Справа № 557/538/17 Провадження №11-кп/802/490/22 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.121 КК України Доповідач : ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Корецького районного суду Рівненської області від 18 грудня 2017 року щодо ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:
Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Мала Совпа Корецького району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , із середньою освітою, одруженого, механіка ПП «КорецьАвтоТранс», раніше не судимого,
засуджено:

- за ч.2 ст.121 КК України до покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки, із покладенням на нього передбачених ст.76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Прийнята відмова ОСОБА_10 від цивільного позову про стягнення матеріальної та моральної шкоди із ОСОБА_7 в сумі 300000 гривень та провадження у справі в цій частині закрите.

Стягнутий із ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_10 судовий збір в розмірі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень.
Стягнутий із ОСОБА_7 судовий збір в Спеціальний фонд Державного бюджету України в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.
Стягнуті із ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення експертиз в сумі 16570 (шістнадцять тисяч п`ятсот сімдесят) гривень 27 коп.
В порядку ст.100 КПК України вироком вирішено долю речових доказів.
Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним за те, що 09 січня 2017 року близько 20 год. 30 хв. він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , в ході конфлікту, що виник на грунті особистих неприязних відносин, умисно наніс останньому руками та ногами не менше 7 (семи) ударів у голову та не менше 3 (трьох) ударів у різні частини тіла, внаслідок чого ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості у вигляді: саден лівого колінного суглобу, що відносяться до легкого тілесного ушкодження; закритої тупої травми грудей з переломом ребер зліва, крововиливів в м`які тканини в ділянці переломів ребер, що відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень; важкої закритої черепно-мозкової травми з просторими крововиливами в речовину та під оболонки головного мозку, які виражені в глибині борозен по базальних поверхнях лобних, скроневих та потиличних частках, з субарахноїдальним крововиливом у вигляді муфти огортає варліїв міст і довгастий мозок та поширюється на півкулі мозочка з послідуючим набряком-набуханням та компресією головного мозку, саден, синців голови, крововиливів у м`які тканини голови, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, в результаті яких наступила смерть ОСОБА_11 .
Не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації дій обвинуваченого, прокурор оскаржує вирок суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок його м`якості. Посилається на те, що обставини, якими місцевий суд обґрунтовує застосування до ОСОБА_7 ст.75 КК України, є недостатніми. Зазначає, що обвинувачений вчинив злочин, який за ступенем тяжкості належить до категорії тяжких, а в його результаті настали невідворотні наслідки смерть людини. Вищенаведені обставини свідчать про те, що у даному випадку досягнення мети покарання можливе лише за умови призначення ОСОБА_7 міри покарання у виді реального позбавлення волі. Просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, який визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, призначивши йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав подану апеляцію у повному обсязі та просив скасувати вирок суду і ухвалити новий, обвинуваченого та захисника, які заперечили доводи апеляційної скарги і просили вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.2 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, є правильною та ґрунтується на зібраних у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку і перевірених у судовому засіданні доказах, яким суд дав належну юридичну оцінку, і які ніким з учасників судового провадження не оспорюються.
Згідно з вимогами ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обираючи ОСОБА_7 міру покарання із застосуванням ст.75 КК України та звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням, суд першої інстанції не в повній мірі врахував тяжкість вчиненого ним злочину, обставини його вчинення, тяжкі невідворотні наслідки смерть людини та позицію потерпілої сторони щодо призначення покарання.
Крім того, приписами ч.2 ст.439 КПК України передбачено, що вказівки суду, який розглянув справу в касаційному порядку, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді.
У постанові Верховного Суду від 20.12.2021 щодо ОСОБА_7 суд касаційної інстанції зазначив, що за тих самих даних про особу засудженого та обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання, призначення ОСОБА_7 покарання із застосуванням положень ст.75 КК України є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
За таких обставин, вирок суду в частині призначення ОСОБА_7 покарання та звільнення від його відбування з випробуванням на підставі ст.ст.75, 76 КК України не можна визнати законним та обґрунтованим, а тому апеляційний суд вважає за необхідне вирок суду першої інстанції в цій частині скасувати і ухвалити новий вирок на підставі вимог п.4 ч.1 ст.420 КПК України.
Відповідно до положень пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Призначаючи ОСОБА_7 покарання, апеляційний суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, та інші обставини, які впливають на ступінь відповідальності, в тому числі, тяжкі наслідки злочину у вигляді смерті людини та позицію потерпілої сторони.
Так, до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, апеляційний суд відносить щире каяття, добровільне відшкодування моральної і матеріальної шкоди та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , є вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Апеляційний суд бере до уваги особу винного, який раніше не судимий, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.
При цьому суд апеляційної інстанції враховує також і конкретні обставини скоєного злочину та його тяжкі наслідки смерть людини.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу на позицію потерпілої сторони, яка в суді першої інстанції наполягала покарати обвинуваченого за скоєний злочин, а до суду апеляційної інстанції подала заяву, в якій щодо призначення покарання покладається на розсуд суду.
Між тим, апеляційний суд враховує, що така позиція потерпілої сторони у судових засіданнях місцевого та апеляційного судів не є обов`язковою для суду, натомість ураховується в сукупності з обставинами, передбаченими ст.65 КК України, і не має над ними юридичної переваги.
Під час апеляційного розгляду провадження встановлено, що ОСОБА_7 після постановлення місцевим судом вироку відшкодував потерпілій матеріальну та моральну шкоду в розмірі на загальну суму 558000 гривень, внаслідок чого потерпілою подана заява про відмову від цивільного позову.
Враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину: повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, враховуючи особу винного, який раніше не судимий, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, відшкодував заподіяну злочином моральну та матеріальну шкоду, апеляційний суд на підставі ч.1 ст.69 КК України вважає за можливе призначити ОСОБА_7 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.121 КК України у виді 5 років позбавлення волі, яке слід відбувати реально.

Конституційний Суд України у своєму рішенні зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного».
Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілих. Однією із умов досягнення цієї мети є відшкодування завданого злочином збитку або усунення заподіяної шкоди.
На думку апеляційного суду, саме таке покарання, яке необхідно відбувати реально, відповідатиме вимогам ст.ст.50, 65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим, так і іншими особами.
Крім того, призначене ОСОБА_7 покарання, на думку апеляційного суду, відповідатиме принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також не є надто суворим чи м`яким.
На переконання суду апеляційної інстанції, у даному випадку досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, а також враховано інтереси усіх суб`єктів кримінально-правових відносин.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 420КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.
Вирок Корецького районного суду Рівненської області від 18 грудня 2017 року в частині призначеного ОСОБА_7 покарання скасувати.
Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та призначити покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 обчислювати з часу приведення вироку до виконання.
В решті вирок залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення шляхом подачі касаційних скарг.

Головуючий

Судді