Справа №576/1439/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/1235/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Інші справи та матеріали
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 08 вересня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

До Глухівського міськрайонного суду Сумської області звернувся, в інтересах ОСОБА_6 , звернувся адвокат ОСОБА_7 з клопотанням про вирішення долі речових доказів, що належать його підзахисному та повернути їх власнику.

Вказане клопотання вмотивовано тим, що вироком Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 14 вересня 2020 року ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України і призначено покарання у виді штрафу. Цим же вироком було вирішене питання речових доказів по справі, а саме, повернути засудженому ОСОБА_6 вилучені під час проведення обшуку мобільний телефон з двома сім-картами, чоловічу куртку та 2890 грн. Однак, ухвалою Сумського апеляційного суду від 29 квітня 2022 року вказаний вирок був скасований, а кримінальне провадження було закрито у зв`язку із звільненням ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за закінченням строків давності. Оскільки вирок, яким було вирішене питання речових доказів, законної сили не набрав, та був скасований Сумським апеляційним судом, при цьому, питання вказаних речових доказів не було вирішене, захисник ОСОБА_7 просив суд постановити ухвалу, якою вирішити це питання та повернути належне ОСОБА_6 майно.

Ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 08 вересня 2022 року у задоволенні вказаного було відмовлено.

Своє рішення суд вмотивував тим, що всі питання щодо речових доказів має вирішувати Сумський апеляційний суд, оскільки ним було ухвалене остаточне рішення у даній справі.

Не погодившись з таким судовим рішенням, адвокат ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання про повернення ОСОБА_6 майна.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що зазначена ухвала суду є незаконною, необгрунтованою, невмотивованою та такою, що постановлена з істотним порушенням норм кримінального процесуального законодавства України.

Апелянт вказує, що при постановленні вироку у справі відносно ОСОБА_6 судом першої інстанції було вирішено питання вказаних вище речових доказів, однак, суд апеляційної інстанції, скасовуючи даний вирок, не вирішив питання долі речових доказів, в силу ст.ст.407, 419 КПК України, якими визначено вичерпний перелік рішень, які може постановити апеляційний суд, серед яких відсутнє положення про долю речових доказів.

З огляду на вказане, судом першої інстанції невірно було застосовано ст. 100 КПК України, а тому підстави вважати таке рішення законним та обґрунтованим, відсутні.

Про призначення даного кримінального провадження до апеляційного суду його учасники були повідомлені завчасно належним чином, у передбачений законом спосіб, однак в судове засідання не з`явились.

Від адвоката ОСОБА_7 надійшла заява, в якій останній просив розглядати подану ним апеляційну скаргу за його відсутності, та за відсутності ОСОБА_6 .

Від прокурора також надійшла заява, в якій він просив здійснювати апеляційний розгляду без його участі.

З врахуванням вищезазначеного, а також у зв`язку з тим, що участь учасників при розгляді даного провадження не є обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе здійснити його розгляд за їх відсутності, що узгоджується з ч.4 ст. 405 КПК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Перевіряючи законність оскаржуваного рішення в межах поданої адвокатом апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відмовляючи у задоволенні вищезазначеного клопотання, судом першої інстанції вказаних вимог закону дотримано не було.

З матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що вироком Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 14 вересня 2020 року ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, а також вирішено питання речових доказів - повернути вилучені під час проведення обшуку мобільний телефон з двома сім-картами, чоловічу куртку та 2890 грн. засудженому ОСОБА_6 .

Вказаний вирок був оскаржений в апеляційному порядку, і у зв`язку з тим, що на час його перегляду закінчився 5-ти річний строк давності, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 49 КК, колегія суддів, відповідно до ст. 417 КПК України, ухвалою від 29 квітня 2022 року скасувала вирок суду першої інстанції та звільнила ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284, 285-286 КПК України, і при цьому питання щодо речових доказів не вирішувалось.

З клопотання адвоката ОСОБА_7 вбачається, що останній звернувся до судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області з питанням повернення майна, в порядку виконання судового рішення, який встановлено ст.ст. 537, 539 КК України.

При цьому, як вбачається з оскаржуваної ухвали, відмовляючи у задоволенні вказаного клопотання, суд послався на лише на те, що усі питання щодо речових доказів має вирішувати апеляційний суд, яким було постановлено остаточне рішення у даній справі, однак не врахував, що вказаними нормами закону не передбачено звернення до апеляційного суду з клопотанням, в порядку виконання судового рішення.

З такими висновками суду колегія суддів не погоджується та вважає, що при прийнятті рішення про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 , судом були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч.1 ст. 412 КПК України), що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 407 КПК України : за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити вирок або ухвалу без змін;

2) змінити вирок або ухвалу;

3) скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок;

4) скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу;

5) скасувати вирок або ухвалу і закрити кримінальне провадження;

6) скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

При цьому підстави для скасування ухвали суду і призначення нового розгляду у суді першої інстанції прямо визначені у ст.415 КПК України.

Так, суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо:

1) встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу;

2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою;

3) судове рішення ухвалено чи підписано не тим складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Оскільки апеляційним судом, при скасуванні ухвали суду першої інстанції не встановлено підстав передбачених ст.. 415, та пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 КПК України, для призначення нового розгляду у суді першої інстанції, тому з метою усунення порушень, які були допущені судом першої інстанції і вирішення клопотання яке заявлено захисником ОСОБА_7 в розумні строки, при скасуванні ухвали суду першої інстанції, апеляційний суд ухвалює нову ухвалу.

Так, при постановленні нової ухвали, колегія суддів, при вирішенні клопотання адвоката ОСОБА_7 щодо долі речових доказів у даному кримінальному провадженні, враховує наступне.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

З врахуванням тих обставин, що у даному кримінальному провадженні №0000094 від 23 лютого 2017 року під час проведення обшуку були вилучені мобільний телефон з двома сім-картами, чоловічу куртку та 2890 грн., належні ОСОБА_6 , і вироком Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 14 вересня 2020 року було вирішено питання про повернення вказаних речових доказів останньому, однак вказаний вирок було скасовано, а кримінальне провадження закрито, при цьому зазначене майно не підлягає спеціальній конфіскації, тому колегія суддів, відповідно до вимог вищезазначеного закону, при вирішенні питання речових доказів вважає, що наявні підстави для повернення їх власнику, на задоволення як клопотання адвоката ОСОБА_7 , так і поданої ним апеляційної скарги.

Керуючись ст.404, 405, 407, 409, 412, 537,539 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 08 вересня 2022 року, якою було відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 щодо вирішення питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні №0000094 від 23 лютого 2017 року відносно ОСОБА_6 , скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання адвоката ОСОБА_7 щодо вирішення питання про долю речових доказів задовольнити.

Повернути речові докази, які були вилучені у кримінальному провадженні №0000094 від 23 лютого 2017 року, а саме, мобільний телефон з двома сім-картами, чоловічу куртку та 2890 грн., їх власнику - ОСОБА_6 .

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_9