Провадження № 1-кс/686/1777/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні малолітня дитина, офіційно не працюючого, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0000417,

встановив:

27.02.2023 року старший слідчий ВРЗЗС СУ Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, посилаючись на те, що існують, передбачені ст.177 КПК України, ризики переховування від органів досудового розслідування та суду ; незаконного впливу на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначив, що «24.08.2022, близько 08 год. 30 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи у с.Федірки Хмельницького району Хмельницької області, з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , після завдання потерпілому ОСОБА_10 фізичного болю шляхом нанесення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ударів у різні частини тіла потерпілого та висунення незаконної вимоги про передачу на користь ОСОБА_8 та ОСОБА_9 грошових коштів в сумі 500 доларів США, в супереч волі потерпілого, із застосуванням фізичної сили, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 помістили ОСОБА_10 у багажник автомобіля ВАЗ 2101, який належав на праві приватної власності ОСОБА_6 , закрили кришку багажника та ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що потерпілий перебуває проти своєї волі у багажнику автомобіля, що належить ОСОБА_6 , не має можливості вільно пересуватися та покинути місце перебування, сів за кермо власного автомобіля, провіз ОСОБА_10 у багажнику з с.Федірки у м.Волочиськ Хмельницького району Хмельницької області, чим завдав потерпілому фізичних страждань в умовах небезпечних для життя та здоров`я потерпілого, незаконно позбавивши його волі.

27.02.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Слідчий у клопотанні просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною залишати місце його проживання цілодобово, з покладенням обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою, утримуватись від спілкування з іншими учасниками кримінального провадження, оскільки менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.»

Заслухавши пояснення слідчого та прокурора, які клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні, підозрюваного та його захисника, які заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 2 ст. 181 КПК України).

Встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 000417 від 28.09.2022 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.2 ст.146 КК України.

27.02.2023 р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України.

Твердження захисника щодо необґрунтованості підозри є безпідставними, оскільки на первинній стадії досудового розслідування оцінка такої обґрунтованості робиться виходячи з наявності фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а представлені слідчим докази (протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від потерпілого ОСОБА_10 від 27.09.2022 р.; протоколи допитів потерпілого ОСОБА_10 від 28.09.2022 р. та від 10.12.2022 р.; протокол огляду грошових коштів від 11.01.2023 р.; протокол обшуку від 11.01.2023 р.; протоколи допитів свідків: ОСОБА_11 від 11.01.2023 р., ОСОБА_10 від 20.01.2023 р., ОСОБА_12 , ОСОБА_13 від 19.01.2023 р., ОСОБА_14 від 23.01.2023 р., протокол допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 23.02.2023 р. та інші матеріали кримінального провадження), на переконання слідчого судді, є підтвердженням обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України.

Таким чином, станом на момент розгляду клопотання беззаперечних доказів того, що ОСОБА_6 не причетний до вчинення правопорушення, не встановлено.

При цьому слідчий суддя керується поняттям «обґрунтованості підозри», яка сформована практикою Європейського суду з прав людини та яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Зокрема, у своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Долучені до матеріалів клопотання докази об`єктивно доводять можливу причетність підозрюваного до інкримінованого кримінального правопорушення. При цьому факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних стадій кримінального провадження.

Санкція ч.2 ст.146 КК України передбачає покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, тобто, згідно зі ст.12 КК України, даний злочин класифікується як нетяжкий.

З наданих матеріалів убачається, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення є достатньо високим.

Слідство знаходиться на початковій стадії, на даний час свідки та потерпілий судом не допитані, а тому існує ризик незаконно впливу на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні. При оцінці наявності зазначеного ризику слідчим суддею врахована встановлена КПК України процедура отримання свідчень від осіб, які є свідками та потерпілими у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1 та ч.2 ст.23, ст.224 КПК України).

Отже, прокурором та слідчим доведено, що на даній стадії досудового розслідування існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Аналізуючи особу підозрюваного слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 є раніше не судимою особою, позитивно характеризується, неофіційно працює автомеханіком, має постійне місце проживання, родину, на утриманні малолітню дитину.

За таких обставин, враховуючи наведені ризики, усі, визначенні ст.178 КПК України, обставини в їх сукупності, зважаючи на той факт, що запобіжний захід не може застосовуватися з метою покарання чи виправлення особи, а виключно задля запобігання ризикам, визначеним у статті 177 КПК України, вважаю, що забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків зможе запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати житло в період часу з 22 до 06 год., з покладенням зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою та обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, зокрема: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утриматись від спілкування зі свідками, потерпілим та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні, і саме такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти спробам останнього переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.

Більш м`які запобіжні заходи, в тому числі й запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, про який клопотала сторона захисту, забезпечити виконання цієї функції не зможуть, з огляду на тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваному, та наявність реальних сумнівів того, що ОСОБА_6 виконуватиме покладені на нього обов`язки, та буде недостатнім для запобігання вищевказаним ризикам, зокрема, й не зможе запобігти спробам ОСОБА_6 переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.

Завдання кримінального провадження виправдовують вжиття таких обмежувальних заходів та такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного з метою уникнення вищевказаних ризиків.

При визначенні адреси, за якою має знаходитись в нічний час ОСОБА_6 , слідчим суддею враховується та обставина, що підозрюваний проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчується 12.03.2023 року, тому строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, слід застосувати межах вказаного строку, а саме по 12.03.2023 року включно.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 194, 196 КПК України,

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком по 12 березня 2023 року включно, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні, без дозволу слідчого, прокурора, суду, залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год. до 06 год. наступного дня, з покладенням на нього зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утриматись від спілкування зі свідками, потерпілим та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні.

Ухвала діє по 12 березня 2023 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя