ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/3493/22 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/1322/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 199 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні (в письмовому провадженні) в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 жовтня 2022 року, якою у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Троїцьке Печерськ, Республіки Комі АРСР, громадянина України, маючого професійно технічну освіту, не одруженого, не маючого на утриманні дітей, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , без місця реєстрації, раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України,
продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 12 грудня 2022 року включно,-

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з матеріалів справи, до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя звернувся прокурор Бердянської окружної прокуратури Запорізької області з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, у кримінальному провадженні №0002265 від 4 листопада 2020 року.

В обґрунтування свого клопотання, прокурор вказував про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчинення тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, усвідомлюючи невідворотність покарання, останній може переховуватися від суду. Раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, неодноразово відбував покарання в місцях позбавлення волі, не має постійного джерела доходів, що дає підстави вважати, що обвинувачений може продовжити злочинну діяльність. Зазначені факти свідчать про неможливість запобігання вказаним ризикам, тому підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не вбачається, оскільки ризики не зменшились, а підстави, за яких було обрано запобіжний захід не змінились.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 жовтня 2022 року було продовжено застосування у відношенні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 12 грудня 2022 року включно.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні трьох епізодів тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання тільки у вигляді позбавлення волі, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів проти власності, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, офіційно не працевлаштований, у зв`язку із чим не має стабільного та законного джерела доходу, після звільнення з місць позбавлення волі продовжив злочинну діяльність, що свідчить про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень проти власності, у зв`язку із чим наявний ризик того, що перебуваючи на волі він може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити злочинну діяльність з метою здобуття засобів для існування, а також зазначив, що обвинувачений ОСОБА_6 не має стійких соціальних зв`язків, не одружений, дітей на утриманні не має, аналізуючи обставини інкримінованого кримінального правопорушення, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого злочину та невідворотність покарання за його вчинення в разі доведення вини, обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення можливого покарання.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 вказує, що він вже два роки перебуває під вартою, він неодноразово заявляв, що не винний в інкримінованому злочині.

Зазначає, що прокурор за 2 роки не надав жодного доказу його вини, а всі свідки обвинувачення підтверджують його та ОСОБА_7 невинуватість.

Просить дозволити йому бути на волі та принести користь державі.

Повідомлені належним чином учасники судового процесу до судового засідання апеляційного суду не з`явились, а тому відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України (в редакції, яка набрала чинності 14.01.2021 року), у зв`язку із відсутністю клопотання прокурора, обвинуваченого, його захисника про розгляд апеляційних скарг за їх участю, апеляційній розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

За положенням ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення тощо.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (справа «Боротюк проти України», п. 61).

У п. 62 зазначеного рішення ЄСПЛ вказав, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними». У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів.

Отже, наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою має бути ретельно перевірено, суд повинний зазначити конкретні, а не абстрактні підстави для тримання особи під вартою, розглянути можливість застосування альтернативного запобіжного заходу.

На переконання колегії суддів, в даному випадку суд першої інстанції не дотримався вище наведених вимог.

Так, суд визнав існування зазначених прокурором ризиків, виходячи із даних про особу обвинуваченого, який раніше судимий, офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність в нього стабільного та постійного джерела доходу, не має стійкий соціальних зв`язків, не одружений, не має на утриманні дітей.

Проте, положення чинного Кримінального процесуального кодексу України вказують, що важливим елементом при встановленні підстав для продовження строку дії запобіжного заходу є не лише наявність ризиків, які існували при обранні запобіжного заходу, а і ті обставини, що до завершення дії попереднього судового рішення про обрання запобіжного заходу вони не зменшилися або з`явилися нові. Доведення таких обставин покладається на слідчого, прокурора.

Крім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень (зокрема "Харченко проти України", "Єлоев проти України", "Фельдман проти України") неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу.

Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 30 жовтня 2020 року було направлено до суду обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України (а.с. 8), 31 січня 2021 року направлено до суду обвинувальний акт відносно останнього за ч. 3 ст. 185 КК України (а.с. 9).

В своєму клопотанні, прокурор вказує про те, що в провадженні Бердянського міськрайонного суду Запорізької області перебуває об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , якому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (дата обрання запобіжного заходу не вказана), який в подальшому неодноразово було продовжено.

Тобто, із вищевказаного вбачається, що вже тривалий час обвинувачений перебуває під вартою, оскільки як сам зазначає прокурор, ОСОБА_6 ще Бердянським міськрайонним судом Запорізької області було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, доводів, які б свідчили про те, що на даний час здійснюється судовий розгляд у даному кримінальному провадженні прокурором в своєму клопотанні не зазначено.

Тривале знаходження обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, за фактичною відсутності судового розгляду є неприпустимим. Здійснення судового розгляду в цьому кримінальному провадженні не відповідає його завданням, оскільки не є швидким.

Таке забезпечення розгляду та вирішення справи не відповідає загальним засадам кримінального провадження: верховенства права, законності, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, доступ до правосуддя, забезпечення права на захист.

Водночас ч. 4 ст. 28 КПК України визначає, що кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою, має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово.

За таких обставин слід виходити, що з урахуванням тривалого часу, перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, колегія суддів вважає, що ступень ризиків, вказаних судом зменшилась, що є підставою для розгляду питання про застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, а ніж тримання під вартою.

При цьому, прокурор в своєму клопотанні на обґрунтування ризиків посилається на тяжкість покарання та на особу обвинуваченого, який раніше судимий та не має постійного джерела доходу.

Проте, на думку колегії суддів, покладення на обвинуваченого обов`язків прибувати за кожною вимогою до суду, не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу суду, утримуватися від спілкування зі свідками у цьому провадженні також істотно зменшують встановлені судом першої інстанції ризики.

Зваживши всі обставини у їх сукупності, тривалий час перебування обвинуваченого під вартою, колегія суддів приходить до висновку, що запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 можливо шляхом застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 199, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 жовтня 2022 року, якою у відношенні ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 12 грудня 2022 року включно, скасувати.
Ухвалити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , відмовити.
Змінити відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання строком до 12 грудня 2022 року включно.
Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

1) з`являтися на першу вимогу до суду;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

3) не відлучатися з місця перебування без дозволу суду;

4) утримуватися від спілкування зі свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти негайно.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора Бердянської окружної прокуратури ОСОБА_8 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу Справа № 331/3493/22