Справа № 344/63/20
Провадження № 11-кп/4808/35/23
Категорія ч.5 ст. 185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційними скаргами заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , а також обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Івано-Франківського міського суду від 08.12.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:

Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Рошнів Тисменицького району Івано-Франківської області, українець, громадянин України, неодружений, непрацюючий, із середньою освітою, раніше судимий:

-08.05.2008 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.162 КК України до трьох років чотирьох місяців позбавлення волі; -22.12.2011 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч.3 ст.185 КК України до чотирьох років позбавлення волі,

проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим та засуджений за ч.5 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк сім років з конфіскацією всього майна.

Стягнуто із обвинуваченого ОСОБА_7 в користь держави 9747 грн. 94 коп. за проведення судових експертиз.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 до ОСОБА_7 задоволено та стягнуто на її користь на відшкодування матеріальної шкоди 1075153,6 грн.

Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане із проникненням у житло, повторно, в особливо великих розмірах.

Згідно вироку злочин скоєно за наступних обставин. Так, у період з 20 години 28.04.2019 року по 20 годину 30.04.2019 року, обвинувачений ОСОБА_7 , з метою вчинення крадіжки майна, яке знаходилось у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , прийшов до вікна вказаної квартири, що на першому поверсі, яка належить ОСОБА_11 . Реалізуючи свій протиправний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , перебуваючи у зазначеному місці, шляхом відтискання металевих грат та розбиття вікна, незаконно проник до приміщення вищевказаної квартири.

Після чого, ОСОБА_7 , перебуваючи у вказаному вище приміщенні, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, таємно викрав: грошові кошти у сумі 36000 євро що згідно курсу НБУ станом на 30.04.2019 року становить 1065912,44 грн.; телевізор марки «Samsung», моделі «UE24H4070AUXUA» вартістю 3233 грн.; золоте кільце 585 проби вагою 4 г. вартістю 2508,16 грн.; жіночу шубу з хутра ондатри вартістю 3000 грн.; столовий набір ложок, виделок, ножів для 6 персон вартістю 500 грн. Після вчинення крадіжки ОСОБА_7 місце вчинення злочину покинув, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 1075153,6 грн.

Не погоджуючись з вказаним вироком суду прокурор, захисник та обвинувачений та обвинувачений подали апеляційні скарги.

В своїй апеляційній скарзі прокурор вважає вирок таким, що підлягає скасуванню з підстав невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Зазначає, що суд не врахував фактичні обставини кримінального правопорушення, які свідчать про підвищену суспільну небезпеку обвинуваченого. Поза увагою суду залишились вартість викраденого майна та особа обвинуваченого, який неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, вину не визнав та не розкаявся, шкоду не відшкодував.

Просить оскаржуваний вирок скасувати, та ухвалити новий, яким призначити обвинуваченому покарання за ч.5 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією майна.

Захисник ОСОБА_10 вважає вирок незаконним, з підстав допущення судом першої інстанції істотних порушень вимог кримінально процесуального закону. Зокрема, захисник та обвинувачений під час здійснення судового провадження в суді першої інстанції були позбавлені можливості підготуватись до виступу в судових дебатах, чим порушено загальні засади кримінального провадження - змагальність сторін.

Просить вирок скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Обвинувачений ОСОБА_7 , вважає вирок незаконним, оскільки суд першої інстанції не дав належної оцінки доказам у кримінальному провадженні. Вважає, що кримінальне провадження щодо нього сфабриковане, докази здобуті з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства та є недопустимими. Зазначає, що суд не дав критичної оцінки висновкам експертів, які отримані на підставі недопустимих речових доказів. Зауважує, що суд не перевірив його алібі та причетність до вчинення злочину іншої особи на прізвище « ОСОБА_12 ». Просить вирок скасувати, а справу закрити або направити на новий судовий розгляд.

В судовому засіданні апеляційного суду, обвинувачений та захисник підтримали апеляційні скарги сторони захисту та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Прокурор підтримав свою апеляційну скаргу та заперечував проти задоволення скарг сторони захисту.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,пояснення сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого підлягають частковому задоволенню, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_10 - задоволенню, виходячи із наступного.

За змістом ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені дослідженими судом доказами.

Відповідно до вимог ч.6 ст.22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний створити сторонам необхідні умови для реалізації їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно з ч.1 ст.364 КПК України, у судових дебатах виступають прокурор, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач, його представник, обвинувачений, його законний представник, захисник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Судові дебати обов`язкова частина стадії судового розгляду, в якій виступають його учасники з аналізом доказів, які були досліджені під час судового розгляду, та пропозиціями про вирішення кримінального провадження.

Під час судових дебатів найбільшою мірою проявляється така загальна засада кримінального провадження, як змагальність сторін у доведенні перед судом переконливості їхніх правових позицій, що у свою чергу сприяє всебічному, повному та неупередженому дослідженню всіх обставин кримінального провадження та постановленню законного й обґрунтованого рішення суду.

Приймаючи до уваги сутність судових дебатів, під час проведення яких сторони підводять підсумки судового розгляду кримінального провадження, аналізують досліджені докази, висловлюють свою позицію щодо доведеності вини обвинуваченого, правильності кваліфікації його дій та справедливості покарання, суд першої інстанції не повинен формально ставитись до проведення цієї стадії судового розгляду і зобов`язаний забезпечити сторонам можливість належним чином підготуватись до виступу в судових дебатах.

Учасники судового розгляду мають право заявити суду клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні для підготовки до судових дебатів. Однак тривалість цієї перерви має визначатись судом з урахуванням таких критеріїв, як складність та обсяг кримінальних проваджень.

Таку правову позицію Верховний Суд неодноразово визначав у своїх рішеннях (Постанова від 19 липня 2022 року у справі №727/13085/18, Постанова від 24 листопада 2021 року у справі №643/2909/17).

Проте, суд першої інстанції не врахував наведених вимог законодавства.

Із технічного запису судового засідання від 08 грудня 2021 року убачається, що після закінчення допиту свідка ОСОБА_13 , суд закінчив з`ясування обставин та перевірку їх доказами та перейшов до судових дебатів. Обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_10 заявили клопотання та наполягали на оголошенні перерви для підготовки до судових дебатів. Обвинувачений зауважив, що без підготовки він не зможе виступити в дебатах. Проте, суд першої інстанції відмовив у задоволенні такого клопотання не навівши мотивів такої відмови. У своєму виступі обвинувачений ОСОБА_7 ще раз зазначив, що він не готовий до судових дебатів, проте суд проігнорував таку заяву.

З огляду на вищезазначене апеляційний суд приходить до висновків, що суд першої інстанції не вжив необхідних заходів для забезпечення реалізації захисником та обвинуваченим права на виступ в судових дебатах, не забезпечив сторонам рівних умов для реалізації їхніх процесуальних прав.

Вказані обставини свідчать про порушення принципів юридичної рівності, змагальності та справедливості судового розгляду, оскільки кожній стороні повинна надаватися розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, що з огляду на практику ЄСПЛ, не узгоджується з положеннями ст. 6 Конвенції щодо забезпечення права на справедливий суд (рішення у справі «Ankerl v. Switzerland» від 23 жовтня 1996 року, заява №17748/91, п. 38).

Вказані порушення є підставою для скасування оскаржуваного вироку з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання доведеності чи недоведеності обвинувачення, достовірності або недостовірності доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Разом з тим, апеляційний суд приходить до висновків, що за обставин наведених у вироку, доводи прокурора про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого заслуговують на увагу та підлягають урахуванню під час нового розгляду справи.

Також, при новому судовому розгляді, суду слід звернути увагу на доводи викладені в апеляційних скаргах сторони захисту, повно та всебічно дослідити обставини справи й прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

Що стосується запобіжного заходу, апеляційний суд не вбачає підстав для його зміни або скасування, оскільки ризики передбачені ст.177 КПК України не зникли та не зменшились.

За таких обставин, обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 11 березня 2023 року.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги: заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - задовольнити.

Вирок Івано-Франківського міського суду від 08.12.2021 року щодо ОСОБА_7 - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк 60 днів до 11 березня 2023 року включно.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4