УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в межах кримінального провадження № 0000391 апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 з доповненнями на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 9 березня 2023 року, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мигія, Первомайського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України,

-якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07.05.2023 року включно.

Учасники судового провадження:

обвинувачений ОСОБА_5 (в режимі відео-конференції з ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор»)

захисник ОСОБА_6 (в режимі відео-конференції з Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області)

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить ухвалу суду скасувати. Постановити нову ухвалу, якою обрати йому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або визначити розмір застави. Просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду.

Короткий зміст ухвали.

Ухвалою суду обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 07.05.2023 року включно.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений вважає, що оскаржувана ухвала суду є необґрунтованою та неправомірною. Наголошує, що під тиском прокурора він обумовив себе погодившись з твердженням слідчого щодо причетності до вчинення тяжких кримінальних правопорушень, а тому обвинувачення стосовно нього є надуманим та безпідставним.

Зазначає, що з 06.12.2018 року по 31.10.2022 року він знаходився під домашнім арештом, жодних нарікань на його поведінку не було і затриманий він був безпідставно. Вважає, що прокурор навмисно затягує розгляд справи повідомляючи суд про те, що справу по суті розглядати неможливо.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку обвинувачений зазначає, що ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» помилково направив його апеляційну скаргу до Миколаївського районного суду Миколаївської області у зв`язку з чим її було повернуто адресату. Тому вважає, що є достатні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

В провадженні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження № 0000391 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 2ст. 127 КК України.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії обвинуваченому ОСОБА_5 , раніше обраного, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Обґрунтовуючи клопотання, прокурор посилається на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 9 березня 2023 року клопотання прокурора задоволено. Продовжено ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 7 травня 2023 року включно.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд дійшов до висновку, що продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які послужили застосуванню до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому запобігти вказаним ризикам інакше, ніж шляхом тримання обвинуваченого під вартою, наразі не видається за можливе.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.

За змістом ч. 1 ст. 117 КПК України, строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду, якщо він пропущений з поважних причин. При цьому, законом не визначено переліку підстав, при наявності яких строк на оскарження підлягає поновленню, і це питання має вирішуватися судом, з урахуванням всіх встановлених обставин справи.

Відповідно до вимог ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом семи днів з дня її оголошення.

Обвинувачений звернувся до суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.03.2023 року. В обґрунтування доводів щодо пропущеного строку зазначає, що ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» помилково направив його апеляційну скаргу до Миколаївського районного суду Миколаївської області у зв`язку з чим її було повернуто апелянту.

Зазначені в клопотанні обставини, в даному конкретному випадку, апеляційний суд визнає поважними, що є підставою для поновлення строку обвинуваченому на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

Що стосується суті прийнятого судом рішення, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до матеріалів судового провадження в провадженні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження № 0000391 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України.

9 березня 2023 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 . Обґрунтовуючи клопотання, прокурор посилається на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 суд, пославшись на відомості що характеризують особу обвинуваченого, обставини вчинення та тяжкість інкримінованих йому злочинів, прийшов до висновку, що заявлені раніше ризики не зменшилися, а тому запобігти вказаним ризикам інакше, ніж шляхом тримання обвинуваченого під вартою, наразі не видається за можливе.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких відповідно до ст.12 КК України, відносить до категорії тяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, а отже з огляду на тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим у інкримінованих злочинів, обвинувачений може ухилитися від суду та не виконувати його процесуальні рішення, тобто існує наявність ризику переховування.

Також є необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Окрім того, суд вбачає реальним ризик, що обвинувачений у разі не застосування запобіжного заходу може переховуватись від суду та вчинити нові злочини. Зазначено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені трьох окремих умисних кримінальних правопорушень, які відноситься до нетяжкого та тяжких злочинів, виходячи з обставин вчинення кримінальних правопорушень вони були вчинені із застосуванням насильства щодо потерпілого.

З матеріалів провадження вбачається, що обвинувачений був відсутній за місцем свого проживання, тому ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 06.10.2022 року до нього було застосовано привід. З повідомлення начальника Первомайського РВП ГУНП України в Миколаївській області від 20.10.2022 року, вбачається, що привід ОСОБА_5 здійснити не представилось можливим у зв`язку з відсутністю його за місцем проживання та місце знаходження його не відоме. Ухвалою суду від 20.10.22 року ОСОБА_5 оголошено у розшук. Ухвалою суду від 25.10.2022 року надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно протоколу затримання ОСОБА_5 фактично затриманий 31.10.2022 року та доставлений до суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під варту.

Вказані обставини свідчать про те, що останній переховувався від суду, у зв`язку з чим був оголошений у розшук. Вищенаведене вказує на існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме наявність ризику переховування обвинуваченим від суду та можливість продовження злочинної діяльності.

Беручи до уваги доведеність ризиків, передбачених ч.1 статті 177 КПК України, а також серйозність висунутого ОСОБА_5 обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих злочинів, апеляційний суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу останньому на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, про що просить апелянт.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання про продовження запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, а відтак, і для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 418, 419, 422-1, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 9 березня 2023 року - задовольнити.

Поновити обвинуваченому ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 9 березня 2023 року.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 9 березня 2023 року, якою продовжено ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: