ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/455/22 Справа № 711/5983/22 Категорія: ст. ст. 181, 183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участі секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 листопада 2022 року про задоволення клопотання старшого слідчого в ОВС ВР ЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000060 від 08 лютого 2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :

17 листопада 2022 року старший слідчий в ОВС ВР ЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 , звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням погодженим прокурором управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 по матеріалам кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000060 від 08 лютого 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Подане клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_10 , з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій, та, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, здійснив збут психотропної речовини, яку незаконно придбав за невстановлених досудовому розслідуванні даті, часі, місці та обставин.

15 листопада 2022 року ОСОБА_7 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

15 листопада 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

16 листопада 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Причетність ОСОБА_7 до вчинення зазначених злочинів підтверджується даними протоколів за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, показами свідка, даними висновків експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, протоколом обшуку та іншими доказами.

Слідчий вказала, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

В клопотанні вказано, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, а тому існує обґрунтований ризик, що він з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування, що вказує на ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з цим, на даний час, в ході досудового розслідування не встановлено та не допитано всіх свідків події, у зв`язку з чим ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, матиме змогу контактувати з ними та незаконно впливати на них, схиляючи до дачі завідомо неправдивих показань та вживати заходів, спрямованих на унеможливлення здобуття органом досудового розслідування інших фактичних даних, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального провадження, що вказує на ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, необхідно врахувати, що ОСОБА_7 неодноразово раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення ряду злочинів, умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним обігом психотропних речовин, що вказує на те, що така його діяльність носила цілеспрямований характер та підозрюваний може продовжити свою незаконну діяльність, що вказує на ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Виходячи з вищенаведеного, слідчий зазначила, що жоден із м`якших запобіжних заходів не здатен забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного вище, слідчий просила застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід виключно у вигляді тримання під вартою, оскільки лише такий запобіжний захід належним чином попередить настання перерахованих вище ризиків та забезпечить належне виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

Разом з цим, при обранні альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, сторона обвинувачення вважала за доцільне, з урахуванням корисливих мотивів вчинення кримінального правопорушення визначити підозрюваному заставу у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка буде достатнім стимулюючим засобом, щоб запобігти виникненню у останнього бажання перешкоджати розслідуванню у кримінальному провадженні і вважала, що максимальний розмір застави, передбачений ч. 5 ст. 182 КПК України, в повній мірі зможе забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 листопада 2022 року клопотання старшого слідчого в ОВС ВР ЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задоволено.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, строком на 60 діб, тобто до 15 січня 2023 року включно.

Визначено підозрюваному ОСОБА_7 заставу в розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198 480,00 грн.

У разі внесення застави, підозрюваного ОСОБА_7 , буде звільнено з-під варти.

Роз`яснено підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, вказаному в ухвалі.

У випадку внесення підозрюваним або заставодавцем застави, покладено на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду/слідчого судді; не виїжджати за межі міста Черкаси без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) та інші документи, що дають право на виїзд за кордон України; утримуватися від спілкування, у будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет) з свідками та іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні, крім випадків необхідності їх участі при проведенні слідчих дій.

Роз`яснено, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Роз`яснено, що обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, покладені на підозрюваного на строк до 15 січня 2023 року включно. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, у тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Ухвала мотивована тим, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. В свою чергу наявність обґрунтованої підозри, наявність ризиків у даному кримінальному проваджені, а також характеризуючі дані про особу підозрюваного, дають достатні підстави для застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить дієвості даного кримінального провадження та належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 на даній стадії досудового розслідування та, на переконання слідчого судді, не буде порушувати баланс інтересів щодо прав особистої свободи останнього та завдань кримінального провадження.

Разом з цим, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважав за необхідне при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Визначаючи розмір застави, виходячи при цьому з норм ч. 5 ст. 182 КПК України відповідно до яких розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, слідчий суддя враховував, що її розмір спрямований на забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного з метою виконання покладених на нього обов`язків, недопущення продовження злочинної діяльності, вчинення нових кримінальних правопорушень чи вчинення дій, спрямованих на перешкоджання встановленню усіх обставин у кримінальному провадженні, при цьому розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того, при визначенні розміру застави слідчим суддею взято до уваги відомості про особу підозрюваного ОСОБА_7 , який є особою молодого віку, не одружений, на утриманні дітей не маючий, працюючий як фізична особа-підприємець, маючий власне житло та постійний стабільний дохід у розмірі від 15 000 до 20 000 гривень, не є особою з інвалідністю, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак в силу положень ст. 89 КК України, вважається раніше не судимим, існуючі ризики у кримінальному провадженні, а також обставини кримінального правопорушення у якому він підозрюється, а саме те, що дане правопорушення вчинене в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, та яке вчинене з корисливих мотивів, тобто такі злочинні дії спрямовані на отримання прибутку та на забезпечення свого матеріального становища.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, 22 листопада 2022 року захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 , посилаючись на незаконність та не обґрунтованість судового рішення, порушив питання про скасування ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 листопада 2022 року та постановлення нового судового рішення про застосування відносно ОСОБА_7 такої міри запобіжного заходу, як домашній арешт.
В апеляційній скарзі зазначено, що орган досудового розслідування в клопотанні про застосування запобіжного заходу формально послався на ризики, передбачені ст. 177 КПК України при цьому ніяких посилань на факти не вказав. Водночас, стороною захисту зазначено, що ОСОБА_7 тривалий час має постійне місце проживання вказане у матеріалах приведеної справи. Проживає з батьками та співмешканкою, що зменшує ризики спробам з його боку переховування від органів досудового розслідування, прокуратури та суду. Під час затримання ОСОБА_7 не чинив опору і не намагався втекти від працівників поліції. Крім того, підозрюваний ніяким чином не зможе впливати на свідків у даному провадженні, оскільки органом досудового розслідування допитано всіх необхідних свідків та очевидців у ньому до моменту пред`явлення підозри ОСОБА_7 , а отже останній не зможе вплинути їхні покази.

Крім того, ОСОБА_7 є особою раніше не судимою, в силу положень ст. 89 КК України, має на утриманні батьків, які є пенсіонерами та, враховуючи свій вік та діагнози, потребують догляду. Крім того, ОСОБА_7 є фізичною особою підприємцем, здійснює підприємницьку діяльність, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Як убачається з матеріалів судового провадження, органом досудового розслідування ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті психотропної речовини, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, повторно, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

ОСОБА_7 15 листопада 2022 року затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

15 листопада 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

16 листопада 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Причетність ОСОБА_7 до вчинення зазначених злочинів підтверджується даними протоколів за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, показами свідка, даними висновків експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, протоколом обшуку та іншими доказами.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

За змістом ст. 131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до норм ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, яким є даний злочин, визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Вагомість наявних доказів підозри вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення доведена прокурором та сумнівів у суду щодо їх достатності, не викликала.
Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчим суддею на ряду з викладеним, враховано характеризуючі дані про особу підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі і за аналогічний злочин у якому на даний час підозрюється, за ч. 2 ст. 307 КК України, тобто за тяжкий злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів. Наведене вказує на те, що ОСОБА_7 відомо про незаконність дій у яких він підозрюється та наслідки таких дій, що свідчить про стійку схильність останнього до вчинення кримінальних правопорушень в даній сфері, а тому ризики, про які зазначив прокурор, щодо можливості продовження злочинної діяльності у якій ОСОБА_7 підозрюється чи вчинення інших кримінальних правопорушень є обґрунтованими та продовжують існувати на даний час.

При постановленні оскаржуваної ухвали також враховано, існування ризику впливу підозрюваного ОСОБА_7 на свідків, яких ще не встановлено та відповідно не допитано, а також можливість іншим чином здійснювати перешкоди для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, з урахування особи підозрюваного та тяжкості санкції кримінального правопорушення

Посилання в апеляційній скарзі стороною захисту на те, що ОСОБА_7 тривалий час має постійне місце проживання вказане у матеріалах приведеної справи та проживає там з батьками та співмешканкою ніяким чином не впливає на обрання запобіжного заходу за даної кваліфікації вчиненого ним злочину та не зменшує ризики визначені ст. 177 КПК України.

Сам факт наявності батьків які є особами пенсійного віку не вказує на те, що останні перебувають на утриманні ОСОБА_7 і не може слугувати підставою для врахування при обранні запобіжного заходу. Інші доводи апеляційної скарги також не доводять того, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Щодо визначеного слідчим суддею розміру застави, то на думку колегії суддів, він є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, та не порушує права підозрюваного.

За наведених обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів - не знаходить.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів - не виявлено.

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції остаточно дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає, а оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 183, 194, 196, 199, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 листопада 2022 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4