Справа № 134/1741/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2022 року смт. Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль Вінницької області кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 жовтня 2022 року за № 0000218, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городківка Крижопільського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

Солдат резерву роти резерву ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, положень Військової присяги, ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 14 жовтня 2022 року близько 23 год. 30 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в гостях у свого знайомого ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , де вони разом вживали спиртні напої, скориставшись тим, що ОСОБА_4 ліг спати та залишив біля себе на дивані гаманець із грошима, вирішив ними заволодіти.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, з метою наживи та звернення чужого майна на свою користь, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, введеного на території України Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 12 серпня 2022 № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX), ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, таємно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, витягнув із гаманця ОСОБА_4 гроші в сумі 3000 гривень, якими заволодів.

У подальшому викрадені кошти витратив для власних потреб, а частину грошей в сумі 500 гривень 15 жовтня 2022 року в нього було вилучено працівниками поліції під час затримання.

Таким чином, своїми умисним діями ОСОБА_5 завдав майнової шкоди потерпілому ОСОБА_4 на загальну суму 3000 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 показав, що дійсно у вечірню пору 14 жовтня 2022 року він перебував вдома у свого знайомого ОСОБА_4 , де вони разом вживали алкогольні напої. Пізніше ОСОБА_4 пішов спати в іншу кімнату. Він зайшов до кімнати, де спав ОСОБА_4 , та витягнув з його гаманця кошти в сумі 3000 гривень купюрами по 500 гривень. Він витратив 2500 гривень на власні потреби, зокрема на алкогольні напої. Визнав себе повністю винним, щиро розкаявся, запевнив, що зробив для себе належні висновки, просив суворо його не карати. Вказав, що він є військовослужбовцем та перебував на реабілітації після поранення, яке отримав під час участі в бойових діях, однак по поверненні на військову службу з першої ж заробітної плати відшкодує потерпілому завдані збитки.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що ввечері 14 жовтня 2022 року він перебував у себе вдома, де вживав алкогольні напої разом із ОСОБА_5 . Потім він пішов спати в іншу кімнату та поклав біля себе гаманець, у якому знаходилися гроші в сумі 3000 гривень купюрами по 500 гривень та дрібні гроші по 10, 20 гривень. Наступного ранку він виявив відсутність у гаманці 3000 гривень. Він одразу пішов до ОСОБА_5 та сказав, щоб той повернув кошти, на що останній відповів, що ніяких грошей не брав. Після цього він вирішив викликати працівників поліції. Вказав, що не бажає для обвинуваченого покарання у виді позбавлення волі, лише хоче, щоб той повернув викрадені кошти та відшкодував йому моральну шкоду, а також витрати на проїзд. Згоден почекати місяць, щоб обвинувачений з ним розрахувався.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ст. 349 КПК України показаннями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, показаннями потерпілого, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо вищевказаних фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і вважає доведеним пред`явлене обвинуваченому обвинувачення.

Таким чином, дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене в умовах воєнного стану.

Статтею 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, є тяжким злочином.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога, психіатра не перебуває.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

В судовому засіданні прокурор вважає можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, у виді штрафу, застосувавши ст. 69 КК України. При цьому зазначив, що ОСОБА_5 служить в Збройних Силах України та сприяє в подоланні агресії російської федерації, є особою молодого віку, раніше не судимий, щиро розкаявся у вчиненому, беззаперечно визнав свою вину, узгодив з потерпілим порядок відшкодування шкоди.

Захисник обвинуваченого також просила застосувати до нього ст. 69 КК України з огляду на вищевказані обставини.

Відповідно до ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш мякого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Встановивши в судовому засіданні пом`якшуючі обставини, суд визнає їх такими, що істотно знижують ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення.

Встановлені обставини свідчать про те, що мета кари - виправлення і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, що уособлює основний принцип кримінального права - не тяжкість покарання, а його невідворотність, буде досягнута у разі призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, що буде відповідати принципу розумності та справедливості, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, а також особі обвинуваченого, оскільки це, на переконання суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, спосіб його вчинення, мету та мотив вказаного діяння, а також особу винного, те, що обвинувачений беззастережно визнав себе винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні, розкаюється у вчиненому, в судовому засіданні просив вибачення у потерпілого, суд переконаний, що відносно обвинуваченого ОСОБА_5 можливо застосувати положення ст. 69 КК України, тобто вважає за необхідне перейти до іншого, більш м`якого покарання, не визначеного санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, а саме покарання у виді штрафу.

Приймаючи таке рішення суд, серед іншого враховує, що згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

У п. 113 рішення ЄСПЛ в справі «Коваль проти України» від 19.10.2006 суд вказав, що «основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь - якого кримінального обвинувачення».

В п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, на переконання суду, захід примусу, визначений судом, є адекватним характеру вчинених дій та даним про особу винного, зможе забезпечити виконання завдань кримінального судочинства, слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст. 2 КПК України, і буде необхідним, справедливим та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Викривачі у кримінальному провадженні відсутні. Винагорода викривачу не пропонувалась.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Підстав для застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичних осіб немає.

Ухвалою слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 17 жовтня 2022 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 15 грудня 2022 року включно.

Враховуючи, що ОСОБА_5 проходить службу у Збройних Силах України, висловлює намір продовжувати військову службу та захищати Батьківщину, суд вважає за можливе скасувати обраний відносно нього запобіжний захід.

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Керуючись ст. ст. 349 ч. 3, 368, 370, 374-376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 2000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, обраний відносно ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 17 жовтня 2022 року, - скасувати.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 17 жовтня 2022 року на грошові кошти в сумі 828 грн. 50 коп., чотири порожніх банок від енергетичного напою «Revo», шість повних банок із енергетичним напоєм «Revo».

Речові докази:

- грошові кошти в сумі 500 гривень, вилучені в обвинуваченого ОСОБА_5 , які приєднані до матеріалів кримінального провадження № 0000218 від 15.10.2022, повернути потерпілому ОСОБА_7 ;

- грошові кошти в сумі 328,50 гривень, вилучені в обвинуваченого ОСОБА_5 , які приєднані до матеріалах кримінального провадження № 0000218 від 15.10.2022, повернути обвинуваченому ОСОБА_5 ;

- чотири порожніх банок від енергетичного напою «Revo» та шість повних банок енергетичного напою «Revo», які знаходяться на зберігання в кімнаті речових доказів Відділення поліції № 1 Тульчинського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Крижопільський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя