Справа № 521/3903/23
Пр. № 1-кп/521/1169/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2023 року місто Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у спрощеному провадженні без виклику учасників судового провадження, обвинувальний акт та додані до нього матеріали, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000047 від 25.01.2023 року у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, із неповною початковою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз:

-26.12.2022 року вироком Малиновського районного суду м. Одеси за ч. 1 ст. 111-1 КК України до позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування та займатися діяльністю, пов`язаною з наданням публічних послуг на строк 10 років.

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України

ВСТАНОВИВ:

25.01.2023 приблизно о 19 год. 20 хв. ОСОБА_3 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання заходячись біля житлового будинку АДРЕСА_3 , з метою незаконного проникнення до іншого володіння особи, відчинив хвіртку та зайшов на територію домоволодіння. Після чого, підійшов до літньої кухні, двері якої були не замкнені, відкрив їх рукою та зайшов у приміщення, таким чином, незаконно проник до іншого володіння особи, без згоди власниці - ОСОБА_4 .

Під час незаконного проникнення та знаходження ОСОБА_3 , в приміщенні літньої кухні, свідками було виявлено останнього та його незаконне знаходження в будинку зупинено свідками, які одразу викликали співробітників поліції відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, які зупинили незаконне перебування ОСОБА_3 у будинку ОСОБА_4 .

За таких обставин, своїми умисними діями, на думку органу досудового розслідування, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Разом з тим, зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності, а обвинувачений ОСОБА_3 , представлений захисником, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку.

Таким чином, суд, за клопотанням прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси, що регламентоване ч. 1 ст. 302 КПК України, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєному кримінальному проступку, передбаченому ч. 1 ст. 162 КК України доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети, а саме виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України в разі, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Положеннями ч. 3 ст. 72 КК України визначено, що основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 26.12.2022 ОСОБА_3 визнано винуватим та засуджено за 1 ст. 111-1 КК України до покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування та займатися діяльністю, пов`язаною з наданням публічних послуг на строк 10 років.

Зважаючи на те, що злочини за цим вироком ОСОБА_3 вчинив після постановлення попереднього вироку від 26.12.2022, але до повного відбуття покарання, тому остаточне покарання ОСОБА_3 слід призначити за сукупністю вироків за правилами ст. 71 КК України, при цьому з огляду на те, що основне покарання у виді позбавлення права обіймати посади та займатися діяльністю, не підлягає складанню з іншими видами покарань, тому слід ухвалити рішення про самостійне виконання покарання у виді позбавлення права обіймати посади та займатися діяльністю за попереднім вироком від 26.12.2022.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати, речові докази по справі відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 100, 110, 124, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_3 визначити остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік та у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування та займатися діяльністю, пов`язаною з наданням публічних послуг на строк 10 років за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 26.12.2022, який відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України слід виконувати самостійно.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 вираховувати з моменту його фактичного прибуття до місця відбування покарання.

Відповідно до положень ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше наступного дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасниками кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_5