ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1302/22
УХВАЛА

"21" листопада 2022 р. Петриківський районний суд Дніпропетровської області
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасників судового провадження прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт Петриківка в залі суду клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000275 від 24.09.2022 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає без реєстрації: АДРЕСА_1 ;
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України,
Встановив:
В провадженні Петриківського районного суду Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000275 стосовно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.
Ухвалою суду призначено підготовче судове засідання.
До обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22.11.2022 (вівторок). Останній перебуває в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».
Прокурором подано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення; а також обставини, які слугували підставою для обрання зазначеного запобіжного заходу на стадії досудового розслідування на даний час не відпали та продовжують існувати.
Захисник адвокат ОСОБА_4 та обвинувачений, вважали можливим розглянути вказане клопотання та просив врахувати обставини, на які посилається прокурор та прийняти законне рішення.
Вислухавши учасників судового провадження вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, суд виходить з такого.
Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання, суд за клопотанням учасників судового провадження, має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою та підставами застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, встановленим в ході досудового слідства.
Положеннями ч. 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Суд зазначає, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Відповідно до правових позицій Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Так, до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою 3 24.09.2022 по 22.11.2022. Останній перебуває в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».
Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , а саме «Розбещення неповнолітніх» відноситься до кримінальних правопорушень проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.
Суд вважає, що суворість вказаного покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторно вчинення злочинів.
Як встановлено судом, обвинувачений освіти не має, не працює, не одружений, відомості про знаходження на його утриманні дітей відсутні, у нарколога та психіатра на обліку не перебуває, зареєстрованого місця проживання не має, що вказує на відсутність у останнього міцних соціальних зв`язків.
Обвинувачений знає особисто потерпілого, яка є малолітньою особою, її законного представника, та свідків, а також їх адреси проживання. Тому існують обґрунтовані ризики, що обвинувачений може незаконно впливати на них, оскільки не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з ними, може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.
До того ж, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд поряд з цим також враховує особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, а саме те, що він перебуває у молодому віці, ніде не працює, та без видимих проблем зі здоров`ям. Вказане свідчить про наявність фізичних та психологічних можливостей для реалізації спроб ухилення від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та фактично унеможливлює здійснення за ним контролю у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки чи домашнього арешту.
З огляду на викладене, суд прийшов до переконливого висновку, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, тому клопотання прокурора необхідно задовольнити, та фактично продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК, не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
Доказів для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу матеріали справи не містять.
Також, враховуючи вимоги ч.4 ст. 183 КПК України, суд вважає недоцільним визначати розмір застави.
Керуючись статтями 176-178, 183, 314, 350, 376 КПК України, суд,-
Постановив:
Клопотання прокурора задовольнити.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) календарних днів до 19.01.2023 включно.
Ухвала набирає чинності негайно та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1