Справа № 629/1094/23
Номер провадження 1-кс/629/254/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

потерпілого ОСОБА_3 ,

розглянувши заяву потерпілого ОСОБА_3 про відвід судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

встановив:

Потерпілий ОСОБА_3 , під час судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, заявив відвід головуючому судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_4 , обґрунтовуючи тим, що на його думку, дії головуючого по справі вказують на упередженість судді, яка виразилась в порушенні його прав, як потерпілого та ведення судового процесу, а саме ненаданні йому, як потерпілому по справі, надати свої пояснення щодо незаконної порубки дерев у лісах, захисних та інших лісових насадженнях ОСОБА_5 . Вважає, що головуючим при розгляді справи за обвинуваченням ОСОБА_5 порушені Бангалорські принципи поведінки суддів, а саме: незалежність судових органів, об`єктивність судді, забезпечення рівного ставлення до всіх сторін судового засідання, чесність, дотримання етичних норм, а тому є підстави, передбачені п.4 ч.1 ст.75 КПК України, для відводу судді.

13.03.2023 потерпілий ОСОБА_3 електронною пошто надав заяву про відвід судді ОСОБА_1 , яка ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14.03.2023 року залишена без розгляду.

14.03.2023 в судовому засіданні ОСОБА_3 повторно заявив клопотання про відвід головуючому мотивуючи його недовірою та упередженістю судді, який приймав участь під час досудового розслідування справи, де він є потерпілим, написанням ним скарг на головуючого до Вищої ради правосуддя, після чого залишив зал судового засідання.

Суддя ОСОБА_4 приймати участь у судовому розгляді заяви та наданні будь-яких пояснень з даного приводу не виявив бажання.

З урахуванням положень статті 81 КПК України, вважаю за можливе проводити розгляд заяви про відвід за відсутності учасників судового розгляду.

Відповідно до ч.5 ст.80 КПК України відвід судді повинен бути вмотивованим.

Суд, враховуючи думку обвинуваченого, дослідивши доводи заяви про відвід, дійшов наступних висновків.

Для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Вирішальним при визнанні судді безстороннім є те, чи можуть бути об`єктивно виправдані побоювання учасників справи щодо заангажованості певного судді.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Частиною 1 статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Статтею 75 КПК України визначено обставини, які можуть бути підставою для відводу судді. Дана правова норма передбачає визначений законом перелік підстав, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді кримінального провадження.

Так, згідно п.4 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді» є оціночним, використання якого залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.ч.1,2,5 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

Стандарт безсторонності ґрунтується насамперед на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість (безсторонність) судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості вважаю за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з: «об`єктивним критерієм»,", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною; "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки, як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Верховний Суд підкреслює, що не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Надаючи оцінку обґрунтованості заяви про відвід судді, береться до уваги те, що окрім переліку обставин, які є безумовними підставами для відводу судді, у процесуальному законі також зазначені й виняткові випадки, за яких заявлення відводу «a priori» не може бути підставою для застосування цього процесуального інституту.

Зокрема, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При розгляді заяви про відвід судді, жодні з обставин, на які посилався ОСОБА_3 в заяві не знайшли свого підтвердження.

Ознайомившись із заявою про відвід судді, вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що жодні з обставин, на які посилався ОСОБА_3 в заяві, факти упередженості судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_4 по кримінальній справі №629/1094/23, провадження №1-кп/629/73/23 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, не знайшли свого підтвердження, однак з метою виключення будь-яких сумнівів щодо упередженості судді заява про відвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст.75,80,81,107,372 КПК України, суд,

ухвалив:

Заяву потерпілого ОСОБА_3 про відвід судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_4 , як головуючого у кримінальній справі №629/1094/23, провадження №1-кп/629/73/23 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України - задовольнити.

Передати справу за обвинуваченням ОСОБА_5 , за ст.125 ч.1 КК України до канцелярії суду для проведення повторного автоматичного розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6