Справа № 333/1158/22
Єдиний унікальний номер №333/1158/22
Провадження №1-кп/333/244/23
ВИРОК

Іменем України

16 лютого 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суду м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя матеріали кримінального провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Котовка, Гайворовського району, Кіровоградської області, маючого середню освіту, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 12.11.2002 Гайворонським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

2) 27.11.2003 Гайворонським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

3) 27.05.2004 Гайворонським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі;

4) 18.02.2009 Гайворонським районним судом Кіровоградської області за ч. 4 ст. 187, ч.2 ст. 122, ст. 70, ст. 71 КК України до 8 років 11 місяців 14 днів позбавлення волі;

5) 29.04.2019 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі. Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області звільнений умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 5 днів,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи особою, раніше судимою за вчинення корисливих кримінальних правопорушень проти власності, судимість за які у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно скоїв аналогічне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

05.01.2022 приблизно о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються ніким непоміченими, з метою особистого збагачення, знаходячись у приміщенні торгівельного залу магазину «Економ Плюс», який розташований за адресою, вул. Космічна, 122, м. Запоріжжя, де з торгових стендів викрав майно, що належить ТОВ «ТК «ЕКОНОМ ПЛЮС», а саме: пляшку пива «Львівське 1715», об`ємом 2,3 л, у кількості двох одиниць, загальною вартістю 92 гривні 50 копійок, без урахування ОДВ; пляшку горілки «Перша Гільдія Охолоджений купаж», об`ємом 0,7 л, вартістю 180 гривень 83 копійки, без урахування ПДВ; пляшку горілки «Перша Гільдія Оригінальна», об`ємом 0,7 л, вартістю 159 гривень 17 копійок, без урахування ПДВ; пак пива «Stella Artois», світле, об`ємом 0,5 л, у кількості чотирьох одиниць, загальною вартістю 106 гривень 75 копійок, без урахування ПДВ; пляшку горілки «Nikita», об`ємом 0,7 л, вартість 146 гривень 58 копійок, без урахування ПДВ; банку енергетичного напою «REVO», об`ємом 0,5 л, у кількості двох одиниць, загальною вартістю 53 гривні 17 копійок, без урахування ПДВ, а всього майна на загальну суму 739 гривень 00 копійок, без урахування ПДВ.

Після чого, ОСОБА_4 намагався покинути місце скоєння злочину, але був зупинений співробітниками магазину, тим самим не довів свого злочинного умислу до кінця, з причин, які не залежали від його волі, спричинивши своїми умисними діями ТОВ «ТК «ЕКОНОМ ПЛЮС» майнову шкоду на зазначену суму.

За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене обвинувачення ОСОБА_5 та кваліфікує дії останнього: за ч. 2 ст. 5 ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення майна (крадіжка), вчинене повторно, під час якого особа виконала всі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення (злочину) до кінця, але кримінальне правопорушення (злочин) не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинувачені визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення злочину, викладених вище та при цьому зазначив наступне, що у зв`язку з тяжким матеріальним становищем вирішив викрасти спиртні напої та продукти з магазину.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 4 ст.185КК України, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені судом, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні, обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали, що стосуються речових доказів, а також, які характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 , у скоєнні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 , в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду в правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України».

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Враховуючи особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , та конкретні обставини кримінального провадження, раніше не судимого, офіційно працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Відповідно до змісту статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

З урахуванням наведеного при призначенні міри покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст. 12 КК України віднесений до тяжкого злочину інші обставини справи, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 , можливе без ізоляції від суспільства.

Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання виді 1 року позбавлення волі.

Згідно вимог ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.

Відповідного до вимог ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний до ОСОБА_4 , не застосовувався.

Речові докази:

- пляшку пива «Львівське 1715», об`ємом 2,3 л, у кількості двох одиниць; пляшку горілки «Перша Гільдія Охолоджений купаж», об`ємом 0,7 л; пляшку горілки «Перша Гільдія Оригінальна», об`ємом 0,7 л; пак пива «Stella Artois», світле, об`ємом 0,5 л, у кількості чотирьох одиниць; пляшку горілки «Nikita», об`ємом 0,7 л; банку енергетичного напою «REVO», об`ємом 0,5 л, у кількості двох одиниць - повернути за належністю;

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1