ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №642/9/23 Головуючий 1ї інстанції: ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11-сс/818/156/23 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 02 січня 2023 року, якою скаргу представника заявника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на постанову слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР у м.Полтаві ОСОБА_8 від 25.11.2020 року про закриття кримінального провадження повернуто заявнику-

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

02 січня 2023 року адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах заявника ОСОБА_6 , подав до суду скаргу на постанову слідчого від 25.11.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000734 від 29.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Ухвалою слідчого Ленінського районного суду м.Харкова від 02 січня 2023 року скаргу повернуто заявнику на підставі п.2 ч.2 ст.304 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі представник заявника ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою скаргу на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що органом досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні є не сам правоохоронний орган, до складу якого входить відповідний підрозділ, а саме слідчий підрозділ, визначений у ч.1 ст.38 КПК України. Другий слідчий відділ (з дислокацією у м.Харкові) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві розташовується за адресою м. Харків, вул. Євгена Котляра,7), що знаходиться у межах територіальної юрисдикції Ленінського районного суду м.Харкова.

Просить розгляд апеляційної скарги провести без участі ОСОБА_6 та його представника.

Позиції інших учасників судового провадження

Слідча Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБРв судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи, причин своєї неявки суду не повідомила.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливим проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності слідчого та заявника, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення розгляду без участі сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Повертаючи скаргу заявнику слідчий суддя посилався на те, що місце розташування слідчого підрозділу органу досудового розслідування та посадової особи, рішення (постанова) якої оскаржуються заявником, не відноситься до територіальної юрисдикції Ленінського районного суду м. Харкова.

Колегія суддів не може погодитись з вказаним висновком слідчого судді, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому. Стаття 24 КПК також гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте таке право не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду за правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 цього Кодексу, а також з урахуванням положення глави 26 КПК України. З урахуванням вимог ст.ст.32,33 цього Кодексу щодо територіальної та інстанційної підсудності, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, у межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Стаття 32 КПК України визначає лише загальні правила територіальної підсудності, які в основному стосуються судового розгляду кримінального провадження саме за результатами досудового розслідування, тобто скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Беручи до уваги, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює відповідне розслідування (ч. 7 ст. 100, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 192, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 201, ч. 3 ст. 244, ч. 10 ст. 290 КПК України), з урахуванням положень ч.6 ст.9 КПК України правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду клопотань та скарг, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад, ч. 3 ст. 234, ч. 1 ст. 306 КПК України тощо).

При цьому органом досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні, враховуючи системний аналіз положень п.8 ч.1 ст.3 КПК та ч.1 ст.38 КПК України, слід вважати не сам правоохоронний орган, до складу якого входить відповідний підрозділ, а сам підрозділ (управління, відділ), визначений у ч.1 ст.38 КПК України.

Зазначена правова позиція також неодноразово була відображена в листах ВССУ «Щодо окремих питань здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю в кримінальному провадженні» (від 16.06.2016 року №223-1650/0/4-16), «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю із дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження (від 5.04.2013 року №223-559/0/4-13), «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України (від 4.04.2013 року №511-550/0/4-13) й залишається незмінною.

Статтею 38 КПК України встановлено, що органами досудового розслідування є органи, що здійснюють досудове слідство і дізнання. Досудове слідство здійснюють: слідчі підрозділи органів Національної поліції, органів безпеки; органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, органів Державного бюро розслідувань; підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.

Тобто, органом досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні є не сам правоохоронний орган, до складу якого входить відповідний підрозділ, а саме слідчий підрозділ, визначений у ч.1 ст.38 КПК України.

Тобто чинний кримінальний процесуальний закон визначає органами досудового розслідування не службових осіб - слідчих цих органів досудового розслідування, - а відповідні державні установи - слідчі підрозділи та підрозділи детективів.

З вказаним твердженням погодився, в свій час, і Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, та в своєму листі адресованому головам апеляційних судів областей №223-1650/0/4-16 від 16.06.2016 року, зазначив, що органом досудового розслідування при системному аналізі положень ч.1 ст.38, п.8 ч.1 ст.3 КПК України, є слідчі підрозділи (Головне слідче управління, слідче управління, відділ, відділення). Тобто органом розслідування в конкретному кримінальному провадженні є не сам правоохоронний орган до складу якого входить відповідний підрозділ, а його підрозділ управління, відділ визначений у ч.1 ст.38 КПК України.

З матеріалів провадження встановлено, що 25.11.2020 року слідчим другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава, ОСОБА_8 закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 березня 2022 року за № 0000734 від 29.05.2020 року.

Згідно з ст.9 Закону України «Про державне бюро розслідувань» для забезпечення виконання завдань ДБР утворюються його територіальні управління, зокрема, територіальне управління, розташоване у м. Полтава, що поширює свою діяльність, у тому числі на Харківську область.

Відповідно до наказу в.о.Директора полковника Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 від 15.10.2020 року № 581, затверджено структуру та штатну чисельність територіальних управлінь Державного бюро розслідувань .

Згідно листа в.о.Директора Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 , адресованого Верховному Суду Касаційний кримінальний суд № 153/0/157-21 від 13.04.2021 року слідує, що відповідно до статті 9 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» Державне бюро розслідувань є юридичною особою публічного права та здійснює свої повноваження безпосередньо і через територіальні управління. З метою ефективного виконання покладених на ДБР завдань з 1 березня цього року у територіальних управліннях почали діяти слідчі підрозділи із дислокацією у всіх областях України. Інформація щодо назв підрозділів, місця дислокації, контактних даних, місцевих та апеляційних судів, під територіальною юрисдикцією якого знаходиться слідчий відділ додана.

Із листа Голови Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду ОСОБА_11 за вих. № 292/0/158-21 від 15.04.2021 року слідує, що клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться слідчий відділ територіального управління Державного бюро розслідувань.

Враховуючи, що орган досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а саме Другий слідчий відділ (з дислокацією у м.Харкові) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві (місце розташування: 61052, м. Харків, вул. Євгена Котляра,7) перебуває у межах територіальної юрисдикції а саме Ленінського районного суду м.Харкова то доводи апеляційної скарги є слушними.

Відомостей про зміну адреси здійснення діяльності Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві на офіційному сайті ТУ ДБР не міститься, не надходила така інформація і до Верховного Суду, який би мав проінформувати суди.

З урахуванням наведеного, скарга підлягає розгляду слідчим суддею суду за місцем розташування саме органу або місця роботи посадової особи, рішення, дії чи бездіяльність якої оскаржується, оскільки територіальна підсудність визначається за місцем знаходження (реєстрації) відповідного органу досудового розслідування, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ.

За таких обставин, з огляду на те, що орган досудового розслідування, в провадженні якого перебуває вказане кримінальне провадження, знаходиться в межах територіальної юрисдикції Ленінського районного суду м.Харкова, колегія суддів приходить до висновку про те, що слідчий суддя передчасно дійшов висновку про повернення скарги.

При цьому, оскільки фактично судовий розгляд скарги адвоката ОСОБА_7 проведений не був тому суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості розглянути скаргу по суті та надати оцінку викладеним обставинам у скарзі на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді та повернення матеріалів скарги до суду першої інстанції для вирішення питання про розгляд скарги за відсутності інших процесуальних перешкод, оскільки скарга по суті слідчим суддею не розглядалась.

На підставі викладеного, керуючись ст.407,419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 02 січня 2023року скасувати та постановити нову.

Скаргу представника заявника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на постанову слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР у м.Полтаві ОСОБА_8 від 25.11.2020 року про закриття кримінального провадження, повернути до суду 1-ї інстанції для виконання вимог, передбачених ст.ст. 304-306 КПК України та розгляду по суті за відсутності інших процесуальних перешкод.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4