 2021 року, справа № 2-80/2001)
З урахуванням викладеного, не погоджуюсь з висновком більшості колегії суддів та вважаю, що підстави для відкриття касаційного провадження, а відповідно й підстави скасування оскарженої ухвали із призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції були відсутні.
Суддя ОСОБА_1