490/1512/23 22.03.2023
н/п 1-кп/490/575/2023
Центральний районний суд міста Миколаєва
Справа № 490/1512/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001388, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миколаєва, громадянки України, із середньою освітою, непрацюючої, незаміжньої, раніше не судимої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 11.12.2022, приблизно о 19:30, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не вдалося можливим, перебувала з потерпілим ОСОБА_5 за місцем спільного мешкання у квартирі АДРЕСА_2 , де розпивали алкогольні напої.

Близько 22:00 того ж дня, 11.12.2022, за зазначеною вище адресою, між обвинуваченою ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 виникла сварка. Під час сварки ОСОБА_5 схопив ОСОБА_3 за шию, але остання звільнилась та відійшла у бік. Такі дії ОСОБА_5 розлютили ОСОБА_3 та у неї виник умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . У цей час, ОСОБА_3 побачила на столі ніж, який порахувала зручним знаряддям вчинення злочину та таким, що має достатні властивості для досягнення мети злочину.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ОСОБА_3 підійшла до ОСОБА_5 , який сидів на ліжку, присіла поруч з ним та повернулась своїм обличчям до його обличчя. У подальшому ОСОБА_3 , діючи умисно та протиправно, з мотивів особистої неприязні, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тримаючи у правій руці ніж, спричинила ОСОБА_5 один удар ножем у задню поверхню грудної клітини зліва.

Унаслідок зазначених дій ОСОБА_3 заподіяла ОСОБА_5 тілесні ушкодження у виді сліпого проникаючого колото-ріжучого поранення задньої поверхні грудної клітини зліва, яке ускладнилось лівобічним пневмотораксом, підшкірною емфіземою, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечним для життя.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обвинувачена ОСОБА_3 визнала себе винуватою у спричиненні потерпілому ОСОБА_5 тяжкого тілесного ушкодження. Зазначила, що дійсно 11.12.2022 ввечері перебували з потерпілим ОСОБА_5 за місцем спільного проживання в квартирі АДРЕСА_2 , де розпивали алкогольні напої. На ґрунті ревнощів між ними виникла сварка, під час якої потерпілий схопив її за шию. Коли вона присіла, то побачила на столі кухонний ніж, яким вони користуються щодня. У цей час вона вирішила вдарити ножем потерпілого, для чого взяла в руку ніж, присіла поруч з потерпілим на ліжко та вдарила його ножем в спину в ділянку лівого плеча. Після того, як побачила кров у потерпілого, почала викликати швидку медичну допомогу, але через відсутність світла це вдалося зробити приблизно через тридцять хвилин. Увесь цей час надавала допомогу потерпілому. Ніж, яким нанесла удар потерпілому, викинула під ліжко, у подальшому видала його працівникам поліції. У вчиненому щиро кається. Цивільний позов визнала в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_5 зазначив, що 11.12.2022 ввечері перебував з обвинуваченою ОСОБА_3 за місцем їхнього спільного проживання в квартирі АДРЕСА_2 . У цей вечір між ними виникла сварка, під час якої він схопив обвинувачену за шию, але потім відпустив і присів на ліжко. У подальшому обвинувачена присіла біля нього, бачив в її руці кухонний ніж, яким вони користуються щодня. Потім відчув удар в ліву частину спини, через якийсь час знепритомнів, свідомість повернулась, коли йому надавали допомогу медичні працівники. Просив не позбавляти обвинувачену свободи, оскільки пробачив її неправомірні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого злочину знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду. Характер дій ОСОБА_3 , встановлених судом, свідчать про умисний характер дій обвинуваченої, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , наслідком яких стало нанесення ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд ураховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; обставини справи; вказані дані про особу обвинуваченої, яка має середню освіту, офіційно не працює, осіб, які перебувають на її утриманні не має, раніше не судима, має постійне місце проживання за місцем реєстрації. Відомостей про негативні характеристики, перебування на обліках у лікаря нарколога або лікаря психіатра суду не надано. Також суд ураховує, що обвинувачена добровільно видала працівникам поліції знаряддя вчинення злочину, приймала участь у слідчому експерименті, визнавала вину під час досудового розслідування та судового провадження, що є підставою для висновку про активне сприяння обвинуваченою розкриттю кримінального правопорушення. Крім того, суд ураховує, що обвинувачена засуджує свою поведінку, щиро розкаялася у вчиненому.

З урахуванням викладеного, обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Оскільки висунуте ОСОБА_3 обвинувачення не містить формулювання обставин, що обтяжують покарання, з метою дотримання вимог ст. 337 КПК України та недопущення погіршення становища обвинуваченої, суд не враховує встановлену під час судового розгляду таку обставину, як вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою обвинувачена перебуває у близьких відносинах, як обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченої.

З урахуванням викладеного, обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , не встановлено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід обрати покарання у межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на рівні мінімальної межі покарання. Водночас, ураховуючи тяжкість злочину, особу винної, позицію сторони обвинувачення, зокрема щодо можливості виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства, суд доходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, у зв`язку з чим, на підставі ст. 75 КК України, її може бути звільнено від відбування покарання з випробуванням та покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Ураховуючи висновок суду щодо необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 покарання, суд приходить до висновку про скасування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, застосованого відповідно до ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.12.2022 та продовженого ухвалами суду від 09.02.2023 та 07.03.2023.

Прокурор заявив в інтересах Комунального некомерційного підприємства Миколаївської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» цивільний позов про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_3 витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_5 в сумі 12 106,69 грн.

Позов мотивовано тим, що через спричинення обвинуваченою ОСОБА_3 тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , останній проходив стаціонарне лікування в КНП ММР "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" з 11.12.2022 по 16.12.2022. Згідно з довідкою бухгалтерії від 06.01.2023 № 6 витрати на лікування потерпілого становлять 12 106,69 грн.; вказані витрати обвинуваченою не відшкодовано. Оскільки фінансування закладів охорони здоров`я здійснюється за рахунок державного бюджету, медичний заклад не вжив заходів щодо стягнення понесених витрат та не має такої можливості, прокурор звернувся із зазначеним позовом в інтересах медичного закладу в межах кримінального провадження.

У судовому засідання прокурор підтримав позов в повному обсязі.

Цивільний відповідач - обвинувачена ОСОБА_3 у судовому засіданні позов визнала в повному обсязі; із розрахунком понесених медичним закладом витрат, викладеним в довідці КНП ММР "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" від 06.01.2023 № 2, згодна.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з положеннями ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, з вини якої шкоду заподіяно.

Частиною першою статті 1206 ЦК України встановлено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Ураховуючи проведений судом аналіз поданих сторонами доказів, обсяг доведеного обвинувачення, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, встановивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, зважаючи, що під час судового провадження не було встановлено обставин, що виключають обов`язок обвинуваченої відшкодувати закладу охорони здоров`я витрати на лікування потерпілого, суд приходить до висновку про задоволення цивільного позову в повному обсязі та стягнення з обвинуваченої на користь медичного закладу підтверджених витрат на лікування потерпілого.

Відповідно до ст. 124 КПК України, витрати на залучення експерта для з проведення судової експертизи зброї № КСЕ-19/115-22/11248-ХЗ від 30.12.2022 в сумі 943,90 грн. та для проведення судової дактилоскопічної експертизи № КСЕ-19/115-22/11248-ХЗ від 29.12.2022 в сумі 1 887,80 грн., на загальну суму 2 831,70 грн. має бути стягнуто з обвинуваченої в дохід держави.

Відповідно до ст. 100 КПК України, речові докази у справі, а саме: ніж, із речовиною бурого кольору, светр біло-синього кольору (із пошкодженням тканини та рідиною темно-бурого кольору), фуфайку (із біло-темними полосами, пошкодженням тканини та рідиною темно-бурого кольору),які передано на зберігання до камері зберігання речових доказів ВП № 1 МРУП ГУНП в Миколаївській області, - знищити; дактилоскопічна карта ОСОБА_3 , дактилоскопічна карта ОСОБА_5 , які долучено до матеріалів досудового розслідування, залишити в матеріалах досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 66, 75, 76, ч. 1 ст. 121 КК України, ст. ст. 100, 124, 349, 369 - 371, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України;

призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,покарання п`ять років позбавлення волі;

відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,від відбування покарання з випробуванням на строк три роки;

відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

запобіжний захід, застосований до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.12.2022 та продовжений ухвалами суду від 09.02.2023 та 07.03.2023 у виді домашнього арешту, - скасувати;

цивільний позов прокурора в інтересах Комунального некомерційного підприємства Миколаївської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» задовольнити;

стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Комунального некомерційного підприємства Миколаївської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги», , грошові кошти, витрачені на лікування потерпілого, в сумі 12 106,69 грн. (дванадцять тисяч сто шість грн. 69 коп.);

стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 2 831,70 грн. (дві тисячі вісімсот тридцять одна грн. 70 коп.);

відповідно до ст. 100 КПК України, речові докази, а саме:

ніж, із речовиною бурого кольору, светр біло-синього кольору (із пошкодженням тканини та рідиною темно-бурого кольору), фуфайку (із біло-темними полосами, пошкодженням тканини та рідиною темно-бурого кольору), які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 1 МРУП ГУНП в Миколаївській області, знищити;

дактилоскопічну карту ОСОБА_3 , дактилоскопічну карту ОСОБА_5 , які долучено до матеріалів досудового розслідування, залишити зберігати в матеріалах досудового розслідування № 0001388.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі оскарження, після перегляду справи судом апеляційної інстанції, якщо вирок не буде скасовано.

Копія вироку може бути отримана всіма учасниками судового провадження в Центральному районному суді м. Миколаєва. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1