Єдиний унікальний номер судової справи 201/2731/23
Номер провадження 1-кс/201/918/2023
УХВАЛА

Іменем України

10 березня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД ВП № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 27.02.2023р. про закриття кримінального провадження № 0000026 від 24.01.2023р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 355 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07.03.2023р. ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на постанову дізнавача СД ВП № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 27.02.2023р. про закриття кримінального провадження № 0000026 від 24.01.2023р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 355 КК України.

В обґрунтування скарги зазначила, що кримінальне провадження закрите всупереч положенням ст. 9 КПК України без проведення необхідних слідчих дій, без допитів, без належного розгляду клопотань заявниці, без з`ясування усіх обставин, а тому постанова має бути скасована.

08.03.2023р. заявниця надала заяву, у якій просила розглянути скаргу за її відсутності, скаргу підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду скарги був повідомлений належним чином, матеріали кримінального провадження не надав.

Неявка дізнавача, слідчого або прокурора не перешкоджає розгляду скарги, що відповідає положенням ч. 3 ст. 306 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали за скаргою, зіставивши доводи скарги з вимогами закону, приходить до висновку про необхідність задоволення скарги, виходячи з такого.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні дізнавача СД ВП № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження 1№ 0000026 від 24.01.2023р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 355 КК України, розпочате на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05.01.2023 року.

Постановою дізнавача СД ВП № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 27.02.2023р. закрите кримінальне провадження № 0000026 від 24.01.2023р. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В оскаржуваній постанові йдеться про те, що під час досудового розслідування допитано, як потерпілу ОСОБА_3 , яка повідомила, що після смерті батька ОСОБА_5 , отримала заповіт № 2664 від 06.06.2020р., відповідно до якого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 є власністю ОСОБА_6 . На підставі заповіту № 2664 від 06.06.2020р. остання звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_7 , але свідоцтво про право власності на вищевказане домоволодіння не отримала у зв`язку з тим, що під час проживання її брата ОСОБА_8 за вищевказаною адресою скопилися великі борги за комунальні послуги. Як стало відомо, після шестимісячного терміну звернувся брат ОСОБА_8 з проханням подарувати йому домоволодіння за вищевказаною адресою. Зі слів ОСОБА_3 , вона погодилася. ОСОБА_8 сказав, шо всі витрати щодо переоформлення домоволодіння він візьме на себе, але на той час він не мав коштів, саме тому ОСОБА_3 була вимушена зачекати з отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Як повідомила ОСОБА_3 , з початком повномасштабного вторгнення РФ на територію України її брат ОСОБА_8 майже з перших днів пішов воювати на фронт. За адресою: АДРЕСА_1 продовжила проживати ОСОБА_9 , з якою ОСОБА_8 мешкав за вищевказаною адресою, ще до війни. ОСОБА_8 телефонував своїй сестрі ОСОБА_3 та прохав укласти з ОСОБА_9 безоплатний договір купівлі-продажу на вищевказане домоволодіння. ОСОБА_3 разом з ОСОБА_9 ходили до нотаріуса на консультацію, де отримали перелік документів необхідних для оформлення безоплатного договору купівлі-продажу, процедура була непростою, нотаріус повідомив їм, що необхідно зробити технічну документацію на вищевказане домоволодіння, також повідомив, що частини домоволодіння не виділенні (немає чіткого розподілу частин домоволодіння між співвласниками), це коштувало певну суму грошей та часу. Коли жінки перебували в нотаріуса, ОСОБА_3 сказала ОСОБА_9 , що буде займатися оформленням всіх документів та попрохала її віддати необхідні правовстановлюючі документи на домоволодіння, які перебували у кв. АДРЕСА_2 але ОСОБА_9 відмовилась.

13.10.2022р. брат ОСОБА_8 загинув на війні. 17.10.2022р. ОСОБА_3 дізналася про це, зі слів сусідів, вони повідомили їй, що декілька разів приїздили співробітники військкомату. Також їй стало відомо, що декілька разів співробітники військкомату приїздили також за адресою: АДРЕСА_1 , але їм не відчиняли двері.

Після смерті брата ОСОБА_3 дізналася, що він офіційно до війни уклав шлюб з громадянкою ОСОБА_9 . ОСОБА_3 телефонувала громадянці ОСОБА_9 , яка в телефонній розмові пообіцяла повернути правовстановлюючі документи на вищевказане домоволодіння та звільнити приміщення, але не повернула.

Зі слів ОСОБА_3 , приблизно 24.12.2022 - 25.12.2022 вона зустрілися з ОСОБА_10 , яка була разом зі своїм адвокатом. Остання повідомила, що буде викупати в ОСОБА_3 домоволодіння за вищевказаною адресою. Документи повертати відмовилася. Пізніше зазначить час коли зможе приїхати до будинку технічний експерт для підготовки технічної документації.

В грудні 2022 року ОСОБА_3 неодноразово телефонувала та писала СМС-повідомлення ОСОБА_9 , на дзвінки ніхто не відповідав, СМС-повідомлення прочитані, але відповіді не було. Вона прохала останню покинути домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

26.12.2022р. ОСОБА_3 разом з адвокатом приїхала до буд. АДРЕСА_3 , який є її власністю, але не змогла потрапити туди, в дворі були три собаки, хвіртка була зачинена. Після чого, в цей день вона викликала співробітників поліції. Поліцейські не змогли потрапити до домоволодіння, вони опитали сусідів, які повідомили, що за вищевказаною адресою проживає невідомий чоловік на ім`я ОСОБА_11 з ОСОБА_9 .

Під час досудового розслідування надавалось доручення в порядку ст. 40-1 КПК України з метою встановлення свідків та обставин вчинення і кримінального проступку. В ході проведення оперативно-розшукових заходів, спрямованих на встановлення особи, яка скоїла вказаний кримінальний проступок, також спрямованих на встановлення свідків та очевидців даної події, Інформацію, яка б заслуговувала оперативний інтерес, встановити не вдалося можливим,

Також, 27.02.2023р. долучила до матеріалів кримінального провадження свідоцтво право на спадщину за заповітом від 24.02.2023р. відповідно до, якого ОСОБА_3 належать 20/100 (двадцять сотих) частин домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Згідно ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Дізнавач дійшов висновку, що встановлені під час проведення досудового розслідування відносини, які виникли між ОСОБА_3 і ОСОБА_9 , належать до цивільно-правових, регулюються цивільним законодавством та не містять ознак кримінального правопорушення. Захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних відносин покладається на суди та розглядаються в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, дізнавачем встановлена відсутність в діянні складу кримінального проступку.

Суддя слідчий зазначає, що завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу та щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно та неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.

Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину чи самої події, то він має звернути увагу на те, що б така постанова у обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Практика Європейського суду з прав людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

А в рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (див. рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (див. рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграф 150).

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого повинна бути вмотивованою та містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, однак дані вимоги кримінально процесуального закону слідчим не були виконані, оскільки постанова про закриття кримінального провадження не містить мотивів прийняття такого рішення та їх обґрунтування.

Постанова про закриття кримінального провадження повинна містити достатні відомості, які б свідчили про те, що усім обставинам справи у порядку ст. 94 КПК України було надано необхідну правову оцінку в сукупності, що свідчить про те, що встановлена, на даний час, органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовуються зроблені ним висновки, не може вважатися такою, що не залишає місце сумнівам, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978р. у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011р. (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

В цілому слідчий суддя погоджується із висновком дізнавача про те, що між сторонами склалися спірні цивільно-правові правовідносини щодо права власності на майно, набуте під час шлюбу. Проте, суддя слідчий вважає, що органом досудового розслідування не було дотримано вимог ст. ст. 9, 91, 110 КПК України, оскільки висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі були зроблені передчасно, без належної перевірки обставин, зокрема без з`ясування обставин, про які повідомила заявниця, без розгляду клопотань останньої.

Слідчий суддя вважає за доцільне, з урахуванням принципу диспозитивності (ст. 26 КПК України), не перебираючи на себе дискреційні повноваження слідчого, які передбачають самостійність слідчого у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень забороняється (ч. 5 ст. 40 КПК України), звернути увагу на де-які обставини, що вказують на неповноту слідства, але які не є вичерпними і їх усунення не позначатиме зворотнє.

Приймаючи до уваги вищевикладене, приходжу до висновку, що дізнавачем під час досудового розслідування у кримінальному провадженні не були дотримані вимоги чинного кримінально-процесуального закону щодо всебічності та повноти, що в свою чергу робить необґрунтованою відповідну постанову, яка на підставі цього підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 91, 93, 94, 110, 303 - 307 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД ВП № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 27.02.2023р. про закриття кримінального провадження № 0000026 від 24.01.2023р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 355 КК України - задовольнити.

Постанову дізнавача СД ВП № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 27.02.2023р. про закриття кримінального провадження № 0000026 від 24.01.2023р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 355 КК України - скасувати.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1