ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/734/23 Справа № 202/5067/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 березня 2023 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка Дворічанського району Харківської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні № 0000288,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2023 року продовжений строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 до 08.04.2023 включно.

Слідчий суддя врахував незмінність підстав для підозри ОСОБА_5 у скоєнні злочину, продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, неможливість закінчення досудового розслідування через необхідність проведення слідчих дій, що потребують додаткового часу, та дійшов до висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків. Дійшов до висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави.

В апеляції:

- захисник просить частково скасувати ухвалу та виконати вимоги КПК щодо встановлення застави у мінімальному розмірі, визначеному КПК.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ухвала слідчого судді є помилковою.

Вказує, що положення ч. 3 ст. 183 КПК України є імперативними та підлягають застосуванню.

Заслухавши підозрюваного та його захисника, які кожен окремо та разом просили задовольнити вимоги апеляційної скарги, а також вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону на момент розгляду клопотання слідчого судом першої інстанції дотримані.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя належним чином дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які виправдовують подальше перебування підозрюваного під вартою.

Визначені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу ризики доведені та продовжують існувати. Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України віднесений до категорії особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, а тому, зважаючи на тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі доведення винуватості, на даний час продовжують існувати ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду, незаконного впливу на свідків та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Отже, продовження існування зазначених вище обставин у їх сукупності, виправдовують подальше перебування підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, що відповідає та є співрозмірним тяжкості і характеру діяння, яке інкримінується останньому, та більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної його поведінки, а тому продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є найбільш прийнятним за наявних умов.

Оцінюючи вищевказані обставини, колегія суддів також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Даний висновок також не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Ствердження захисника про імперативність вимог ч. 3 ст. 183 КПК України та необхідності визначення підозрюваному розміру застави є хибними, оскільки відповідно до вимог цієї норми слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, в тому числі, щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Отже, враховуючи обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_5 злочину, який є злочином у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, слідчий суддя, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного 10.10.2022 року не визначив йому альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 встановлено, що обставини вчинення інкримінованого йому злочину не змінились та ризики не зменшилися, тому підстав для визначення йому альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави не вбачається.

Таким чином, ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194, 199 КПК України, є законною, обґрунтованою, вмотивованою та такою, що не підлягає скасуванню, а тому апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 березня 2023 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні № 0000288, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4