Провадження № 1-кс/344/5423/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого посилається на те, що 24.12.2022 року близько 20 год. ОСОБА_4 перебуваючи у саморобному приміщенні для проживання на території сміттєзвалищі КП "Полігон ТВП", що у с. Рибне Ямницької ТГ, Івано-Франківського району, Івано-Франківського області, вступив у словесний конфлікт та сварку із своїм товаришем, а саме з ОСОБА_6 . Під час конфлікту ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з особистих мотивів та мети, вирішив умисно протиправно заподіяти смерть ОСОБА_7 , тобто вчинити вбивство. При цьому, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне позбавлення життя іншої людини, ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, з особистих мотивів та мети, взяв із столу у руку ніж та наніс ними один цілеспрямований удар у життєво важливу ділянку тіла ОСОБА_8 а саме в ліву частину грудної клітки, у результаті чого спричинив потерпілому проникаюче ножове поранення грудної клітки в області серця від якого він помер на місці події, тобто умисно вбив його.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний не має постійного місця проживання та усвідомлює, що санкція статті передбачає покарання виключно у вигляді позбавлення волі та до нього може бути застосовано такий вид покарання у разі доведення його вини; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки ще не проведено всіх слідчих дій; п. 4 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду та переховуватись від органу досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку із наведеним, є достатньо підстав вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, а тому слід застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід - тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав викладених в ньому, просив клопотання задовольнити та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Підозрюваний у судовому засіданні просив застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання в Закарпатській області.

Захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечив, просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

25 грудня 2022 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у порядку ст. 208 КПК України, було затримано громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Цього ж дня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Берегово Закарпатської області, тимчасово проживаючому на території сміттєзвалища КП "Полігон ТВП", що у с. Рибне Ямницької ТГ Івано-Франківського району Івано-Франківської області, не працюючому, не одруженому, було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний не має постійного місця проживання; незаконно впливати на свідків.

Вирішуючи дане клопотання враховую також наявність доказів про вчинення ОСОБА_4 зазначеного злочину, зокрема такими у кримінальному провадженні є: протокол огляду місця події від 25.12.2022 (а.с.9-13), протокол затримання особи підозрюваної в вчиненні злочину (а.с.17-20), протоколом допиту свідка та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Вирішуючи дане клопотання також враховую його вік, відсутність міцних соціальних зв`язків, відсутність у нього судимостей, відсутність постійного місця проживання та роботи, та те, що підозрюваний веде антисоціальний спосіб життя.

У відповідності до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, враховуючи характер та обставини його вчинення, вважаю, що розмір застави слід не визначати.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів без визначення застави і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

За змістом ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Таким чином строк тримання під вартою підлягає обчисленню з моменту фактичного затримання підозрюваного, а саме з 25 грудня 2022 року.

На підставі ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст. ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 21 лютого 2023 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1