Справа № 467/32/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2023 року Арбузинський районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000005 від 04.01.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Семенівка Арбузинського району Миколаївської області, маючої середню освіту, не працюючої, заміжньої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 в період часу з 24 лютого 2022 року, але не пізніше 23 квітня 2022 року, точного часу під час досудового розслідування не встановлено, будучи зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаюча на протязі не менше 2 років за адресою: АДРЕСА_2 , знаходячись на території с. Семенівка Первомайського району Миколаївської області, діючи з прямим умислом, спрямованим на заволодіння державними коштами, які нараховуються у вигляді державної допомоги внутрішньо перемішеним особам, шляхом обману, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди державі і бажаючи їх настання, з метою отримання державної грошової допомоги внутрішньо перемішеним особам, механізм призначення га виплати якої, передбачений Порядком, затвердженим постановою КМУ від 20.03.2022 № 332, особисто подала заяву про взяття її на облік в електронній формі за допомогою засобу мобільного додатка «Порталу Дія», під час заповнення якої внесла недостовірні дані щодо зміни адреси свого фактичного місця проживання/перебування, як внутрішньо переселеної особи, а саме буд. АДРЕСА_3 , та пройшла електронну ідентифікацію та автентифікацію з використанням інтегрованої системи електронної ідентифікації, таким чином отримавши статус ВГІО. Внаслідок того, що ОСОБА_4 внесла в заяву про взяття на облік ВІК) недостовірні відомості про зміну свого фактичного місця проживання /перебування, остання, шляхом обману заволоділа грошовими коштами в сумі 16 000 грн., у вигляді державної допомоги ВІЮ, за період з 01.03.2022 по 30.04.2022, якими ОСОБА_4 розпорядилась на власний розсуд, чим Державі в особі Управління соціального захисту населення Первомайської районної військової адміністрації завдано майнової шкоди на загальну суму 16000 гривень.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство).

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні подала клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, підтвердила, що дійсно примирилась з потерпілим та повністю відшкодувала завдані збитки, на підставі ст. 46 КК України, просила суд звільнити її від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та закрити кримінальне провадження.

Представник потерпілого зазначила, що обвинувачена ОСОБА_4 в добровільному порядку відшкодувала завдану шкоду, а тому потерпіла з обвинуваченою примирилися, у зв`язку з цим, не заперечує щодо звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим на підставі ст. 46 КК України.

Прокурор підтримав клопотання обвинуваченої про закриття кримінального провадження відносно неї та зазначив, що вчинене правопорушення відноситься до кримінального проступку та може бути закрито на підставі ст. 46 КК України.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками до нього, суд дійшов наступного висновку.

Вимогами п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, встановлено що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до вимог ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Виходячи з приписів ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 190 КК України, є кримінальним проступком.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 раніше не судима, інкриміноване кримінальне правопорушення, відповідно до положень ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, винна примирився з потерпілим, заподіяна шкода усунута, що у своїй сукупності складає низку основних умов звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням винного з потерпілим.

Таким чином, суд, приймаючи до уваги вищенаведене, вважає, що обвинувачена ОСОБА_4 може бути звільнена від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Враховуючи, що є підстави, передбачені ст. 46 КК України, для звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, а дане кримінальне провадження слід закрити. Обставин, які б виключали звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та закриття даного кримінального провадження, судом не встановлено.

У зв`язку із закриттям провадження по справі з вказаної підстави, питання щодо встановлення вини особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, судом не вирішується.

Така правова позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема сформульованою у рішенні по справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Питання щодо речових доказів не розглядалось.

На підставі ст. 46 КК України, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 285, ч. 1 ст. 286 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження № №0000005 від 04.01.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1