СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/536/22
Провадження №1-кп/547/12/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2023 року смт Семенівка

Семенівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_4 ,

обвинувачена ОСОБА_5 ,

провівши в залі судових засідань № 2 Семенівського районного суду Полтавської області відкрите судове засідання у кримінальному провадженні № 0000300, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 30.10.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Крива Руда Семенівського району Полтавської області, зареєстрованої та проживаючої: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, паспорт НОМЕР_1 , виданий Семенівським РВ ГУМВС України в Полтавській області, освіта неповна середня, незаміжньої, непрацюючої, у силу статті 89 КК України раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Так, 29.10.2022 приблизно о 14 год. 30 хв. ОСОБА_5 , знаходилася у будинку за місцем свого проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , де вживала спиртні напої із своїм співмешканцем ОСОБА_4 .

Далі, під час вживання спиртних напоїв, на ґрунті раптово виниклого конфлікту через ревнощі, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи прямий умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, взяла із підлоги у праву руку рубанця (дровину) довжиною 27,3 см, яким нанесла останньому не менше 14-ти ударів із них: в область голови не менше 7-ми, по обличчю не менше 4-х, в область правої кисті не менше 2-х, в область лівої кисті не менше 2-х.

В результаті цього потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді рубано-рваних ран на голові, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синців на обличчі, саден на обличчі, правій кисті, дрібних саден та подряпини на лівій кисті, які, згідно висновку експерта № 254 від 02.11.2022, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_5 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні даного кримінального правопорушення та призначити обвинуваченій покарання у виді штрафу.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні вказав, що помирився з обвинуваченою. Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 125 КК України визнала повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, вказала, що дійсно побила ОСОБА_4 , внаслідок чого спричинила останньому легкі тілесні ушкодження.

Показання обвинуваченої є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин злочину, добровільності та істинності її позиції.

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Зважаючи на те, що обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального проступку визнала повністю, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченою змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності її позиції, роз`яснивши їй, що у такому випадку вона буде позбавлена права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, суд обмежився допитом обвинуваченої та дослідженням письмових документів, які характеризують особу обвинуваченої.

За таких обставин, суд дійшов висновку про доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності.

За санкцією ч. 2 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до одного року, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

При призначенні покарання також суд враховує особу обвинуваченої ОСОБА_5 , яка повністю визнала свою винуватість, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря - психіатра, лікаря-нарколога не перебуває.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої є вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у близьких відносинах та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння або у стані.

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінального процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.

Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні права та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових злочинів.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_5 покарання у виді 150 годин громадських робіт, визначених санкцією ч. 2 ст. 125 КК України.

На переконання суду таке покарання є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_5 попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не матиме наслідком порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.. 100 КПК України.

Цивільний позов, судові витрати - відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 107, 373, 374, 382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді ста п`ятдесяти годин громадських робіт.

Речовий доказ, а саме рубанець (поліно чи дровина) довжиною 27,3 см, який переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів СПД № 1 ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Семенівський районний суд Полтавської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1