Провадження № 1-в/204/156/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника установи виконання покарань ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі подання ДУ Дніпровська УВП №4 про умовно-дострокове звільнення від покарання на підставі ст.81 КК України відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищезазначене подання в обґрунтування якого зазначається наступне. ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 01.12.2020. За час тримання у ДУ «ДУВП (№4)» останній характеризував себе посередньо, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, внутрішнього розпорядку установи, має 5 заохочень та є працевлаштованим. Засуджений підтримує зв`язки з рідними, по відношенню до засуджених неконфліктний, до неформальних груп не належить, вину в скоєному усвідомив та глибоко кається, відтак адміністрація установи вважає за доцільне застосування до останнього ст. 81 КК України.

Представник установи в судовому засіданні підтримав вищезазначене клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, зазначила, що підстав для застосування умовно-дострокового звільнення на цей час не вбачається з огляду на тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого.

ОСОБА_5 у судовому засіданні просив суд задовольнити подання установи.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

За змістом ст. 81 КК України умовно дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду та залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Суд зауважує, що сумлінна поведінка та ставлення до праці, як і виконання вимог адміністрації установи, є обов`язком кожного засудженого, а основною підставою для застосування ст. 81 КК України щодо засудженого є доведення ним свого виправлення. Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів.

Відтак, підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є: фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведення засудженим свого виправлення, що також має бути підтверджене сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

З матеріалів особової справи ОСОБА_5 встановлено, що він засуджений 27.05.2020 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання засудженим 01.12.2020, кінець строку відбування покарання 28.11.2023. Станом на 12.01.2023 засуджений відбув більше двох третин строку покарання, призначеного судом.

Аналізуючи питання щодо виправлення засудженого, суд звертає увагу на наступне.

З матеріалів особової справи, наданої на огляд суду, вбачається, що засуджений за час відбування покарання має 5 заохочень, водночас не має стягнень. З наявної в матеріалах особової справи засудженого вбачається, що останній за час перебування в установі виконання покарань характеризував себе посередньо. Водночас наявність у засудженого заохочень, застосованих адміністрацією установи до засудженого та його працевлаштування в розумінні положень ст. 6 КВК України не є достатнім доказом виправлення засудженого. Суд зауважує, що докази щодо тверджень які викладені у поданні установи, зокрема стосовно того, що засуджений усвідомив вину в скоєному злочині та глибоко в скоєному розкаюється в матеріалах справи відсутні та вказане у судовому засіданні не підтверджено.

Таким чином, виконуючи рекомендації постанови Пленуму ВСУ від 26.04.2002 №2, приділивши особливу увагу не лише наявності подання установи, формально-юридичній підставі (відбуття необхідного строку покарання), а й інформації, яка вбачається з матеріалів справи суд не вбачає виправлення засудженого.

Суд уважає, що у поведінці засудженого мають місце позитивні тенденції у виправленні, однак вищевказані обставини на час розгляду подання не створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

З урахуванням наведеного, суд уважає, що у задоволенні подання ДУ «ДУВП (№4)» про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 від покарання на підставі ст.81 КК України варто відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання ДУ Дніпровська УВП №4 про умовно-дострокове звільнення від покарання на підставі ст.81 КК України відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Повний текст складено 17.01.2023.

Суддя ОСОБА_1