Справа № 589/300/22
Провадження № 1-кп/577/86/23

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 квітня 2023 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -
31.10.2021 року близько 09:02 год., ОСОБА_5 , маючи умисел на вчинення нападу з метою заволодіти чужим майном у великих розмірах, на мотоциклі «Forte Alfa FT 110-2» без номерного знаку, під`їхав до магазину «Золото», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_6 .
Перебуваючи біля вказаного магазину, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 взяв в ліву руку господарську сумку, в середині якої знаходилась рушниця, яка відповідно до висновку судової балістичної експертизи є вогнепальною зброєю двоствольною гладкоствольною мисливською рушницею 16 калібру, моделі ТОЗ-Б НОМЕР_1 , 1948 року випуску. Після чого, залишивши мотоцикл на площадці біля входу в магазин, направився, піднявшись по сходам, до вхідних дверей приміщення магазину. Після цього, ОСОБА_5 , дістав з господарської сумки вказану двоствольну гладкоствольну рушницю моделі ТОЗ-Б НОМЕР_1 , через незачинені вхідні двері зайшов до приміщення вищевказаного ювелірного магазину «Золото», вхід до якого в робочий час є вільним.
Зайшовши до торгової зали магазину, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 демонстративно тримаючи в руках рушницю, направив її ствол в бік власниці магазину ОСОБА_6 та продавця ОСОБА_7 , які в цей час перебували біля робочого столу, тим самим погрожуючи останнім застосуванням до них фізичного насильства небезпечного для життя та здоров`я. Далі ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, тримаючи в руках рушницю, направлену в бік ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підійшов до скляної вітрини, розташованої в торговому залі напроти вхідних дверей, де стволом рушниці розбив вказану вітрину, з полиці якої своєю рукою дістав три планшети з золотими сережками, які поклав у господарську сумку, та направився в бік вхідних дверей.
В цей час ОСОБА_6 вирішила зупинити ОСОБА_5 та, зробивши декілька кроків із-за вітрини, намагалася підійти до вхідних дверей, але не встигла, так як ОСОБА_5 , який прямував у бік вхідних дверей, направив на неї та ОСОБА_7 ствол рушниці, таким чином погрожуючи останнім застосуванням до них фізичного насильства, небезпечного для життя та здоров`я, через вхідні двері вийшов з приміщення на вулицю, де з викраденим майном, сівши на мотоцикл, який знаходився біля магазину, поїхав по у двір будинку АДРЕСА_3 та зник з місця вчинення кримінального правопорушення.
В результаті вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу ОСОБА_5 заволодів 81 (вісімдесят одною) парою золотих сережок 585 проби кожна пара, на загальну суму 484500 грн., та трьома планшетами із шкірозамінника, вартістю 500 грн. кожний, на суму 1500 грн., що належать потерпілій ОСОБА_6 , чим заподіяв останній матеріальну шкоду на загальну суму 486000 грн., що є великим розміром.
Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.
З`ясувавши думки учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_5 визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, ніхто з учасників не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише допитом обвинуваченого, поясненнями потерпілих та матеріалами кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого й стосуються речових доказів та витрат у провадженні. Крім того судом роз`яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Такий висновок суду ґрунтується також і на практиці Європейського суду з прав людини, викладеній, зокрема, у рішенні в справі «Коваль проти України» від 19.10.2006 року, відповідно до п. 113 якого вбачається, що «основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у межах кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого кримінального обвинувачення. Стаття 6 Конвенції в цілому гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (рішення від 16 лютого 2000 року у справі «Роув і Дейвіс проти Сполученого Королівства»).
Судовий розгляд проведено стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і в межах висунутого обвинувачення за ч. 4 ст. 187 КК України, відповідно до вимог ст. 337 КПК України.
За таких обставин суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена і його дії слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи , яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у сховище, спрямований на заволодіння майном у великих розмірах.
Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.
Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Згідно ст. 12 КК України обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення віднесене до особливо тяжкого злочину.
Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків.
Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
Вирішуючи питання виду та розміру покарання суд виходить із такого.
Відповідно до ч.1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, суд умотивовуючи своє рішення, може крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього кодексу, або перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (частини статті) Особливої частини цього кодексу за це кримінальне правопорушення. Таким чином враховуючи наявність таких пом`якшуючих обставин як щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, суд доходить висновку про можливість застосування при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 ч.1 ст. 69 КК України.
Як роз`яснено у п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст.69 КК) (2341-14) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.
У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч.1 ст.69 КК (2341-14). При цьому необхідно враховувати не тільки мету й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні злочину, а й її роль серед співучасників, поведінку під час та після вчинення злочинних дій тощо.
Покарання, призначене судом із застосуванням ст.69 КК (2341-14), не може бути нижчим від мінімальної межі відповідного виду покарання, встановленої у Загальній частині КК, тобто меншим, ніж один рік позбавлення чи обмеження волі, шість місяців виправних робіт, один місяць арешту тощо.
Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо, що визнається (дискреційні повноваження суду) і ЄСПЛ, який, зокрема, у своєму рішенні в справі «Довженко проти України» зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
КСУ у своєму рішенні від 02.11.2004 № 15-рп/2004 зазначив, що «справедливе застосування норм права передбачає передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року) та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було «свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»».
Отже суд, враховуючи наявність наведених вище декількох обставин, що пом`якшують покарання, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, щире каяття та добровільне відшкодування збитків, відомості про особу ОСОБА_5 , який жодного разу не притягувався як до адміністративної так і кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, виключно позитивно характеризується за місцем проживання, наявність понад десяти характеристик від односельчан, які характеризують його як порядну, справедливу та хорошу людину, перебуванні на його утриманні батьків похилого віку, зокрема батько потребує постійного стороннього догляду за станом здоров`я, мати страждає на церебральний атеросклероз ІІ ступеню, має сталі сімейні зв`язки, враховуючи поведінку обвинуваченого під час та після вчинення злочину, який висловив щирий жаль з приводу злочину та осудив свою поведінку, висловив бажання виправити ситуацію, про що свідчить його вибачення перед потерпілими та відшкодування шкоди, готовність нести відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, беручи до уваги позицію потерпілих, які не мають до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру та просять при призначенні покарання судом застосувати ст.69 КК України, що в своїй сукупності та співвідношенні істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дискреційність повноважень суду, яка повинна відповідати принципу верховенства права, суд вважає можливим застосувати до обвинуваченого положення ст. 69 КК України та призначити покарання, нижче від найнижчої межі, ніж встановлено санкцією ч. 4 ст. 187 КК України, а саме у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з конфіскацією всього майна, окрім житла, яке буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження скоєння ним нових злочинів.
На думку суду, така міра покарання відповідає його меті, гуманності, справедливості, фактичним обставинам кримінального провадження, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, є необхідним й достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів, і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав людини, воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Процесуальні витрати, що складаються з вартості проведених експертиз в загальній сумі 15 102,56 грн. у відповідності до статті 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до статті 100 КПК України.
Керуючись статтями 126, 368, 370, 371 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з конфіскацією всього майна, окрім житла.
ОСОБА_5 міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу, залишити раніше встановлену - тримання під вартою, строк відбування покарання рахувати з 04 листопада 2021 року з часу його затримання, в строк відбування покарання за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати час попереднього ув`язнення з 04 листопада 2021 року до вступу вироку в законну силу, з розрахунку, що один такий день відповідає одному дню позбавлення волі.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди залишити без розгляду (т1 а.с.15-110).
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди залишити без розгляду(т1 а.с.111-124).
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави код класифікації доходів 24060300 "Інші надходження" 15 102 (п`ятнадцять тисяч сто дві) грн. 56 коп. витрат пов`язаних з проведенням експертизи (т.2 а.с.224-230).
- 21 патрон марки «Тахо», 12 калібру, гільза із полімерного матеріалу з написом «Тахо», предмет, зовні схожий на двоствольну рушницю, два предмети схожих на патрони з написом «картечь 6,5 мм» 16 калібру, приклад до рушниці дерев`яний за слідами розділення (розпилу) - які знаходяться в камері зберігання речових доказів Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області - знищити (т.2 а.с. 231-232, 242-243,246);
- 74 пари золотих сережок 585о, 1 шт. сережки, 17 елементів від золотих сережок 585о, що вагою складає 10,458мгр., бірка ФОП ОСОБА_6 на золоті вироби (сережки), які передані під збережну розписку ОСОБА_6 їй і залишити (т.2 а.с. 240);
- дві в`язані шапки чорного кольору, джинсові штани синього кольору з потертостями на колінах з написом «BARON DEN1M», куртку синього кольору марки «Columbia» розміру XXXL, банківську карту «UKRGASBANK» № НОМЕР_4 , мобільний телефон марки Sigma, imeil : НОМЕР_9 , imei2: НОМЕР_10 , пара рукавичок помаранчевого кольору з гумовим накрапленням синього кольору з боку долонь, пара рукавичок синього кольору з гумовим накрапленням жовтого кольору з боку долонь, джинси синього кольору «BARON Jense», розмір 36-34, джинси синього кольору «BARON Jense DENIM», розмір 36-34, джинси синього кольору «BARON Jense», розмір 36-34, мобільний телефон марки «Sigma», пару кросівок «Nike», чорного кольору з білою підошвою, пару кросівок «Skechers SPORT», 43 розміру, чорного кольору, сережку з металу жовтого кольору у вигляді ромбу, які зберігаються у ОСОБА_10 йому і залишити (т.2 а.с. 231-232);
- мопед чорного кольору «ALFA FORTE», який зберігається на території Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області конфіскувати в дохід держави (т.2 а.с. 242-243);
- мобільний телефон «Samsung», імеі: НОМЕР_11 , імеі2: НОМЕР_12 який переданий під збережну розписку ОСОБА_11 їй і залишити(т.2 а.с. 239);
- рукавиці бавовняні помаранчевого кольору з прорезиненим накрапленням синього кольору, рукавички господарські білого кольору з гумовим накрапленням з внутрішнього боку долонь, шапку темно-синього кольору з написом білого кольору «Nike» з балабоном, шапку-балаклаву кольору хакі з флісу, сумку господарську у клітинку синього кольору, сім-карту «МТС» за № НОМЕР_5 - які зберігаються в камері зберігання речових доказів Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області повернути ОСОБА_5 (т.2 а.с. 231-232);
- упаковку в якій надійшли 6 патронів для експертизи, 2 потяжки з каналів стволів, контрольний зразок марлі, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області - знищити (т.2 а.с. 241);
- мобільний телефон марки «Samsung», моделі SM- J5 імеі: НОМЕР_2 , імеі2: НОМЕР_3 , акумуляторну батарею до мобільного телефону «Samsung», який переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області повернути власнику майна (т.2 а.с. 242-243);
- куртку тканинну сірого кольору з написом «S-america», мобільний телефон марки «S-tell SI-05» у корпусі чорно-рожевого кольору, мобільний телефон «Nokia 105», імеі: НОМЕР_6 у корпусі чорного кольору, мобільний телефон «Nokia RM-1133» імеі: НОМЕР_7 , імеі2: НОМЕР_8 у корпусі чорного кольору - повернути власнику майна (т.2 а.с. 231-232);
- сережки з металу жовтого кольору з биркою з написом «сережки, золото 585, артикул 110110, маса 5,28 гр., вставка фіаніт - повернути власнику майна (т.2 а.с. 231-232).
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайсуд протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1