печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах Славської Селищної Ради на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 14.11.2022 року про повну відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000035 від 18.01.2022 року та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах Славської Селищної Ради на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 14.11.2022 року про повну відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000035 від 18.01.2022 року та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування вимог скарги зазначено, що вказана постанова необґрунтована, у зв`язку з чим постанова є незаконною, відтак вона підлягає скасуванню, а майно поверненню його законному володільцю.

Особа, яка звернулась зі скаргою у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином. Проте, адвокат подала заяву про розгляд скарги у її відсутність, вимоги скарги підтримала та просила задовольнити.

Слідчий, рішення, якого є предметом оскарження в судове засідання не з`явився, про час розгляду скарги повідомлявся належним чином. Проте, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заперечив.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Частиною 3 ст. 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя, приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000035 від 18.01.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 364 КК України.

У рамках вказаного кримінального провадження, до Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Славської Селищної Ради про повернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000035 від 18.01.2022 року.

За наслідками розгляду вказаного клопотання, 14.11.2022 року старшим слідчим в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 винесено постанову про повну відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні 0000035 від 18.01.2022 року.

В обґрунтування постанови зазначено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.11.2022 року у справі № 757/28912/22-к накладено арешт на майно тимчасово вилучене під час обшуку 04.10.2022 року, за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ст.110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Зокрема, постанова слідчого, прокурора складається з: 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як регламентовано ч.2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

З долучених до матеріалів скарги документів, вбачається, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.11.2022 року у справі № 757/28912/22-к накладено арешт на майно тимчасово вилучене під час обшуку 04.10.2022 року, за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

У випадку вилучення майна, яке, за переконанням органу досудового розслідування, містить відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення чи здобуте злочинним шляхом, тощо, він не пізніше наступного робочого дня зобов`язаний звернутись до слідчого судді з клопотанням в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України про його арешт, довівши наявність обставин, визначених ст. 98, ч. 2 ст. 167, ст. 170 КПК України.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи та вимог КПК України, слідчий суддя надходить до висновку про те, що вимога про повернення тимчасово вилученого майна задоволенню не підлягає задоволенні, оскільки ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.11.2022 року у справі № 757/28912/22-к накладено арешт на майно про повернення якого просить заявник.

Разом з тим, з огляду на вказані вимоги Кримінального - процесуального кодексу України, слідчий суддя погоджується з висновком слідчого в оскаржуваній постанові, вважає її законною, обґрунтованою, та такою, що не підлягає скасуванню, а відтак, у задоволенні скарги слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2, 26, 107, 110, 220, 234, 236, 167-169, 170-171, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах Славської Селищної Ради на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 14.11.2022 року про повну відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000035 від 18.01.2022 року та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1