ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 1-4/10

провадження № 51-6107 км 21

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:

головуючогоОСОБА_5,
суддівОСОБА_6, ОСОБА_7,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_8,
прокурораОСОБА_9,
розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_10 на ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 26 травня 2021 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Коростишівського районного суду Житомирської області від 12 травня 2010 року щодо ОСОБА_1 .

Обставини справи

1. Згаданим вироком від 12 травня 2010 року ОСОБА_1 засуджено за сукупністю злочинів, передбачених частиною 2 статті 286, частиною 1 статті 135 Кримінального кодексу України (далі - КК), до покарання у виді у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 3 роки. На підставі статей 75, 76 КК його звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки.

2. Суд визнав доведеним, що внаслідок порушення засудженим правил дорожнього руху при керуванні ним автомобілем, засуджений здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , спричинивши смертельні тілесні ушкодження.

3. Вироком Апеляційного суду Житомирської області від 20 липня 2010 року цей вирок скасовано в частині звільнення засудженого від відбування призначеного покарання на підставі статті 75 КК. Цей вирок був залишений без змін ухвалою Верховного Суду України від 21 жовтня 2010 року.

4. Коростишівський районний суд Житомирської області ухвалою від 26 травня 2021 року відмовив у задоволенні заяви захисника ОСОБА_10 в інтересах засудженого про перегляд вироку від 12 травня 2010 року за нововиявленими обставинами.

5. Житомирський апеляційний суд ухвалою від 30 вересня 2021 року рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Вимоги і доводи касаційної скарги

6. У касаційній скарзі захисник просить скасувати оскаржені судові рішення через істотні порушення кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд заяви в суді першої інстанції.

7. Захисник стверджує, що суди першої та апеляційної інстанцій безпідставно не визнали нововиявленою обставиною наданий стороною захисту висновок Київського обласного бюро судово-медичної експертизи № 59/к від 27 червня 2018 року, згідно якого виявлені у ОСОБА_2 тілесні ушкодження не відповідають пошкодженням автомобіля ОСОБА_1 ВАЗ-21099, і з урахуванням їх характеру та локалізації не могли бути спричинені даним транспортним засобом. Захисник вважає, що встановлені експертом обставини є такими, що спростовують висновки судів про винуватість засудженого, однак не були відомі і не могли бути відомі на час розгляду справи в суді.

8. Крім того захисник наводить доводи, які на його думку, свідчать про неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

9. Зазначає, що його заява мала бути розглянута відповідно до кримінально-процесуального кодексу в редакції 1960 року.

Позиції учасників судового провадження

10. У судовому засіданні прокурор заперечив проти задоволення касаційних вимог сторони захисту, просив залишити судові рішення без зміни.

11. Іншим учасникам кримінального провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце касаційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду касаційної інстанції не надходило.

Оцінка Суду

12. Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені у скарзі доводи, Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення на таких підставах.

13. Відповідно до положень статті 459, пунктів 4, 5 статті 462, статті 91 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) перегляд за нововиявленими обставинами судових рішень, що набрали законної сили, є екстраординарною процедурою. Ця процедура призначена для виняткових випадків, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які:

1) існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі і не могли бути відомі суду та особі, яка вимагає такого перегляду;

2) перебувають в органічному зв`язку з предметом доказування в кримінальному провадженні, тобто можуть мати значення для оцінки обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення;

3) мають істотне значення, тобто самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами можуть свідчити про неправильність вироку чи ухвали, про перегляд якої йдеться.

14. Не можуть вважатися нововиявленими обставини, про які сторона знала або мала знати на момент постановлення рішення, мала можливість представити під час судового розгляду, але цього не зробила.

15. Перегляд за нововиявленими обставинами не може використовуватися як прихована апеляція на судове рішення, яке набрало законної сили, тобто для повторного розгляду справи і отримання нової оцінки її обставин,[1] тому лише можливість існування двох точок зору на обставини справи не може бути підставою для перегляду в екстраординарному порядку.[2]

16. У цій справі захисник вважає нововиявленою обставиною висновок судово-медичної експертизи № 59/к від 27 червня 2018 року,отриманий стороною захисту після набрання вироку законної сили. Відповідно до цього висновку травми, спричинені потерпілій, не могли бути завдані автомобілем, яким керував засуджений.

17. Суд зазначає, що нововиявленими можуть бути саме обставини, а не їх інтерпретація. Розбіжності у оцінці фактів справи і можливість альтернативної думки щодо значення цих фактів не є достатньою підставою для перегляду справи за нововиявленими обставинами. Суд не виключає, що внаслідок розвитку експертних знань застосування нових або удосконалених методів досліджень може призвести до виявлення після засудження особи обставин, які не могли були виявлені під час судового розгляду.

18. Однак у цій справі в експертному висновку, на який посилається сторона захисту, не були використані будь-які методи дослідження, які не були доступні експертам, що склали висновок від 28 березня 2008 року. Як встановив суд першої інстанції, експертний висновок 2018 року ґрунтується на тих самих фактах, які були відомі суду і сторонам під час розгляду справи. Тому не можна сказати, що експертиза 2018 року завдяки новим або вдосконаленим методам дослідження виявила обставини, які було неможливо виявити під час розгляду справи у звичайному порядку.

19. Оскільки для проведення експертизи використовувалися лише дані і методи, відомі під час розгляду справи, сторона захисту мала можливість своєчасно залучити експерта і представити альтернативну експертну думку. Тому спірний висновок експерта не є нововиявленою обставиною також за тим критерієм, що сторона захисту не скористалась можливостю представити альтернативну експертну інтерпретацію фактів під час розгляду справи судами трьох інстанцій.

20. Крім того, відступ від принципу остаточності судового рішення виправданий лише коли нововиявлені обставини мають істотний і переконливий характер[3]. У цій справі під час судового розгляду сторонам і суду було відомо, що після зіткнення з автомобілем засудженого потерпіла була відкинута на зустрічну полосу руху, де відбулося зіткнення із зустрічним автомобілем, яким керував ОСОБА_3 , в результаті чого цей автомобіль отримав пошкодження.

21. За таких обставин висновок експерта 2018 року про те, що тілесні ушкодження потерпілої не могли бути спричинені автомобілем засудженого, сам по собі не може спростувати всієї сукупності обставин, на підставі яких суд робив висновок про винуватість засудженого, зокрема, можливості того, що частина тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілої, отримана від зіткнення з автомобілем ОСОБА_3 .

22. Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для перегляду вироку за нововиявленими обставинами і обґрунтовано залишив ухвалу суду першої інстанції без змін. Ухвала апеляційного суду не суперечить вимогам статті 419 КПК.

23. Суд погоджується із висновком судів попередніх інстанцій, що наданий стороною захисту експертний висновок не може вважатися нововиявленою обставиною.

24. Інші доводи касаційної скарги, які стосуються неповноти досудового та судового слідства, а також невідповідності висновків, викладених у вироку щодо ОСОБА_4 , фактичним обставинам справи, не можуть бути предметом розгляду у провадженні за нововиявленими обставинами, а тому Суд не дає їм оцінки.

25. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б безумовною підставою для скасування судових рішень по справі, не виявлено. Тому касаційна скарга засудженого задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 433, 436, 441, 442 КПК, Суд

ухвалив:

Ухвали Коростишівського районного суду Житомирської області від 26 травня 2021 року та Житомирського апеляційного суду від 30 вересня 2021 рокупро перегляд за нововиявленими обставинами вироку Коростишевського районного суду Житомирської області від 12 травня 2010 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, касаційну скаргу захисника - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7

[1] Ryabykh v. Russia, no. 52854/99, § 52, ECHR 2003-IX

[2] Moreira Ferreira v. Portugal (no. 2), no. 19867/12, § 62, 11 July 2017

[3] Bujnita v. Moldova, no. 36492/02, § 20, 16 January 2007; Bota v. Romania, no. 16382/03, §§ 33 and 34, 4 November 2008