Справа № 466/4646/19
Провадження № 1-кп/466/80/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2023 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000180 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Борщовичі Пустомитівського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, раніше не судимого, інваліда третьої групи загального захворювання, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України ,-

в с т а н о в и в :

15.01.2019 року, приблизно о 22 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , під час нетривалого словесного конфлікту, який раптово виник між ним та ОСОБА_7 , маючи умисел на спричинення останньому тілесних ушкоджень, здійснив постріл із одноствольної мисливської рушниці у праву ногу потерпілого ОСОБА_6 , чим спричинив останньому , згідно висновку судово-медичної експертизи № 79/19 від 25.03.2019 р. тілесні ушкодження у вигляді вогнепального дробового сліпого поранення правої та лівої гомілок з наявністю відкритих уламкових переломів середньої третини обох кісток правої гомілки, ускладненої травматичним шоком важкого ступеня, тромбозом артерій правої гомілки, гострою ішемією правої нижньої кінцівки. Ушкодження Кузьміну могли бути спричинені 15.01.2019 року від пострілу з вогнепальної зброї, спорядженої дробом ( шротом) з передньо-зовнішньої сторони справа відносно вертикального положення тіла потерпілого ОСОБА_6 , та відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Потерпілим заявлено цивільних позов та ОСОБА_6 просить стягнути з ОСОБА_4 завдану матеріальну шкоду на суму 230 734 грн. 57 коп. та 100 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заперечив свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та пояснив, що він є інвалідом в зв`язку з перенесеними інсультами. Він не може координувати свої рухи та має проблеми з мовою. Зазначив, що він користувався частиною будинку на АДРЕСА_2 , де раніше був ЖЕК. До території будинку примикає земельна ділянка, на якій зберігались холодильники, ремонт яких він здійснював ; ящики з запчастинами, стара вантажна машина . По периметру вказаної ділянки була встановлена огорожа, проте за плином часу частина її була пошкоджена, тому періодично на територію заходили невідомі йому особи, які неодноразово викрадали належні йому вироби з металу. Ввечері 15.01.2019 , через вікно будинку він теж побачив невідомого, який зайшов на територію подвір`я. Обвинувачений, думаючи що це зловмисник, який має намір викрасти метал, взяв рушницю, на користування якою мав дозвіл, вийшов на вулицю та голосно просив невідомого піти. При цьому він був впевнений , що взяв патрони з сіллю, а не ті, які використовуються на полюванні. На вулиці невідомий почав його ображати, принижувати, а потім розвернувся та пішов. В цей час у бік обвинуваченого раптово побіг великий пес, що був без повідка та без намордника. Злякавшись, обвинувачений вистрелив у собаку, оскільки був впевнений, що невідомий чоловік вже пішов, а він стріляє патронами з сіллю. Наміру наносити шкоду потерпілому у нього не було. Він захищався від собаки, який на нього раптово намагався напасти, тому автоматично вистрелив. Всієї суми для відшкодування шкоди у обвинуваченого немає, так як він сам переніс два інсульти та потребує постійного лікування. Його донька спілкувалась з родичами потерпілого та пропонувала , що на їх рахунок може пересилати частину пенсії обвинуваченого, яка в цілому складає 2 тис. грн., проте вони відмовились від отримання таких коштів. Він шкодує про те, що сталося, проте вважає що потерпілому не повезло, бо він опинився не в той час, не в тому місці. Оскільки в нього відсутні кошти для відшкодування шкоди, заперечив проти задоволення цивільного позову потерпілого в повному обсязі .В судовому засіданні вибачився перед потерпілим.

Суд знаходить, що факт вчинення злочинних дій та винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, незважаючи на заперечення своєї вини обвинуваченим , повністю і об`єктивно стверджується зібраними по справі доказами.

Зокрема, показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні пояснив , що 15.01.2019 р. ,близько 21 год.30 хв. він перебував за адресою свого проживання АДРЕСА_3 та вирішив вийти вигуляти собаку та викинути сміття. Шлях до смітників пролягав повз будівлю, де раніше був ЖЕК та згодом пункт поліції. На той час в частині будівлі жив обвинувачений , а територія довкола будинку була завалена будівельним сміттям, старим металом, коробками, поламаною технікою. З обвинуваченим на той час він був знайомий лише візуально та знав, що його звати ОСОБА_8 . Жодних конфліктів до вказаної події з ним не мав. До згаданої будівлі примикала територія, огорожа навколо якої поламалась та всі мали вільний доступ . Місцевість добре була освітлена, оскільки навколо лежав сніг та поряд горів ліхтар. Раптово пес побіг в бік вказаного будинку, оскільки там під речами , накиданими на подвір`ї, сидів кіт. Потерпілий пішов за собакою , кликав його , намагався забрати. Проте з будинку вийшов обвинувачений, який почав на нього кричати на направив в його бік зброю. Що саме кричав ОСОБА_4 потерпілий не розібрав, проте з інтонації його голосу зрозумів, що людина агресивно налаштована. В цей час собака потерпілого прибігла на його голос і побігла в бік вулиці. Побачивши в руках обвинуваченого рушницю, потерпілий просив його забрати зброю або хоча б підняти дулом вверх. Він почав відходити до дерева, намагаючись вийти за межі ділянки. Натомість ОСОБА_4 і далі зі зброєю в руках продовжував рухатись в його бік. Коли віддаль між ними була близько 5 м, обвинувачений свідомо направивши в його бік рушницю, вистрелив та влучив потерпілому в ногу . Від больового шоку він впав , проте свідомості не втрачав. Він просив обвинуваченого допомогти йому, викликати швидку, проте ОСОБА_4 не підходив, а лише із-за машини заглядав що відбувається. Оскільки у потерпілого не було мобільного телефону, а обвинувачений не хотів надати йому жодної допомоги, за допомогою рук він поступово відповз до дороги. Кожен рух завдавав йому сильного болю, він втратив багато крові. Вже на дорозі до нього підійшли хлопець з дівчиною, що гуляли неподалік. Потерпілий повідомив їм, що в нього вистрелив чоловік, який в приміщенні колишнього ОСОБА_9 виконує ремонтні роботи . На його прохання вони зателефонували до поліції та швидкої допомоги . На крики також вийшов сусід , який згодом і повідомив дружину потерпілого про вказану подію. Згодом потерпілий побачив, як прибули бійці охорони. Він повідомив їм про те, що ОСОБА_4 озброєний і вони передавали по рації цю інформацію поліції. Медики надавали йому невідкладну допомогу, а по прибуттю до ЛШМД виявилось, що нога потерпілого була фактично підстрелена. Лікарі мали намір її ампутувати , проте його рідні наполягли на тому, щоб кінцівку залишили. Курс лікування є дуже тривалим і не завершується і на даний час. Потерпілий переїздив з лікарні в лікарню, переносив нестерпну біль, велику кількість операцій. Неодноразово медики ставили під сумнів взагалі його шанси на виживання. При цьому обвинувачений ніколи не цікавився його станом здоров`я, не пропонував жодної допомоги, навіть не приніс вибачення за скоєне. Потерпілий став інвалідом , якому потрібний фактично постійний сторонній догляд. Обвинувачений завдав йому особисто та його родині значного болю , як фізичного, так і морального. Він і зараз не може зрозуміти поведінки ОСОБА_4 та що його спонукало до використання зброї , яка тривалий час безконтрольно була в його користуванні . Тому потерпілий просить повністю задовольнити заявлений ним цивільний позов. В судових дебатах потерпілий зазначив, що просить обрати обвинуваченому покарання, не пов`язане з позбавленням волі, оскільки розуміє, що на даний час обвинувачений сам є важко хворою людиною.

Допитана в ході судового розгляду у якості свідка ОСОБА_10 пояснила, що вона є дружиною потерпілого. Ввечері 15.01.2019 її чоловік повідомив, що йде вигулювати собаку та виносить сміття. На собаку в них є документи, вона не агресивна, ніколи не кидалась на людей. Через 15-20 хвилин після його виходу з дому, на її мобільний телефон зателефонували з невідомого номера та сказали, що сталась біда : її чоловік поранений. Вона, її син та донька відразу вибігли з квартири. На віддалі близько 30 м від їх будинку на дорозі лежав весь у крові її чоловік і кричав від болю. Він повідомив, що з невідомих йому причин у нього стріляв в рушниці мужчина, який орендує частину приміщення колишнього ОСОБА_9 . По приїзду медиків потерпілому було надано першу допомогу і з того часу вона постійно доглядає за чоловіком. Пострілом у чоловіка була підстрелена артерія на нозі, поламані кістки. Він переніс понад 10 операцій, частина з яких була невдалими. Його перевозили в різні медичні установи, оскільки не всі медики могли надати кваліфіковану допомогу, так як випадок був дуже серйозний. Вся родина допомагала їм матеріально у цей період. Вони розпродавали своє майно, позичали гроші , щоб мати змогу оплачувати лікування потерпілого. Крім того нестерпно було дивитись, які муки переносив її чоловік. Він і зараз потребує лікування, догляду. Обвинувачений ж навіть не вибачився за скоєне, жодного разу не поцікавився станом здоров`я потерпілого. Раніше у їх сі`ї конфліктів з ОСОБА_4 ніколи не було. Вони були знайомі лише візуально і знали, що він фактично живе у частині приміщення, де раніше був ЖЕК. На даний час всі огорожі довкола тієї будівлі демонтовано, оскільки це територія загального користування.

Допитаний в ході судового розгляду ОСОБА_11 суду повідомив, що він є сином потерпілого. Ввечері 15.01.2019 він був вдома, коли батько вирішив вийти погуляти з собакою та сказав, що винесе сміття. Після того, як батько пішов з квартири минуло небагато часу , як на мобільному телефоні матері пролунав дзвінок. Невідомий чоловік просив, щоб вони вийшли на вулицю, бо з батьком сталася біда в нього стріляли. Коли вони вибігли з квартири, то побачили , що лікар швидкої допомоги вже оглядає батька, нога якого була вся в крові. Ділянка, де лежав батько була добре освітлена, оскільки неподалік є ліхтар та навколо лежав сніг. Крім того на місці події вже були працівники поліції . На землі лежав затриманий в кайданках ОСОБА_4 , а поряд лежали його пістолет та рушниця. Хлопці з поліції їм повідомили, що це саме та людина, яка стріляла в батька. Також працівники поліції пояснили, що оскільки він втікав та мав при собі зброю, його знешкодили і охороняли. Працівники швидкої допомоги повезли батька в лікарню і з ними поїхала мати. В подальшому батько тривалий час перебував у різних лікарнях. На даний час він теж потребує догляду та лікування, оскільки став інвалідом. З боку обвинуваченого не поступало жодних пропозиції на відшкодування шкоди, він не цікавився його станом . Також свідок пояснив, що територія навколо приміщення, частину якої орендував ОСОБА_4 раніше не була огородженою. Згодом обвинувачений почав використовувати її для зберігання старих холодильників, металу та самовільно частинами її огородив.

Свідок ОСОБА_12 в ході судового розгляду повідомив, що в період чергування в складі групи УПО 15.01.2019 прийшло повідомлення по лінії «102» про стрільбу на АДРЕСА_2 . Прибувши на місце події вони побачили потерпілого, який лежав на снігу та кричав від болю. Останній повідомив, що в нього стріляли . Незважаючи на те, що була темна пора доби, проте місце було добре освітлене. Недалеко від потерпілого, на віддалі близько 20 м, стояв невідомий чоловік. В залі суду свідок вказав на обвинуваченого , як на особу, яка в той час стояла неподалік потерпілого. Жодної допомоги потерпілому він не надавав. На території біля будинку № 20 , що частково була огороджена, було багато старих холодильників. Біля одного з них була сперта рушниця. Невідомий опору не чинив, поводився спокійно, хоча у нього ще був і пістолет. Проте, з метою безпеки , йому на руки було вдягнуто кайданки . Прибулий екіпаж викликав швидку допомогу . Про присутність агресивної собаки на місці події свідок не пам`ятає.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_13 пояснив, що у 2019 році, точної дати не пам`ятає, він в складі групи УПО виїздив в район вул. Мазепи у м. Львові, оскільки поступило повідомлення по телефону «102» про постріли та потерпілу особу. По прибуттю на місце події він побачив чоловіка, який був поранений. Останній повідомив, що у нього стріляв невідомий з території , що примикає до будинку АДРЕСА_2 за вказаною адресою. Вони відразу викликали швидку медичну допомогу та почали оглядати місце події. На земельній ділянці, що частково була огороджена, було багато старих холодильників, ящиків . На один з холодильників була сперта рушниця та поряд стояв чоловік, який не поводив себе агресивно та який був затриманий. Місце події було добре освітлене , незважаючи на темну пору доби. Поки вони чекали медиків, потерпілий повідомив, що вигулював собаку і невідомий безпричинно вистрелив у нього з рушниці. Собаки на місці події свідок не бачив, можливо його забрали родичі потерпілого, які підійшли до місця події. В подальшому крім медиків, прибула оперативна група, яка і проводила слідчі дії.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні повідомив, що в складі групи УПО , в якості водія, за повідомленням на телефон «102», взимку 2019 р. прибув за адресою АДРЕСА_2 . На місці події вони побачили потерпілого, який лежав на снігу та був поранений в ногу. По снігу були полоси крові, з чого можна було зробити висновок, що потерпілий відповзав з місця,де його було поранено. З його слів вбачалось, що в нього стріляв з рушниці невідомий чоловік. Територія навколо будинку була частково огороджена, проте до неї був доступ із-за розваленої частини огорожі. На віддалі приблизно 15 м від потерпілого , за старими холодильниками, стояв обвинувачений , на якого працівники УПО вдягли кайданки, для гарантії безпеки присутніх. В кишені його куртки знайшли також пістолет. Невідомий чоловік говорив важко, не все можна було зрозуміти. При цьому від нього не було запаху алкоголю. В подальшому вияснилось, що він є інвалідом. Останній пояснював, що думав, що стріляє сіллю , а не патронами. Свідок зазначив, що не бачив собаки на місці події.

Відповідно до вимог ст. 94 КПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

З досліджених в ході судового розгляду письмових доказів, якими прокурор доводить винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України вбачається наступне.

15.01.2019 р. о 21 год. 53 хв. зі служби» 102» поступило повідомлення про те, що в цей же день , о 21 год. 48 хв. , за адресою м. Львів вул. Мазепи, 20, позаду магазину «Вопак» невідома особа стріляє з предмету, що схожий на рушницю та одну людину поранено. В подальшому було встановлено, що на території майстерні по ремонту холодильників ОСОБА_4 помітив на території сторонню особу, як пізніше виявилось, ОСОБА_6 , запідозрив, що останній є злодієм, відтак здійснив в його бік постріл з мисливської рушниці, внаслідок чого ОСОБА_6 отримав вогнепальне поранення та доставлений в медичний заклад. Наведене відображене у рапортах працівників поліції та даних про реєстрацію Шевченківським ВП ГУНП у Львівській області повідомлення , що досліджувались в ході судового розгляду ( т. 1 а.с. 94-97).

16.01.2019 р. , відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, було прийнято заяву ОСОБА_11 про вчинення відносно його батька, ОСОБА_6 , 15.01.2019 р. , кримінального правопорушення, в результаті якого останній отримав вогнепальне поранення та перебуває у реанімаційному відділенні ЛШМД.( т. 1 а.с. 98).

Як вбачається із даних реєстру матеріалів кримінального провадження №0000180, відомості до ЄРДР по згаданих подіях було внесено 16.01.2019 р. Проте, відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК, витяги з ЄРДР надані стороною обвинувачення не є процесуальним джерелом доказів, оскільки реєстр є лише електронною базою даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до реєстру.

Ще одним доказом сторони обвинувачення , який досліджувався судом, є протокол огляду місця події, що відбувався 15-16 січня 2019 року у період часу з 23год. 15 хв. по 00. год 16 хв. ( т. 1 а.с. 99-145).

Аналіз положень ст.ст. 214, 223, 237 КПК вказує на те, що здійснення досудового розслідування до внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У невідкладних випадках огляд місця події може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після огляду.

Підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі. Без наявності такої інформації проведення огляду місця події не допускається . У даному випадку суд вважає , що згаданий протокол є належним та допустимим доказом, оскільки вказана слідча дія проводилась невідкладно, після повідомлення органу поліції про вчинення кримінального правопорушення із застосуванням зброї та пораненням особи , з метою виявлення доказів, що могли мати в подальшому значення для кримінального провадження. Крім того, ухвалою слідчого судді Шевченківського райсуду м. Львова від 18.01.2019 ( т. 1 а.с. 146) було визнано таким, що проведено законно огляд місця події 15-16 січня 2019 року .

Ухвалою слідчого судді Шевченківського райсуду м. Львова від 18.01.2019 р. ( т. 1 а.с. 147) на газовий пістолет із маркуванням Р210 cal. 4.5 мм, магазин до пістолета, предмет зовні схожий на пусту гільзу із маркуванням 20, предмет зовні схожий на заповнену гільзу із маркуванням 20, предмет зовні схожий на гладкоствольну мисливську рушницю із маркуванням № НОМЕР_1 , дозвіл на зброю № НОМЕР_2 дійсний до 14.03.2020, які були вилучені в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Львів, вул. Мазепи, 22, у період часу з 23:15 год. 15.01.2019 до 00:16 год. 16.01.2019 , накладено арешт.

Вказані речі були предметом огляду слідчого, що відображено у протоколах огляду від 17.01.2019 р. ( т. 1 а.с. 148, 150, 152) , та в подальшому визнані речовими доказами у кримінальному провадженні . Зокрема постанови від 17.01.2019 досліджувались також в ході судового розгляду та містяться у т. 1 а.с. 149, 151,153). У якості речових доказів у справі було долучено та оглянуто також цифровий носій : DVD-R диск марки «Verbatim « № CMDR47G-CTMWMO2-2460V203 ( т. 1 а.с. 154-155).

Згідно висновку експерта № 79/19 ( т. 1 а.с. 156-160), виконаного на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського райсуду м. Львова від 15.01.2019 р. , у потерпілого виявлені наступні тілесні ушкодження : вогнепальне дробове сліпе поранення правої та лівої гомілок з наявністю відкритих уламкових переломів середньої третини обох кісток правої гомілки, ускладненої травматичним шоком важкого ступеня, тромбозом артерій правої гомілки, гострою ішемією правої нижньої кінцівки. Ушкодження ОСОБА_6 могли бути спричинені 15.01.2019 року від пострілу з вогнепальної зброї, спорядженої дробом ( шротом) з передньо -зовнішньої сторони справа відносно вертикального положення тіла потерпілого ОСОБА_6 , та відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Мисливська одноствольна рушниця МЦ-20-01Ш, 20 калібру №№ НОМЕР_1 , промислового виробництва СРСР є вогнепальною гладко ствольною зброєю, придатною до стрільби. Гільза, що була вилучена в ході огляду місця події 15-16.01.2019 є складовою частиною боєприпаси до мисливської гладкоствольної зброї, гільзою мисливського патрону 20 калібру, з маркуванням « ТАХО ПАТРІОТ 20 НОМЕР_3 «. Гільза стріляна з рушниці МЦ-20-01Ш, 20 калібру №№ НОМЕР_1 . Мисливський патрон 20 калібру з маркуванням« ТАХО ПАТРІОТ НОМЕР_4 «, що був вилучений в ході огляду місця події 15-16.01.2019 є боєприпасом до мисливської гладкоствольної зброї, в тому числі і до наданої рушниці МЦ-20-01Ш, 20 калібру №№ НОМЕР_1 . Наданий пневматичний пістолет, що був вилучений в ході проведення огляду місця події до вогнепальної зброї не відноситься. Наведене встановлено висновком балістичної експертизи за № 5/170 від 13.05.2019 ( т. 1 а.с. 162-167).

В ході судового розгляду, за клопотанням сторони обвинувачення, було досліджено також постанову про визнання речовим доказом у справі медичної картки стаціонарного хворого за №1388 від 15.01.2019 р. , ОСОБА_6 ( т. 1 а.с. 169), протокол огляду вказаного речового доказу від 20.05.2019 р. ( т. 1 а.с. 168 ). Вказані постанови є процесуальними документами, а не доказами, в розумінні ст. 84 КПК України, винуватості особи .

За клопотанням захисника потерпілого в ході судового розгляду досліджувались також листи відповіді на адвокатські запити від 10.10.2019 року, 05.11.2019 року з Управляння комунального майна та Управління земельних ресурсів ЛМР, з яких вбачається, що ОСОБА_4 , є орендарем нежитлових приміщень розташованих у цоколі будинку по АДРЕСА_2 , в оренду (користування) або на права власності земельна ділянка, прилегла згаданого будинку обвинуваченому не передавалась. Відтак, вказана територія є публічно - доступним громадським місцем.

З долученого до судового провадження за клопотанням захисника потерпілого витягу з сайту «Судова влада», від 22.10.2019 року вбачається, що упродовж 2018-2019 p.p. до Шевченківського районного суду м. Львова за наслідками досудового розслідування кримінальних проваджень за заявами потерпілого ОСОБА_4 скеровувались обвинувальні акти відносно 2 осіб за ознаками злочину передбаченого ч.І ст. 185 КК України, (за фактами крадіжок майна по АДРЕСА_2 .

На спростування показань обвинуваченого з приводу можливого нападу на нього собаки бійцівської породи , що належить потерпілому , було досліджено

копію «Паспорта собаки мисливської (спортивної) породи «Угорська Вижла», що належить подружжю ОСОБА_15 з описом породи.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, потерпілого , дослідивши письмові докази, показання свідків та висновки експертів, суд вважає, що зібрані докази є належними, допустимими та достовірними, і є достатніми для постановлення обвинувального вироку. Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 121 КК України , за кваліфікуючою ознакою умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину , що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином ; обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який є пенсіонером за віком , інвалідом третьої групи загального захворювання, у якого паралізована ліва частина тіла.

З висновку судово-психіатричної експертизи за № 313 від 04.08.2022 ( т. 2 а.с. 138-140 ) , призначеної ухвалою суду 16.05.2022 р. в ході судового розгляду , в зв`язку із наявними сумнівами у психічному стані обвинуваченого після перенесених інсультів , вбачається, що у ОСОБА_4 виявлені клінічні симптоми патогномонічні для розладів особистості та поведінки, внаслідок органічного ураження головного мозку з наростаючим психоорганічним синдромом. Наявні у нього психічні порушення мали значний вплив у досліджуваній ситуації на раціональність прийняття рішень, передбачення наслідків своїх діянь, здатність регулювати свою поведінку в досліджуваній ситуації. Тому, під час інкримінованих йому дій він не повною мірою міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_16 підтримав згаданий висновок та пояснив, що внаслідок двох інсультів, один з яких стався до події злочину, у обвинуваченого відбулось враження головного мозку, в результаті чого останній не міг в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій. Перенесені хвороби мали значний вплив на розумову здатність ОСОБА_4 , оскільки у нього виник низький контроль інтелекту над емоціями. В нього розвинулась слабодухість, плаксивість, йому важко висловлювати свою думку. Спілкуватись з ним потрібно повільно, підбираючи слова та кілька разів повторюючи запитання. Ураження ділянок головного мозку є незворотнім процесом. Обвинувачений є хворою людиною, якій важко буде відбувати покарання в умовах ізоляції від суспільства, оскільки він потребує медичного нагляду, допомоги та догляду. В повній мірі керувати своїми діями він не міг як на момент події злочину, так і на даний час. Також свідок повідомив, що не може пояснити як при такому стані здоров`я обвинуваченому було продовжено строк дії дозволу на зброю.

Враховуючи наведене , суд розцінює відсутність каяття та ненадання допомоги потерпілому безпосередньо після події злочину як наслідок захворювання обвинуваченого, який не в повній мірі може оцінити вчинене ним правопорушення.

З виписки із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_4 від 07.02.2023 ( а.с. 19-20 т.3 ) також вбачається, що на вказаний період хворий не може самостійно рухатись та пересуватись, постійно потребує сторонньої допомоги.

При обранні покарання суд також враховує ті обставини, що ОСОБА_4 на обліку в психіатра чи нарколога не перебуває (а.с. 129), вперше притягується до кримінальної відповідальності. Обставин, які пом`якшують покарання, та обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, а також, приймаючи до уваги, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд вважає, що достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів , з врахуванням позиції потерпілого, стану здоров`я ОСОБА_4 , буде покарання без ізоляції від суспільства, з застосуванням вимог ст. 75 та 76 КК України.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, на підставі ст. 127 КПК України, цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди слід задовольнити частково. Так, в ході розгляду судового провадження захисник обвинуваченого зазначив, що його клієнт визнає документально підтверджені витрати потерпілого в частині матеріальних збитків та моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розмір процесуальних витрат, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

В пункті 7 ч. 1 ст. 368 КПК України зазначено, що ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов і, якщо так, на чию користь, в якому розмірі та в якому порядку.

Тобто, при вирішенні цивільного позову суд зобов`язаний об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати характер правовідносин, що склалися між учасниками, встановити розмір шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, а також визначити порядок її відшкодування.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Так, згідно позовної заяви ( т. 1 а.с. 22-26) , з підстав ст. 1166, 1192, 1195 ЦК України потерпілий просить стягнути з обвинуваченого у відшкодування спричиненої матеріальної шкоди 230 734 грн. 57 коп., з яких вартість придбаних медикаментів , медпрепаратів та медичного інвентарю становить 130 734 грн. 57 коп., а 100 000 грн. сума необхідних витрат на реабілітацію та очікуване подальше лікування ОСОБА_6 . Між тим, документально підтвердженою матеріальною шкодою на придбання медикаментів , медпрепаратів та медичного інвентарю , що згідно медичних карт хворого ОСОБА_6 були призначені лікарем , суд вважає відшкодування в розмірі 111 855 грн. 13 коп. Так, згадана сума підтверджується чеками, квитанціями рахунками - фактурами, що містяться на а.с. 27-76 тому 1 судового провадження . При цьому судом враховано, що частина платіжних документів , зокрема на а.с. 71 та 75 ; 72 та 76 ; 62 та 67 ; представлені цивільним позивачем двічі, у виді оригіналу та копії, та повторно враховані цивільним позивачем у суму відшкодування.

Жодних доказів на підтвердження того, що позивачем витрачено також кошти на реабілітацію та подальше лікування не надано, відтак позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди слід задовольнити у розмірі 111 855 грн. 13 коп.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Цивільний позивач просить стягнути з обвинуваченого у відшкодування моральної шкоди 100 000 грн.

Суд вважає, що потерпілий ОСОБА_6 зазнав сильних фізичних та душевних страждань у зв`язку з отриманим пораненням , ушкодженням його здоров`я і має право на відшкодування моральної шкоди зі сторони обвинуваченого. Проте, розмір позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, заявлених потерпілим, суд вважає дещо завищеним. Цивільний позов у цій частині вимог слід задовольнити частково у розмірі 70 000 грн.

Загальна сума витрат на проведення експертиз - що відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Документально підтверджені процесуальні витрати у справі: 1884 грн. 12 коп. за проведення дослідження зброї ( т. 1 а.с. 161) .

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України. Арешт, накладений в ході досудового розслідування слід скасувати. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд ,-

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1. ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 ( п`ять ) років.

Відповідно до ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 ( двох ) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання ; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати на проведення експертизи у розмірі 1884 ( одна тисяча вісімсот вісімдесят чотири ) грн. 12 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського райсуду м. Львова від 18.01.2019 р. ( т. 1 а.с. 147) на газовий пістолет із маркуванням НОМЕР_5 cal. 4.5 мм, магазин до пістолета, предмет зовні схожий на пусту гільзу із маркуванням 20, предмет зовні схожий на заповнену гільзу із маркуванням 20, предмет зовні схожий на гладкоствольну мисливську рушницю із маркуванням № НОМЕР_1 , дозвіл на зброю № НОМЕР_2 дійсний до 14.03.2020.

Речові докази по справі: цифровий носій : DVD-R диск марки «Verbatim « № CMDR47G-CTMWMO2-2460V203, дозвіл на зброю № НОМЕР_2 дійсний до 14.03.2020 залишити при матеріалах судового провадження ; медичну картку стаціонарного хворого за №1388 від 15.01.2019 р. , - повернути потерпілому ОСОБА_6 ;

газовий пістолет із маркуванням Р210 cal. 4.5 мм, магазин до пістолета, предмет зовні схожий на пусту гільзу із маркуванням 20, предмет зовні схожий на заповнену гільзу із маркуванням 20, предмет зовні схожий на гладкоствольну мисливську рушницю із маркуванням № НОМЕР_1 передати Збройним Силам України.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_6 111 855 ( сто одинадцять тисяч вісімсот п`ятдесят п`ять ) грн. 13 коп. у відшкодування матеріальної шкоди та 70 000( сімдесят тисяч ) грн. у відшкодування моральної шкоди, а всього 181 855 ( сто вісімдесят одну тисячу вісімсот п`ятдесят п`ять ) грн. 13 коп.

В решті вимог відмовити за безпідставністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу подано не було. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Львова.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1