490/3198/21 08.11.2022
н/п 1-кп/490/40/2022
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/3198/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в залі суду м.Миколаєва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000275 від 26 березня 2021 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Миколаєві, є громадянином України, має середньо-спеціальну освіту, неодружений, офіційно не працюючий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, востаннє:

- 26.03.2018 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі, ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 14.05.2020 року покарання у виді позбавлення волі замінено на покарання у виді обмеження волі (невідбутий строк основного покарання 1 рік 1 місяць 26 днів), ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 17.09.2020 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково строком на 9 місяців 23 дні обмеження волі;

- 13.07.2021 року Ленінським районним судом м.Миколаєва за ч.3 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі, скасованого вироком Миколаївського апеляційного суду від 02.11.2021 року та засуджено за ч.3 ст.186, ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.357 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

25.03.2021 року приблизно о 13:35 годині ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік другого під`їзду будинку за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, із корисливих мотивів, наблизившись ззаду до потерпілої ОСОБА_5 , в момент коли остання намагалася відкрити двері під`їзду вищевказаного будинку, шляхом ривку, заволодів її шкіряним гаманцем, коричневого кольору, з візерунком під крокодилячу шкіру, вартістю 800 гривень, у якому на момент кримінального правопорушення знаходилося 520 гривень, 4 купюри номіналом 100 гривень, інші кошти були різними купюрами номіналом 20, 10 гривень; банківська картка ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , на балансі якої знаходились грошові кошти, та дисконтні картки різних магазинів, які не становлять матеріальної вартості.

В подальшому, ОСОБА_3 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 1320 гривень.

Крім того, ОСОБА_3 , після відкритого заволодіння чужим майном, 25.03.2021 року приблизно о 13:35 годині у шкіряному гаманці, коричневого кольору, з візерунком під крокодилячу шкіру, побачив банківську картку потерпілої ОСОБА_5 , яку вирішив викрасти для використання з корисливим мотивом.

Викравши банківську карту ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка для потерпілої матеріальної цінності не представляє, та відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 року, ст.ст.1, 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошових коштів в Україні» від 05.04.2001 року, ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000 року відповідає визначенню поняття «офіційний документ» та є його різновидом, у ОСОБА_3 виник умисел на використання вказаної карти.

Так, 25.03.2021 року близько 13:45 години, ОСОБА_3 увійшов до приміщення магазину «Міда» по вул.3-тя Слобідська, 56/1 у м.Миколаєві та о 13:46 годині розрахувався за придбаний ним товар банківською картою ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , належною потерпілій ОСОБА_5 , на суму 124 гривні, після чого зник у невідомому напрямку, чим вчинив дрібну крадіжку чужого майна, що не є кримінально караним діянням, а підпадає під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.357 КК України, визнав повністю, проти дачі показів, посилаючись на ст.63 Конституції України, відмовився. У вчиненому щиро кається.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини, його вина підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні наступними доказами по справі.

Так, потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що 25.03.2021 року близько 13:00-13:30 години, більш точного часу вже не пам`ятає, вона поверталась додому з супермаркету «АТБ». Знаходячись за адресою: м.Миколаїв, вул.6-та Слобідська, 7А, вона підійшла до під`їзду свого будинку та хотіла увімкнути домофон. В цей момент, до неї підбіг ОСОБА_3 , який вихопив з її правої руки великий шкіряний гаманець та почав тікати. Вона намагалась його наздогнати, але ОСОБА_3 дуже швидко побіг у бік вул.3-тя Слобідська. Потім, вона повернулась додому та зателефонувала до ПАТ КБ «Приватбанк», щоб заблокувати свою банківську картку, з якої ОСОБА_3 вже встиг зняти кошти на придбання товару. Окрім банківської картки, в шкіряному гаманці знаходились ще грошові кошти. Під час проведення досудового розслідування, із нею проводили впізнання нападника за фотографіями, серед яких вона впізнала ОСОБА_3 .. Завдані збитки їй так і не були відшкодовані.

Показання допитаної потерпілої є послідовними, логічними та такими, що узгоджуються з матеріалами кримінального провадження, з огляду на що суд приймає їх до уваги та кладе в основу вироку.

Як вбачається з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 25.03.2021 року, 25 березня 2021 року від громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було прийнято усну заяву, відповідно до якої 25.03.2021 року близько 13:35 години невідома особа, перебуваючи біля під`їзду №2 по вул.6-та Слобідська, 7-А в м.Миколаєві, відкрито шляхом ривку вихопила гаманець з руки ОСОБА_5 , в якому знаходились грошові кошти в сумі 500 грн. та банківська карта «Приватбанк».

Згідно протоколу огляду місця події від 25.03.2021 року із фототаблицею до нього, проведеного за участю потерпілої ОСОБА_7 , місцем огляду є ділянка місцевості, яка розташована в притул до дверей під`їзду №2 будинку за адресою: АДРЕСА_2 . На фасаді вказаного будинку наявні камери відеоспостереження. В ході огляду ОСОБА_5 показала напрямок руху зловмисника та фактичне місце скоєння правопорушення. Під час проведення даного огляду нічого не виявлено.

Відповідно до заяви ОСОБА_5 від 07.04.2021 року, останньою було надано слідчому для долучення до матеріалів кримінального провадження диск із відеозаписом з камер відеонагляду з місця вчинення правопорушення та виписку по особовому рахунку, наданої ПАТ КБ «Приватбанк».

З виписки ПАТ КБ «Приватбанк» від 07.04.2021 року №ОС4VJTCBNLE8J0FB по картці/рахунку на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що 25.03.2021 року з вказаного рахунку були списані грошові кошти в сумі 124,00 грн. за здійснення фінансової операції в універмазі «Міда» за адресою: м.Миколаїв, вул.3-я Слобідська, 56/1.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.04.2021 року, потерпіла ОСОБА_5 у присутності двох понятих, яким були роз`яснені їх права та обов`язки, які підтвердили даний факт своїми підписами, впізнала ОСОБА_3 за формою його обличчя та носу, і вказала на нього, як на особу, яка вихопила у неї з руки гаманець з грошима в сумі 520 грн. та карткою «Приватбанк».

Згідно протоколу огляду предмета від 08.04.2021 року, проведеного за участю потерпілої ОСОБА_5 , предметом огляду є CD-R диск, отриманий в ході досудового розслідування від ОСОБА_5 , який містить відео-файли з камер відеоспостереження, що розташовані в будинку АДРЕСА_3 . Під час проведення даного огляду встановлено, що на наданому відеозаписі було зафіксовано, як до іншого під`їзду даного будинку направляється потерпіла ОСОБА_5 , яка в лівій руці тримає сумку, а за нею прямує чоловік, зростом близько 160-170 см, худорлявої тілобудови, одягнений в темну куртку із капюшоном, який накинутий на голову, темні штани, через плече якого одягнена сумка темного кольору. На відеозаписі зафіксовано, як вказаний чоловік прискорює рух та наздоганяє жінку, яка зайшла за ріг будинку.

Відповідно до відповіді на запит ТОВ «Свантовіт» від 07.04.2021 року, останніми було надано слідчому для долучення до матеріалів кримінального провадження відеозапис з камер відеоспостереження магазину «Міда», який розташований за адресою: м.Миколаїв, вул.3-тя Слобідська, 56/1.

Згідно протоколу огляду предмета від 08.04.2021 року, проведеного за участю потерпілої ОСОБА_5 , предметом огляду є CD-R диск, отриманий в ході досудового розслідування від ТОВ «Свантовіт», який містить відео-файли з камер відеоспостереження, які розташовані в магазині «Міда» за адресою: м.Миколаїв, вул.3-тя Слобідська, 56/1. Під час проведення даного огляду встановлено, що 25.03.2021 року о 13:44 годині до приміщення вказаного магазину зайшов чоловік, який за словами потерпілої схожий за рисами обличчя та одягом на того, хто вихопив з її руки гаманець із грошима та банківською картою. Даний чоловік придбав у магазині якийсь товар та розрахувався за нього банківською картою, після чого о 13:46 годині залишив приміщення магазину.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.04.2021 року, свідок ОСОБА_8 у присутності двох понятих, яким були роз`яснені їх права та обов`язки, які підтвердили даний факт своїми підписами, впізнала ОСОБА_3 за загальними рисами його обличчя та формою голови, і вказала на нього, як на особу, яка 25.03.2021 року приблизно о 13:40 годині розрахувалась за товар у приміщенні магазину, який розташований за адресою: АДРЕСА_4 .

Дані докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлені події кримінальних правопорушень, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 та інші обставини, зазначені у ст.91 КПК України, що підлягають доказуванню, та вони зібрані у порядку, встановленому ст.93 КПК України. Жодних обставин, передбачених ст.87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання перелічених вище доказів недопустимими відсутні. Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Жоден із них не спростований, містить інформацію щодо предмету доказування, схожих неоспорюваних чітких і узгоджених між собою презумпцій факту, з огляду на що, суд приймає їх до уваги та кладе в основу обвинувального вироку.

Питання щодо призначення покарання визначають форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер кримінальних правопорушень, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання, тощо.

Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням усіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення.

Разом із тим, як раніше зазначав Верховний Суд, дискреційні повноваження суду щодо призначення покарання або прийняття рішення про звільнення від його відбування мають межі, які передбачають повноваження суду призначати покарання з врахуванням відповідності призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі засудженого.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення по справі, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.357 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні під час розгляду справи.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.357 КК України, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом» (ст.17 КПК України).

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, та за ч.1 ст.357 КК України, як викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, його особу, а саме те, що він раніше судимий, неодружений, офіційно не працює, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, з 2017 року перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: «РПП внаслідок вживання опіоїдів, каннабіноїдів зі шкідливими наслідками», за місцем проживання характеризується посередньо, як обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття та повне визнання вини, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 13.07.2021 року ОСОБА_3 засуджений за ч.3 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі, який було скасовано вироком Миколаївського апеляційного суду від 02.11.2021 року в частині призначення покарання та засуджено ОСОБА_3 за ч.3 ст.186, ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті.

На підставі вищевикладеного, а також приймаючи до уваги обставини скоєння кримінальних правопорушень, форму вини, мотиви та способи їх вчинення, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 неможливе без ізоляції від суспільства, і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.2 ст.186, ч.1 ст.357 КК України та з урахуванням положень ч.ч.1, 4 ст.70 КК України, що буде відповідати його особі і тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, і буде необхідним та достатнім для його виправлення та перевиховання.

Цивільний позов по справі не заявлено, судові витрати відсутні.

2 СD-R диска, які визнані речовими доказами та зберігаються в матеріалах кримінального провадження, не є такими речовими доказами у розумінні ч.1 ст.98 КПК України, а є засобами збереження електронної інформації, на яких збережено спеціально створені копії відповідних відеозаписів, тобто вони підпадають під ознаки носіїв електронних документів (ч.ч.1, 2 ст.99 КПК України), та, відповідно, згідно правил, передбачених ч.ч.3, 5 ст.100 КПК України, мають увесь час зберігатися в матеріалах кримінального провадження, що не потребує окремого процесуального рішення.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого по даному кримінальному провадженню не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.357 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років;

- за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі строком на 2 /два/ роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складення покарань за даним вироком та за вироком Миколаївського апеляційного суду від 02.11.2021 року, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років 3 /три/ місяці.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати у відповідності до вироку Ленінського районного суду м.Миколаєва від 13.07.2021 року з 27 березня 2021 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №2046-VIII), зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення останнього за вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 13.07.2021 року з 27.03.2021 року до 02.11.2021 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий ОСОБА_1