Справа №: 398/1204/23
провадження №: 1-кс/398/482/23
УХВАЛА

Іменем України

"07" квітня 2023 р. Слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого, погоджене прокурором, в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000352 від 01.03.2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тарасівка Олександрійського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштований, одружений, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

07 квітня 2023 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 строком на 60 діб.

З клопотання та наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що близько 10.00 год. 16.03.2023 ОСОБА_6 , який налагодив збут особливо небезпечних наркотичних засобів на постійній основі, домовився зустрітися з особою, із легендованими установчими даними, ОСОБА_7 , до якої застосовано заходи безпеки, шляхом забезпечення конфіденційних відомостей, діючої на добровільних засадах, в порядку та на умовах, зазначених законом, перебуваючи біля будинку № 28 по вулиці Софіївська міста Олександрія Кіровоградської області з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу прийняв від останнього грошові кошти в сумі 200 гривень.

У подальшому, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на збут особливо небезпечного наркотичного засобу, діючи з корисливих мотивів, маючи на меті збагачення за рахунок продажу особливо небезпечного наркотичного засобу, незаконно збув, вказавши на місце знаходження наркотичного засобу, який ОСОБА_6 попередньо помістив до пачки з-під цигарок та передав особі зі зміненими анкетними даними - ОСОБА_7 за грошову винагороду в сумі 200 гривень, де знаходився один поліетиленовий зіп пакет з особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, обіг якого заборонено, масою в перерахунку на суху речовину 1,38 грама.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у незаконному збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що у 2023 році, точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_6 , у невстановленої особи, за невстановлених обставин в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995 та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» №62/95-ВР від 15.02.1995, не бажаючи займатися суспільно корисною працею, переслідуючи корисливі мотиви та мету незаконного збагачення за рахунок протиправної діяльності у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, діючи повторно, незаконно придбав та почав зберігати особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, з метою його подальшого збуту.

У подальшому, ОСОБА_6 , діючи повторно, переніс незаконно придбаний особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, обіг якого заборонено, за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_2 , де продовжив незаконного його зберігати з метою збуту.

У період часу з 17.42 год. по 19.35 год. 05.04.2023 проведено санкціонований обшук у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_2 , де виявлено та вилучено: одну пластикову колбу з наявною речовиною невідомого походження зовні схожу на наркотичну, зеленого кольору; один зіп пакет з наявною речовиною рослинного походження зовні схожу на наркотичну зеленого кольору; три зіп пакети з наявною речовиною білого кольору кристалічного походження зовні схожу на наркотичну; шість полімерних пакетів з наявною речовиною невідомого походження, зеленого кольору; один полімерний пакет з наявною речовиною невідомого походження, зеленого кольору; один полімерний пакет з наявною речовиною невідомого походження зовні схожу на наркотичну, зеленого кольору та один паперовий згорток з наявною речовиною невідомого походження зовні схожу на наркотичну; пристрій для вживання наркотичних засобів який складається з ПЕТ пляшки об`ємом 1,5 л, яка в нижній частині обрізана, а у верхній частині якої вставлений металевий предмет із сіткою на якому мається нашарування речовини коричневого кольору та на самій пляшці; електронні ваги сірого кольору з нашаруванням речовини рослинного походження, зеленого кольору в кількості 2 штук; один полімерний конус для подріблення рослин; одну пластикову коробку з нашаруванням рослинного походження.

Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинене повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Під час судового провадження слідчий та прокурор підтримали клопотання, просили його задовольнити та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки встановлена наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 вільно пересуваючись на свободі може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання, вину визнав частково та просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем реєстрації.

Захисник просив відмовити у задоволені клопотання про обрання запобіжного заходу та застосувати більш м`який запобіжний захід, звернув увагу на те, що підозрюваний має на утриманні малолітню дитину, бере участь в її утриманні.

Вислухавши пояснення слідчого, підозрюваного, думку прокурора та захисника, перевіривши додані до клопотання матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання.

Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000352 свідчить про те, що повідомлення про вчинення кримінального правопорушення було внесено 01.03.2023 року до ЄРДР з правовою кваліфікацією за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 порушено з метою запобігання ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, з урахуванням обставин, передбачених ст.178 КПК України.

У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , якого 06.04.2023 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинене повторно.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами:

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_8 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

-протоколами про результати контролю за вчиненням злочину від 16.03.2023 та 05.04.2023;

-висновком експерта № СЕ-19/112-23/2863-НЗПРАП від 28.03.2023;

-постанова про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 29.03.2023;

-ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 29.03.2023;

-протоколом обшуку від 05.04.2023;

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 05.04.2023;

-висновком експерта № СЕ-19/112-23/3288-НЗПРАП від 06.04.2023 року;

-повідомленням про підозру ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, визначених у п. 1-5 ч. 1 вказаної статті. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як зазначено в ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

У відповідності до ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 згідно ст.177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ст.42 КПК України, а також запобігання спробам: переховатися від органів досудового розслідування або суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення та знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , згідно ст.177 КПК України, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який в силу ст.12 КК України, є тяжким злочином, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, а також наявність ризиків передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховатися від органів досудового розслідування або суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення та та знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданнями для тримання під вартою… При цьому треба враховувати характер підозрюваного, його моральні якості, його кошти, зв`язки із державою, які його переслідували за законом, і його міжнародні контакти (справа W v Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року.

Відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а відповідно до ст. 18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

Частиною 5 ст. 9 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства, факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Прецедентне право Європейської конвенції з прав людини сформулювало підстави, за наявності яких допускається тримання під вартою обвинувачених.

До цих підстав віднесені: наявність ризику, що обвинувачений не з`явиться до суду; вчинить дії, які перешкоджають правосуддю; скоїть інше кримінальне правопорушення; стане причиною громадських заворушень (Tiron v. Romania, § 37; Smirnova v. Russia, § 59; Piruzyan v. Armenia, § 94).

Ризик переховування обвинуваченого від суду, крім суворості покарання, має оцінюватись також з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити цей ризик, або продемонструвати, що він наскільки незначний, що не виправдовує попереднє ув`язнення особи. (Panchenko v. Russia, § 106).

Згідно зі ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний врахувати ризики неправомірної процесуальної поведінки, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність у нього родини та утриманців, його репутацію тощо.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, суд відмічає, що ризиком не можна вважати прогнозовану подію, настання якої розглядається як цілком гарантоване.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний, може вдатися до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду, або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, суд має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Позитивна відповідь свідчить про реально існуючий ризик неправомірної поведінки підозрюваного.

Надаючи оцінку можливості підозрюваному переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, слідчий суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що підозрюваний з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

На користь реального існування вказаного ризику слід віднести ті обставини, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за яке законом передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі.

Характер та фактичні обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення свідчать про підвищену суспільну небезпеку.

Слідчий суддя вважає, що небезпека переховування підозрюваного ОСОБА_6 здається явно переконливою, оскільки ОСОБА_6 , усвідомлюючи те, що вчинив кримінальне правопорушення, яке має незворотній характер та згідно з ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі, не маючи постійного джерела доходів, місця роботи, з метою уникнення покарання за вчинене кримінальне правопорушення, маючи можливість вільно пересуватися по території України та безперешкодно покинути місто Олександрію і місце свого проживання, знаходячись на волі буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що являється ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України доводиться тим, що ОСОБА_6 , не має постійного джерела доходів, сталого, навіть неофіційного місця роботи, має родину, але тривалий час з ними не проживає, доказів утримання малолітньої дитини відсутні. Судом встановлено, що наразі дитина ОСОБА_11 перебуває за кордоном з матір`ю ОСОБА_12 , зі слів підозрюваного спілкується з дружиною два рази на місяць, матеріальну допомогу на утримання дитини надає у разі можливості. Виходячи з наведеного наявні підстави об`єктивно вважати, що останній, перебуваючи на волі може вчинити новий злочини або продовжити свою злочинну діяльність, що являється ризиком, передбаченим п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме впливати на свідків, доводиться тим, що ОСОБА_6 своєї вини не визнає, а отже з метою уникнення можливого покарання, може примушувати свідків до зміни показів, оскільки ОСОБА_6 знає, де проживають свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_10 . Крім того, в ході встановлення його близького оточення, якому може бути відомо про незаконну діяльність підозрюваного в сфері обігу наркотичних засобів, він може впливати на останніх задля уникнення надання відносно нього необхідної для слідства інформації. Вищевикладене дає підстави вважати, ОСОБА_14 може чинити на них психологічний та фізичний тиск з метою зміни або надання ними неправдивих показів для уникнення покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_6 .

Ризик передбачений п.2 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення підтверджується, оскільки є всі підозри вважати, що підозрюваний може зберігати ще особливо небезпечні наркотичні засоби, які не були вилучені в ході обшуку 05.04.2023, в інших містах, таких як гараж, сарай, інше приміщення або сховище. Маючи вільний доступ до інших наркотичних засобів підозрюваний може їх знищити або сховати.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки стороною кримінального провадження надані докази наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вищевказаним ризикам.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, суд вважає за можливе визначати підозрюваному розмір застави.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 194, 371, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_15 , погоджене прокурором Олександрійської окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 обчислювати з моменту його затримання 06 квітня 2023 року по 04 червня 2023 року.

Визначити ОСОБА_6 розмір застави у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 80520,00 гривень.

При внесенні визначеної суми застави звільнити ОСОБА_6 з-під варти та зобов`язати: прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування з свідками.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити протягом двох місяців з моменту внесення застави.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді діє до 04 червня 2023 року включно.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення, а підозрюваний ОСОБА_6 підлягає направленню для утримання до слідчого ізолятора.

Копію ухвали вручити ОСОБА_6 негайно після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1