КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участі прокурора ОСОБА_5

представника ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах ТОВ «СПЕЦТОРГ» на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06 вересня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000583 від 13.03.2020 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання заступника начальника відділу особливих доручень управління правової допомоги Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та накладено арешт на житловий будинок площею 1408 м2, розташований на суміжних земельних ділянках з кадастровими номерами :03:021:0073 (0,7841 га) та :03:021:0072 (О,5 га) за адресою: Київська область, обухівський район, смт. Козин, вул.. Старокиївська, 31/8, який зареєстрований за ТОВ «СПЕЦТОРГ» та передано Національному агентству України з питань, виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Слідчий суддя, керуючись вимогами ст. 170 КПК України та врахувавши наведені у клопотанні органу досудового розслідування правові підстави для накладення арешту на майно, дійшов висновку про його задоволення, оскільки вказане майно може підпадати під спеціальну конфіскацію згідно п.1 ч.1 ст.96-2 КК України так як є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 209 КК України та могло бути одержане внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати постановити нову ухвалу, якою відмовити органу досудового розслідування в накладенні арешту на майно.

По суті апеляції зазначає, що в клопотанні органу досудового розслідування відсутня аргументація накладення арешту на майно з метою забезпечення спеціальної конфіскації. В ухвалі слідчого судді невмотивовано яким чином майно співвідносяться з обставинами кримінального провадження, що розслідується. Зазначає апелянт про те, що ОСОБА_8 дійсно являється кінцевим бенефіціаром ТОВ «СПЕЦТОРГ», проте ні клопотання, ні матеріали додані до клопотання не містять інформації про те, що ОСОБА_8 являється учасником/стороною кримінального провадження № 0000583 від 13.03.2020 року. Зауважує на тому, що із витягу з ЄДРДР взагалі відсутні підозрювані. Більш того, згідно матеріалів жодну з посадових або власників ТОВ «СПЕЦТОРГ» у зазначеному кримінальному провадженні про підозру не повідомлено, будь які відомості щодо здійснення кримінального провадження по відношенню до ТОВ «СПЕЦТОРГ» або його власників, у матеріалах відсутні. В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази, що майно можна віднести до знаряддя вчинення кримінального правопорушення, тому воно не може вважатись і речовими доказами.

Адвокат вважає, що майно перебуває у власності ТОВ «СПЕЦТОРГ» з 2011 року за відплатними договорами, а тому не може бути арештоване з метою спеціальної конфіскації. Даних про те, що майно було набуте безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість-немає. Апелянт вказує, що органом досудового розслідування не надано доказів на підтвердження того, що майно стало об`єктом незаконних дій, підпадає під критерії, визначені ст. 98 КПК України та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Посилається апелянт на Конвенцію про захист прав та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та зазначає, що накладення арешту на майно та його передачу його в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів для здійснення заходів з управління ними є повністю безпідставним та унеможливлює реалізацію товариством у повному обсязі гарантованих прав на володіння, користування та розпорядження майном.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи за клопотанням органу досудового розслідування, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно з метою забезпечення: спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання; відшкодування шкоди, завданої в наслідок вчинення кримінального правопорушення. Завданням же арешту такого майна є запобігання можливості його втрати.

Як вбачається з поданого клопотання, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000583 від 13.03.2020 року підозра в якому за ч.1 ст.255 (в редакції до змін, внесених згідно із Законом України від 04.06.2020 № 671-ІХ), ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.190; ч.3 ст.27,ч.4 ст.28, ч.2 ст.209, ч.3 ст.209 (в редакції до змін, внесених згідно із Законом України від 16.12.2019 №361-ІХ) КК України повідомлена ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 КК України

Враховуючи, що житловий будинок площею 1408 м2, розташований на суміжних земельних ділянках з кадастровими номерами :03:021:0073 (0,7841 га) та :03:021:0072 (О,5 га) за адресою: Київська область, Обухівський район, смт. Козин, вул.. Старокиївська, 31/8 , який зареєстрований за ТОВ «СПЕЦТОРГ відповідно до п.3 ч.1 ст.96-2 КК України є предметом кримінального правопорушення передбаченого ст.209 КК України, одержаний внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому може підлягати спеціальній конфіскації, орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на зазначене майно. При цьому прокурор у клопотанні належним чином обґрунтував необхідність накладення арешту на вищезазначене майно, так як органом досудового розслідування було достатньо зібрано доказів, що привласнені кошти були перетворені.

Перевіривши доводи органу досудового розслідування з приводу необхідності накладення арешту, встановивши достатність даних, які містяться у доданих до клопотання матеріалах, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно. З вказаними висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.

На думку колегії суддів, в клопотанні органу досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, у відповідності до яких необхідно накласти арешт на майно з метою його збереження.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту з потребами кримінального провадження, тому доводи апелянта щодо необґрунтованості висновків слідчого судді про те, що вказане майно було набуте кримінально-протиправним шляхом, колегія суддів вважає безпідставними.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Посилання апелянта на те, що арешт було накладено безпідставно на майно ТОВ «СПЕЦТОРГ», оскільки воно є власником майна з 2011 року, колегією суддів не може прийматися до уваги, так як з огляду на матеріали додані до клопотання органу досудового розслідування, ОСОБА_8 являється кінцевим бенефіціаром ТОВ «СПЕЦТОРГ» і при формуванні статутного капіталу товариства ОСОБА_14 використовувались грошові кошти ошуканих іноземних громадян, які були здобуті шляхом вчинення шахрайських дій у складі злочинної організації стосовно громадян Європи та таким чином легалізовані на території України і не виключається те, що майно було придбане за кошти під час вчинення злочинів.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, слід визнати непереконливими.

З урахуванням викладеного, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах ТОВ «СПЕЦТОРГ»- без задоволення.

Керуючись ст.ст. 96-2, 117, 131, 132, 170- 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06 вересня 2022 року, якою задоволено клопотання заступника начальника відділу особливих доручень управління правової допомоги Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та накладено арешт на житловий будинок площею 1408 м2, розташований на суміжних земельних ділянках з кадастровими номерами :03:021:0073 (0,7841 га) та :03:021:0072 (О,5 га) за адресою: Київська область, обухівський район, смт. Козин, вул.. Старокиївська, 31/8, який зареєстрований за ТОВ «СПЕЦТОРГ» та передано Національному агентству України з питань, виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах ТОВ «СПЕЦТОРГ» - без задоволення.

Ухвала Київського апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/718/2023 Доповідач: ОСОБА_1

Єдиний унікальний номер № 757/20650/22-к Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_15