печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6879/23-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи подане клопотання сторона обвинувачення вказує, що у провадженні слідчого відділу Печерського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000325 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.02.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням вечірній час 18.02.2023, ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебували в центральній частині міста Києва, а саме поблизу ТРЦ «Gulliver», що за адресою: м. Київ, площа Спортивна, 1-А й де у останніх виник спільний злочинний умисел на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З цією метою ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вступили в злочину змову, направлену на вчинення відкритого викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в тому числі, розподілили між собою відповідні ролі.

Так, ОСОБА_5 , діючи сумісно та узгоджено з ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб, мав допомагати ОСОБА_7 наносити тілесні ушкодження потерпілому та відкрито заволодіти його майном. В свою чергу, ОСОБА_7 , діючи сумісно та узгоджено з ОСОБА_5 , повинен був привернути на себе увагу потерпілого й наносити тілесні ушкодження потерпілому.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном та обернення його на свою користь, діючи спільно та узгоджено, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 , спільно із ОСОБА_7 , будучи обізнаний про дію воєнного стану на території України, приблизно о 22 годині 40 хвилин, 18.02.2023, перебуваючи біля ТРЦ «Gulliver», що за адресою: м. Київ, площа Спортивна, 1-А, підійшли до потерпілого ОСОБА_8 та запропонували йому пройтись в сторону Троїцької площі. Рухаючись у вказаному напрямку, вони зайшли до невеликого затемненого провулок між Міністерством молоді та спорту, та територією НСК «Олімпійський».

Після чого, ОСОБА_7 , побачивши, що потерпілий не може в повній мірі контролювати свої дії та чинити опір, маючи намір на незаконне відкрите заволодіння чужим майном, перебуваючи в злочинній змові із ОСОБА_5 , підійшов ззаду потерпілого, стрибнув на нього й почав його душити, а ОСОБА_5 почав наносити численні удари своїми руками в область обличчя та тулуба потерпілого.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на відкрите заволодіння майном потерпілого, поєднаного із застосуванням насильства щодо потерпілого, ОСОБА_7 , своєю ногою виконав підсічку потерпілому, внаслідок чого, потерпілий втратив рівновагу та впав на землю, де ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 , продовжували наносити численні удари ногою у бік обличчя та тулубу потерпілого.

У подальшому, ОСОБА_7 , не бажаючи припиняти свої злочинні дії, маючи намір збагатитися за рахунок чужого майна, діючи в злочинній змові із ОСОБА_5 , почав вивертати кишені одягу, в який був одягнений потерпілий та дістав із внутрішньої кишені куртки потерпілого мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 7A» в чорному силіконовому чохлі, приблизною вартістю 3000 гривень із сім-картою всередині НОМЕР_1 та грошові кошти на загальну суму 10 000 гривень купюрами номіналом 500, 200 та 100 гривень, а ОСОБА_5 зняв із руки потерпілого наручний годинник вартістю 800 гривень й металеву каблучку вартістю 300 гривень.

Після чого, ОСОБА_5 , спільно із ОСОБА_7 , з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим, виконали всі дії, які вважали за необхідне для доведення свого злочинного умислу до кінця.

Своїми умисними діями, які виразились у відкритому заволодінні чужим майном, ОСОБА_5 , спільно із ОСОБА_7 , завдали матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_8 на суму 14 100 (чотирнадцять тисяч сто) гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні відкритого заволодіння чужим майном, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із застосуванням насильства, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України.

19 лютого 2023 року ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

20 лютого 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженцю м. Запоріжжя, українцю, громадянину України, з середньою освітою, не працевлаштованому, неодруженому, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого в хостелі, раніше судимому (зі слів), повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, або вчинити інший злочин аналогічного характеру відносно свідків або інших осіб.

У судовому засіданні прокурор підтримав внесене клопотання, посилаючись на його обґрунтованість та необхідність у застосуванні відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Захисник у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, вказавши на те, що клопотання не містить виклад обставин, які б свідчили про наявність ризиків визначених ст. 177 КПК України, просять відмовити в задоволенні клопотання.

Підозрюваний у кримінальному проваджені у судовому засіданні підтримав позицію захисників.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, його захисників, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, але не доведе обставин щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено у клопотанні.

Основні доводи внесеного стороною кримінального провадження клопотання зводяться до наявності кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , а наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до вимог п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, при вирішені питання, чи було особу «обвинувачену в кримінальному правопорушенні» для цілей статті 6 Конвенції, необхідно виходити з таких трьох критеріїв: категорія даного провадження згідно з національним законодавством; суттєві характерні риси цього провадження; вид та суворість міри покарання, яке може бути призначено заявникові. [«O. v. Norway», n. 33926].

«Законність» тримання під вартою з погляду національного закону не завжди є вирішальним чинником. Європейський суд з прав людини зазначає, що тримання під вартою протягом зазначеного періоду має відповідати меті пункту 1 статті 5 Конвенції, яка забороняє безпідставне позбавлення свободи. [«Гаважук проти України», п. 63654]; [«Мурукін проти України», п. 34]; [«Буряга проти України», п. 54655]; [«Фельдман проти України», п. 68656].

Тримання під вартою у відповідності до пункту 1(с) статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Взяття заявника під варту має бути конче необхідним для забезпечення його присутності в суді, але водночас інші, менш суворі заходи можуть бути достатніми для досягнення цієї мети. (Рішення : «Ladent v. Poland», n. 55660; «Ambruszkiewicz v. Poland», n.n. 29-33661; «Хайредінов проти України», n. 28).

Затримання особи є настільки серйозним запобіжним заходом, що воно є виправданим, лише якщо інші, менш суворі, заходи були розглянуті та визнанні недостатніми для забезпечення захисту індивідуальних або суспільних інтересів, які можуть вимагати затримання відповідної особи. (Рішення : «X. v. Finland», n. 151).

ЄСПЛ визнав, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню є недостатньою для обґрунтування обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Виходячи із правової позиції ЄСПЛ при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд у кожному випадку повинен принципово та критично ставитися до доводів прокурора, якими він обґрунтовує необхідність застосування саме цього запобіжного заходу, об`єктивно оцінюючи її переконливість. При цьому прокурор повинен довести, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам передбачених ст. 177 КПК України.

В ході розгляду клопотання слідчим суддею було встановлено, що виключних обставин для тримання ОСОБА_5 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та в судовому засіданні не доведено.

Враховуючи те, що прокурор не довів суду виняткових обставин, які б виправдовували подальше обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до підозрюваного запобіжний захід, передбачений ст. 181 КПК України, у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 22-00 год. по 06-00 год. наступної доби, який є співмірний з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками. При цьому, такий режим може перериватись необхідністю отримання медичної допомоги та прослідування до укриття цивільного заходу.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- не відлучатися за межі м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;

- утримуватися від спілкування з свідками та іншим підозрюваним;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 205, 206, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без задоволення.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 22-00 год. по 06-00 год. наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та прослідування в укриття цивільного захисту, строком до 19.04.2023 року, включно.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- не відлучатися за межі м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;

- утримуватися від спілкування з свідками та іншим підозрюваним;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді та покладених судом обов`язків в межах строків досудового розслідування у кримінальному провадженні до 19.04.2023 року включно.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1