Єдиний унікальний номер 741/1393/17
Провадження № 1-кп/741/2/22
У Х В А Л А

м. Носівка 18 жовтня 2022 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000163 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною вищою освітою, неодруженого, на момент вчинення кримінального правопорушення помічника чергового сектору реагування патрульної поліції № 2 Носівського відділення поліції Ніжинського відділу поліції ГУ НП в Чернігівській області, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 369 КК України,

встановив:

29 вересня 2017 року до Носівського районного суду Чернігівської області надійшло кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 369 КК України.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_5 будучи згідно наказу начальника Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 9 грудня 2016 року № 245 о/с призначеним на посаду помічника чергового сектору реагування патрульної поліції № 2 Носівського відділення поліції Ніжинського відділу поліції ГУ НП в Чернігівській області з присвоєнням йому спеціального звання «старший сержант поліції», являвся працівником правоохоронного органу, у зв`язку з чим здійснював функції представника влади і таким чином згідно з ч. 3 ст. 18, п. 1 примітки до ст. 364 КК України був службовою особою.

Усупереч вимогам ст. 7, пунктів 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» у червні - серпні 2017 року, в точно невстановлений слідством час, у ОСОБА_5 з метою власного незаконного збагачення виник злочинний умисел на заволодіння шляхом обману грошовими коштами приватних підприємців Носівського району, які займаються роздрібною торгівлею алкогольних виробів, за нескладання адміністративних протоколів щодо продажу неповнолітнім алкогольних напоїв та непритягнення до адміністративної відповідальності.

З метою реалізації свого злочинного умислу на заволодіння шляхом обману грошовими коштами підприємців Носівського району 28 липня 2017 року, в точно невстановлений слідством час та місці, ОСОБА_5 домовився з неповнолітнім ОСОБА_6 (який не був обізнаний про злочинну діяльність ОСОБА_5 ) щодо придбання ним алкогольних напоїв у приватних підприємців в с. Плоске Носівського району.

28 липня 2017 року близько 15 години ОСОБА_5 , прибувши в с. Плоске Носівського району, реалізуючи свій умисел щодо власного незаконного збагачення шляхом обману, надав вказівку неповнолітньому ОСОБА_6 придбати алкогольні напої в магазині, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , в якому здійснює свою підприємницьку діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_7 .

Виконуючи вищевказану вказівку ОСОБА_5 , ОСОБА_6 прибув в магазин, розташований в АДРЕСА_2 , та придбав у продавця ФОП ОСОБА_7 . ОСОБА_8 слабоалкогольний напій «Бермікс».

У подальшому, ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні вказаного магазину, спровокувавши вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_8 , при цьому достовірно знаючи про те, що в нього відсутні повноваження щодо складання протоколів про адміністративні правопорушення та притягнення осіб до адміністративної відповідальності, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, повідомив ОСОБА_8 та сестрі ОСОБА_7 . ОСОБА_9 , яка також перебувала у даному магазині, про те, що продавець ОСОБА_8 незаконно здійснила продаж алкогольного напою «Бермікс» неповнолітньому ОСОБА_6 , за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 156 КУпАП та що ним буде вирішено питання про складання стосовно неї протоколу про вчинення адміністративного правопорушення та притягнення даної особи до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, діючи з корисливих мотивів, продовжуючи реалізовувати свій умисел на заволодіння шляхом обману грошовими коштами, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_9 про те, що може вирішити питання щодо непритягнення до адміністративної відповідальності продавця ОСОБА_8 у разі надання йому особисто, як службовій особі, яка має відповідні повноваження, неправомірної вигоди.

Тим самим, ОСОБА_5 ввів в оману ОСОБА_9 про те, що він відповідно до свого службового становища має повноваження на складання протоколів про вчинення адміністративних правопорушень та притягнення осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення та підбурив її до надання йому неправомірної вигоди як службовій особі, яка має відповідні службові повноваження, що повністю не відповідало дійсності.

ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_9 , що грошові кошти мають бути йому передані на початку серпня 2017 року.

У подальшому, ОСОБА_9 про вказаний факт повідомила свою сестру фізичну особу-підприємця ОСОБА_7 , між якою та ОСОБА_5 7 серпня 2017 року відбулася телефонна розмова, у ході якої ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій умисел на заволодіння шляхом обману грошовими коштами, діючи з корисливих мотивів, повідомив ОСОБА_7 про те, що може вирішити питання щодо непритягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_8 , у разі надання йому особисто, як службовій особі, яка має відповідні повноваження, неправомірної вигоди у сумі 1 900 грн.

Тим самим, ОСОБА_5 ввів в оману ОСОБА_7 щодо наявності в нього відповідних повноважень на складання протоколів про вчинення адміністративних правопорушень та притягнення осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, підбуривши її до надання йому як службовій особі неправомірної вигоди у сумі 1 900 грн.

Після цього, 7 серпня 2017 року ОСОБА_5 під час телефонної розмови повідомив ОСОБА_7 про те, що грошові кошти у сумі 1 900 грн. необхідно передати для нього до магазину, що розташований в АДРЕСА_3 , власником якого являється ОСОБА_10 , яку ОСОБА_5 попередив про те, що їй передадуть грошові кошти для нього.

Після цього, близько 19 години 30 хвилин 7 серпня 2017 року ОСОБА_7 , виконуючи вищевказану протиправну вимогу ОСОБА_5 щодо надання йому грошових коштів у сумі 1 900 грн. за вирішення питання щодо нескладання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення та непритягнення до адміністративної відповідальності її продавця ОСОБА_8 за вчинення вищевказаного адміністративного правопорушення, перебуваючи в приміщенні магазину, розташованому в АДРЕСА_3 , передала ОСОБА_10 (яка не була обізнана про злочинну діяльність ОСОБА_5 ) грошові кошти у сумі 1 900 грн. для ОСОБА_5 за вирішення питання щодо нескладання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення та непритягнення до адміністративної відповідальності її продавця ОСОБА_8 . Після передачі грошових коштів ОСОБА_10 неправомірну вигоду у сумі 1900 грн. було вилучено працівниками правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_5 , ввівши в оману ОСОБА_7 , підбурив її до закінченого замаху на надання йому як службовій особі неправомірної вигоди і тим самим вчинив всі дії, необхідні для реалізації свого злочинного умислу, направленого на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_7 у сумі 1 900 грн. за вирішення питання щодо нескладання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення та непритягнення до адміністративної відповідальності продавця ОСОБА_8 за вчинення вищевказаного адміністративного правопорушення, однак не отримав їх з причин, що не залежали від його волі.

Своїми умисними діями, які виразилися в закінченому замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 190 КК України.

Своїми умисними діями, які виразилися в підбурюванні до закінченого замаху на надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-яких дій з використанням наданого їй службового становища, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 369 КК України.

Під час судового розгляду обвинувачений та його захисник подали до суду клопотання, в якому просили звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 369 КК України, на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження закрити.

Обвинувачений висловив згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності за спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, зазначив, що наслідки такого звільнення йому зрозумілі.

З`ясувавши доводи клопотання, вислухавши позицію прокурора та потерпілої, які не заперечували проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, думку обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 285 КПК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 3 ст. 288 КПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Підстави для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, визначені у ст. 49 КК України.

Передумовою звільнення від кримінальної відповідальності за спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності є встановлення судом обставин вчинення особою злочину невеликої або середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності та вона не ухилялася від слідства або суду і не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 369 КК України.

Санкцією ч. 1 ст. 190 КК України передбачено, що верхня межа основного покарання за кримінально карне діяння заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), встановлена у вигляді штрафу у розмірі три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт обсягом двісті сорок годин, або виправних робіт строком два роки, або обмеження волі на строк три роки.

Санкцією ч. 1 ст. 369 КК України передбачено, що верхня межа основного покарання за кримінально карне діяння пропозиція чи обіцянка службовій особі надати їй або третій особі неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, встановлена у вигляді штрафу у розмірі чотири тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк чотири роки, або позбавлення волі на той самий строк.

Таким чином, відповідно до ст. 12 КК України в редакції, що діяла станом на 7 серпня 2017 року, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів середньої тяжкості, а відповідно до цієї ж статті в редакції, яка чинна на даний час, - у вчиненні нетяжких злочинів.

Частиною 1 ст. 49 КК України в редакції, що діяла станом на 7 серпня 2017 року, було передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема, п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України в редакції, яка чинна станом на 18 жовтня 2022 року, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема, п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину.

Таким чином, строк давності притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 369 КК України, становить п`ять років.

Виходячи з фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, нетяжкі злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , мали місце у липні-серпні 2017 року, тобто на даний час минуло понад п`ять років з дня його вчинення, відтак на даний час сплинув строк притягнення його до кримінальної відповідальності, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

ОСОБА_5 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався.

У матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, які б вказували на те, що обвинувачений ухилявся від слідства або суду, даних про вчинення ним нового злочину в період з серпня 2017 року по жовтень 2022 року немає.

ОСОБА_5 не заперечує проти закриття відносно нього кримінального провадження за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 369 КК України, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України (у зв`язку з закінченням строків давності).

Суд, за наявності згоди обвинуваченого на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 369 КК України, у зв`язку з закінченням строку давності притягнення його до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Керуючись ст. 49 КК України, ст. 284 КПК України, суд -

постановив:

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною вищою освітою, неодруженого, на момент вчинення кримінального правопорушення помічника чергового сектору реагування патрульної поліції № 2 Носівського відділення поліції Ніжинського відділу поліції ГУ НП в Чернігівській області, від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 369 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Закрити кримінальне провадження № 0000163 від 4 липня 2017 року відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 369 КК України.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_11 ОСОБА_12