Справа № 953/6994/22
н/п 1-кс/953/5072/22
"09" грудня 2022 р. м.Харків
Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
У ході досудового розслідування встановлено, що до СУ ГУНП в Харківській області надійшов матеріал з УСР в Харківській області ДСР НПУ, про те, що особа «Д» у період часу з жовтня 2021 року по теперішній час заволодів майном, яке належить ТОВ «РЕНТКАРС».
10 листопада 2022 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова накладений арешт на транспортні засоби, що належать ТОВ «РЕНТКАРС», у тому числі на транспортний засіб «KIA K5», державний номерний знак НОМЕР_2 , VIN- НОМЕР_3 .
Прокурор зазначає, що постановою слідчого вказаний транспортний засіб поставлений на спеціальний облік державної автомобільної інспекції.
Вищевказані речі, які були виявленні в ході проведення огляду місця події, у подальшому були вилучені та визнані речовими доказами.
Прокурор зазначає, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучене в ході проведення огляду місця події майно, є доказом вчинення вказаного кримінального правопорушення, та зберегло на собі його сліди та має бути використаним для забезпечення цивільного позову законного власника вказаного транспортного засобу.
З урахуванням викладеного, з метою недопущення знищення, пошкодження, збереження речових доказів, які мають значення для кримінального провадження, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.
Прокурор ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, у клопотання про арешт майна просив розглянути клопотання за відсутності прокурора.
Представник власника майна - ОСОБА_4 , який діє в інтересах ТОВ «РЕНТКАРС» на підставі довіреності, у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив клопотання про арешт майна розглядати за його відсутності, щодо накладення арешту не заперечував.
Відповідно до ст. 172 КПК України неприбуття у судове засідання викликаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.
Оскільки учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора, виходячи з такого.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2022 року у вказаному кримінальному провадженні накладений арешт на транспортні засоби, що належать ТОВ «РЕНТКАРС», у тому числі і на транспортний засіб «KIA K5», державний номерний знак НОМЕР_2 , VIN- НОМЕР_3 .
Постановою слідчого СУ ГУНП в Харківській області від 04 листопада 2022 року транспортний засіб KIA K5, державний номерний знак НОМЕР_2 , VIN- НОМЕР_3 поставлений на спеціальний облік автоматичної інформаційно-пошукової системи «Гарпун».
З долученого до матеріалів клопотання копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 на транспортний засіб «KIA K5», державний номерний знак НОМЕР_2 , VIN- НОМЕР_3 вбачається, що його власником є ТОВ «РЕНТКАРС».
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститись у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Тимчасово вилучене майно, на яке слідчий просить накласти арешт, є засобом та предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, зберегло або може зберігати на собі сліди його вчинення, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Отже, відповідно до ст. 91 КПК України майно, на яке слідчий просить накласти арешт, має важливе доказове значення в рамках цього кримінального провадження.
Згідно з ч. 4 ст. 173 КПК України слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131-132, 170-173 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт шляхом встановлення заборони користування, розпорядження та відчуження на тимчасово вилучене 07 грудня 2022 року під час огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців, буд. 96/30, майно, належне ТОВ «РЕНТКАРС», а саме:
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 на транспортний засіб автомобіль марки «KIA K5», державний номерний знак НОМЕР_2 , VIN- НОМЕР_3 ;
- ключі від автомобіля марки «KIA K5», державний номерний знак НОМЕР_2 , VIN- НОМЕР_3 .
Майно, на яке накладено арешт, зберігати у встановленому законодавством порядку.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_5 ОСОБА_6