Справа № 555/2023/18
Номер провадження 1-кп/555/8/23
У Х В А Л А

"17" лютого 2023 р. м.Березне Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 про визнання очевидно недопустимими доказів сторони обвинувачення у кримінальному провадженні №0000376 від 28.05.2018 року про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.2 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

І.Зміст клопотання сторони захисту

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про визнання очевидно недопустимими доказів сторони обвинувачення, в обґрунтування якого покликається на те, що серед письмових доказів стороною обвинувачення був наданий протокол допиту свідка ОСОБА_7 , слідчий експеримент за його участю, схема до нього. В той же час на момент відкриття матеріалів кримінального провадження стороні захисту та іншим учасникам провадження, по завершенню досудового слідства, не був відкритий протокол допиту свідка ОСОБА_7 .

Доказом даної обставини являється опис матеріалів кримінального провадження, який знаходиться в самому провадженні та наданий суду, де під №29 зазначений протокол допиту свідка ОСОБА_7 , який розташований на сторінці 43, 44. Відповідно до опису документів наданих стороні захисту під час ознайомлення з матеріалами провадження під №29 зазначено інший документ - «доручення на проведення слідчих (розшукових) дій», який розташований на сторінці 43, а на сторінці 44 теж зазначений інший документ - «супровідний лист».

Не відкриття зазначеного документа істотно порушило право захисту, оскільки сторона захисту позбавлена можливості дані зазначені в ньому перевірити їх відповідності протоколам слідчих дій за участю даного свідка. У відповідності до ч. 12 ст. 290 КПК України якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів кримінального провадження, в даному випадку протокол допиту свідка ОСОБА_7 , суд не має права допустити відомості, що містяться в них як доказ.

Відповідно до ст. 89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

На підставі наведеного просить визнати недопустимими доказами протокол допиту свідка ОСОБА_7 , протокол слідчого експерименту від 27.08.2018 року за участю свідка ОСОБА_7 та додаток до нього схеми слідчої дії, висновок експерта №3.1-584/1824 від 24.09.2018 року, як похідний доказ, який ґрунтується на даних слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_7 .

ІІ. Позиція учасників судового розгляду.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання, вказуючи, що не зазначення у описі документів, що були надані стороні захисту для ознайомлення, протоколу допиту свідка ОСОБА_7 є технічною опискою. Сторона захисту при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження не вказувала на відсутність вказаного протоколу, не заявляла з цього приводу будь-яких клопотань, в той час як з протоколом слідчого експерименту за участі вказаного свідка була ознайомлена. Крім того, згідно КПК України суд безпосередньо допитує свідків у судовому засіданні і лише ті показання свідків, що були заслухані під час судового засідання, можуть бути покладені в основу судового рішення. Протокол допиту вказаного свідка під час досудового розслідування не є доказом сторони обвинувачення, який суд має приймати під час ухвалення вироку, таким доказом є показання свідка ОСОБА_7 , надані під час судового провадження. Відсутні будь-які підстави визнавати неналежним доказом і протокол слідчого експерименту за участі ОСОБА_7 , а також і висновок експертизи, так як показання свідка ОСОБА_7 не були покладені в основу вихідних даних для проведення експертизи.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_4 підтримав позицію прокурора щодо безпідставності клопотання сторони захисту та просить у його задоволенні відмовити. Представник зазначив, що фактичні дані, які були встановлені під час слідчого експерименту не були покладені в основу судової інженерно-технічної експертизи, а тому відсутні підстави застосовувати принцип «плодів отруєного дерева».

ІІІ. Встановлені судом обставини, мотиви судового рішення

Відповідно до опису матеріалів кримінального провадження №0000376 від 28.05.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.2 ст.286 КК України на аркуші 43,44 міститься протокол допиту свідка ОСОБА_7 , в той час як відповідно до опису матеріалів, наданих стороні захисту протокол допиту свідка ОСОБА_7 відсутній, а на аркуші 43 зазначено - доручення про проведення слідчих (розшукових) дій, а на аркуші 44 супровідний лист. Стороною обвинувачення не було підтверджено належними доказами факт відкриття протоколу допиту свідка ОСОБА_7 стороні захисту.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, доходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст.89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

За змістом ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу.

Показання свідка ОСОБА_7 , що були дані слідчому на стадії досудового розслідування (протокол допиту свідка від 19.06.2018 року не досліджувались в судовому засіданні як доказ сторони обвинувачення і відповідно до вимог ч.4 ст.95 КПК України суд не може прийняти до уваги дані показання при обґрунтуванні своїх висновків у судовому рішенні. Для суду є доказом лише показання свідка ОСОБА_7 , що були надані ним в судовому засіданні під час його допиту.

Відповідно до положень ч.1, ч.2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частина 12 ст.290 КПК України визначає, що якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Законодавча конструкція ст.89 КПК України передбачає наслідки очевидної недопустимості доказу у виді: 1) неможливості дослідження такого доказу або 2) припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Оскільки під час розгляду кримінального провадження вказаний протокол допиту свідка не досліджувався як доказ сторони обвинувачення на підтвердження винуватості обвинуваченого, сторона обвинувачення не заявляла про його дослідження як доказу сторони обвинувачення, а показаннями свідка у вказаному протоколі суд відповідно до законодавчої заборони не може обґрунтовувати свої висновки, суд вважає, що відсутні підстави для визнання недопустимим доказом протоколу допиту свідка ОСОБА_7 .

Із підстав не відкриття стороні захисту протоколу допиту свідка ОСОБА_7 захисник просить визнати недопустимим, також і протокол слідчого експерименту, що був проведений із вказаним свідком, а також висновок експерта №3.1-584/1824 від 24.09.2018 року, як похідний доказ, який ґрунтується на даних слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_7 . Як підтвердив захисник вказані докази були відкриті стороні захисту. У своєму клопотання сторона захисту не конкретизує, на яких же саме даних, що були встановлені під час слідчого експерименту із свідком ОСОБА_7 , ґрунтується висновок експерта і які ж саме дані у слідчому експерименті за участю цього свідка не співпадають із вихідними даними для проведення експертизи або ж тими показаннями, що свідок надав у суді. Сторона захисту вказує, що вона була позбавлена можливості перевірити відповідність даних у протоколі допиту свідка даним слідчого експерименту, проте під час судового розгляду сторона захисту мала можливість уточнити та перевірити будь-які показання особи, адже здійснювала перехресний допит свідка обвинувачення ОСОБА_7 .

З огляду на викладене, суд вважає, що відсутні підстави для визнання доказів недопустимими, а тому клопотання сторони захисту задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.89 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 про визнання очевидно недопустимими доказів сторони обвинувачення у кримінальному провадженні №0000376 від 28.05.2018 року про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.2 ст.286 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_1