Справа № 308/3186/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, угоду про визнання винуватості укладену 28 лютого 2023 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000095 від 12 січня 2023 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, неодруженого, тимчасово ніде не працюючого, раніше не судимого, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до ст.ст. 17, 65 Конституції України, передбачено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки, є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.

У зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, та востаннє, Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023 воєнний стан продовжено з 19.02.2023 строком на 90 діб.

Пунктом 3 вказаного Указу визначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Також, указом Президента;України «Про загальну мобілізацію» від 25.02.2022 року № 69/2022 передбачено, що у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України, на території України запроваджено загальну мобілізацію.

Згідно ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадянин України зобов`язаний з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Досудовим розслідуванням встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_4 , будучи достовірно обізнаним про введення на всій території України, згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, воєнного стану, а також проведення, на підставі Указу Президента України № 70/2022 від 24.02.2022, на території України мобілізації до Збройних Сил України, 27.06.2022 року з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військово-лікарської комісії та за результатами якого ОСОБА_4 визнано придатним до військової служби у Збройних силах України.

Цього ж дня ОСОБА_4 отримав бойову повістку, яка зобов`язувала його з`явитися 27.12.2022 о 17 год. 30 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_2 для подальшого проходження військової служби у Збройних Силах України, однак реалізуючи свій умисел, направлений на ухилення від призову, не маючи передбачених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підстав для відстрочки, останній умисно не прибув у визначену повісткою дату та час до територіального центру комплектування, тим самим умисно ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст.336 КК України ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

28.02.2023 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості останньім, яку подано суду.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості від 28.02.2023 року та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 , міру покарання, визначену в угоді.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України в повному обсязі, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини справи, встановлені під час досудового розслідування. Крім того ОСОБА_4 зазначив, що він повністю розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що угода укладена між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідає вимогам КПК України та просив затвердити угоду про визнання винуватості та признаачити міру покарання визначену в угоді.

Вислухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 3ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468 - 475 цього Кодексу.

Зазначена угода яка укладена між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідає вимогам ст. 474 ч.7 КПК України, при укладенні угоди враховано вимоги ст. 470 КПК України, її зміст також відповідає вимогам, передбаченим ст. 472 КПК України. Підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених п. п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено. Злочин вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 є нетяжким злочином.

Сторони розуміють наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст. 336 КК України, що полягає в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, враховуючи те, що сторони розуміють зміст угоди, наслідки її укладення і невиконання, які передбачені ст. ст. 473, 476 КПК України, угода не суперечить вимогам КК України та КПК України, дії обвинуваченого за ст.336 КК України, тобто ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, кваліфіковано правильно, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості.

Суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, визначені ст. 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 не встаногвлені.

Враховуючи тяжкість злочину, конкретні обставини справи, особу винного ОСОБА_4 , обставини, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, враховуючи суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, суд приходить до переконання, про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 судом не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази та витрати на залучення експерта відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 395, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 лютого 2023 року укладену між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000095 від 12 січня 2023 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі статті 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч. 4 ст. 76 КК України, здійснення нагляду за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти на уповноважений орган з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1