23.01.2023
Справа № 642/1911/22
Провадження № 1-кс/642/106/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Куп`янськ, Харківської області, громадянина України, який працював на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення «Вантажний» митного поста «Куп`янськ» Харківської митниці, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 5 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова із клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 5 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Як вбачається з клопотання, другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001228 від 25.10.2022 за підозрою колишнього головного державного інспектора відділу митного оформлення «Вантажний» митного поста «Куп`янськ» Харківської митниці ОСОБА_4 у колабораційній діяльності - добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, та у пособництві державі-агресору умисних діях, спрямованих на допомогу державі-агресору та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинених громадянином України з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації і підтримки рішень та дій держави-агресора, підтримки дій окупаційної адміністрації держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що після незаконного вторгнення на територію України збройних сил російської федерації, тобто після 24.02.2022, у невстановлений досудовим розслідуванням час, у громадянина України

ОСОБА_4 , який перебував на тимчасово окупованій території Куп`янського району Харківської області, є працівником правоохоронного органу Державної митної служби України, виник протиправний, кримінально караний умисел, направлений на добровільне зайняття у незаконних органах влади, створених російською федерацією на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

З цією метою ОСОБА_4 , перебуваючи на території м. Куп`янськ Харківської області, на початку липня 2022 року, точніший час в ході досудового розслідування не встановлено, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій протиправний кримінально караний умисел, добровільно надав згоду невстановленим представникам окупаційної адміністрації рф на призначення на посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створюваних на тимчасово окупованій території м. Куп`янськ Харківської області.

В подальшому, ОСОБА_4 , у період тимчасової окупації м. Куп`янськ Харківської області, будучи призначеним невстановленими в ході досудового розслідування представниками країни-агресора до незаконно створеного органу «військово-цивільної адміністрації Куп`янського району Харківської області» на посаду заступника міністра з промисловості, займаючи вищезазначену «посаду», виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, а саме: організував та провів спільно з представниками органів влади країни-агресора зібрання, на якому особисто агітував та схиляв інших осіб до співпраці з окупаційною владою російської федерації, здійснював прийом документації та кореспонденції у незаконному органі влади, організовував роботу із прийому документів для отримання виплат рф місцевому населенню.

Крім того, ОСОБА_4 , діючи добровільно, за дорученням окупаційної влади, упродовж вказаного вище періоду часу здійснював збір інформації та заяв від мешканців м. Куп`янськ Харківської області, з приводу вирішення питань організаційного та гуманітарного характеру, надавав обов`язкові для виконання вказівки, зокрема щодо публічного поширення символіки держави-агресора у публічних місцях, особисто добровільно 22.08.2022 взяв участь у святкуванні дня прапора російської федерації та спільно з іншими особами розгортав на площі у м. Куп`янськ Харківської області тканини з зображеннями кольорів державного прапору російської федерації офіційного державного символу держави-агресора, а саме: трьох рівновеликих горизонтальних смуг білого, синього та червоного кольорів. Тобто, ОСОБА_4 виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, обіймаючи посаду у незаконному органі влади, створеному представниками рф на тимчасово окупованій території м. Куп`янськ Харківської області.

Після повномасштабного збройного вторгнення збройних сил рф на територію України, з 27.02.2022 збройні сили країни агресора рф безпосередньо здійснили силове захоплення та взяття під контроль будівель і споруд на території міста Куп`янська Харківської області, що забезпечують діяльність органів державної влади, з метою перешкоджання їх нормальній діяльності та з метою створення окупаційної влади, зокрема незаконної окупаційної адміністрації, вирішили залучити до співпраці діючих та колишніх працівників правоохоронних органів, які перебували на тимчасово окупованій території.

Зокрема, у ОСОБА_4 , який на той час обіймав посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення «Вантажний» митного поста «Куп`янськ» Харківської митниці та перебував на тимчасово окупованій території м. Куп`янськ, виник злочинний умисел, направлений на допомогу державі-агресору російській федерації та окупаційній адміністрації держави-агресора - «військово-цивільній адміністрації Куп`янського району Харківської області» (далі окупаційна адміністрація), в якій він обіймав «посаду» заступника міністра з промисловості, з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації і підтримки рішень та дій держави-агресора, підтримки дій окупаційної адміністрації держави-агресора.

Невстановлені представники окупаційної адміністрації держави-агресора, у невстановлені дату та час, прийняли рішення про створення на тимчасово окупованій території Куп`янського району незаконної митниці, для чого вирішили залучити діючих та колишніх працівників Харківської митниці, які залишились на тимчасово окупованій території Куп`янського району Харківської області.

ОСОБА_4 у невстановлені дату та час погодився на пропозицію представників окупаційної адміністрації держави-агресора щодо допомоги окупаційній адміністрації держави-агресора та державі-агресору у створенні незаконного органу - митниці на тимчасово окупованій території Куп`янського району Харківської області шляхом агітації, підбору та прийому на роботу працівників митниці із числа діючих та колишніх працівників Харківської митниці.

Далі, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді «заступника міністра з промисловості» у незаконно створеній окупаційній адміністрації держави-агресора «військово-цивільній адміністрації Куп`янського району Харківської області», реалізуючи злочинний умисел, направлений на допомогу державі-агресору та окупаційній адміністрації держави-агресора, з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації і підтримки рішень та дій держави-агресора, підтримки дій окупаційної адміністрації держави-агресора, наприкінці червня 2022 року, більш точні дата та час не встановлені, добровільно організував зібрання діючих та колишній працівників Харківської митниці у приміщенні відділення «Райффайзен Банк», розташованому за адресою: Харківська область, м. Куп`янськ, вул. Центральна, 12.

На вищевказаному зібранні були присутні наступні діючі та колишні працівники Харківської митниці: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 . Під час вказаного зібрання ОСОБА_4 разом із невстановленим представником окупаційній адміністрації держави-агресора запропонували влаштуватись на роботу у російську митницю та виконувати свої обов`язки на митниці, яка буде розташована між окупованою територією Харківської області та так званими «Луганською народною республікою» і «Донецькою народною республікою», повідомили, що за результатами відбору необхідно пройти навчання на предмет знання законодавства рф у м. Краснодарі рф. У подальшому, ОСОБА_4 надав усім присутнім особам свій номер телефону для зв`язку та узгодження питань, що виникатимуть.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 під час зустрічі з діючим працівником Харківської митниці головним державним інспектором відділу митного оформлення «Сортувальний» митного посту «Куп`янськ» Харківської митниці ОСОБА_18 та колишнім працівником Харківської митниці ОСОБА_19 , яка відбулась на початку серпня 2022 року, більш точні дата та час не встановлені, біля будівлі «Куп`янського управління Державної казначейської служби України Харківської області», розташованої у м. Куп`янськ на проспекті Конституції, запропонував останнім працевлаштуватись у створюваній окупаційною владою рф незаконній митниці, для чого надав вказівку невстановленому представнику окупаційної адміністрації держави-агресора роздрукувати бланк резюме та список необхідних документів для працевлаштування та надати їх ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . Агітуючи останніх до працевлаштування у незаконній митниці, ОСОБА_4 повідомив, що 14 працівників Харківської митниці вже надали свої резюме для вирішення питання щодо такого працевлаштування.

25.10.2022 ОСОБА_4 , із додержанням вимог ст.ст. 40, 104, 131, 132,

208-211, 213, 615 КПК України, затримано, та йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

26.10.2022 слідчим суддею Київського районного суду міста Полтави стосовно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів до 23.12.2022, який 20.12.2022 слідчим суддею Ленінського районного суду м. Харкова продовжено до 25.01.2023.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами у їх сукупності, зокрема:

показами свідка ОСОБА_19 , яка під час допиту повідомила, що вона 08.11.2021 була звільнена з відділу митного оформлення «Сортувальний» митного поста «Куп`янськ» у зв`язку з не проходженням тестування. З моменту початку збройної агресії рф проти України, вона знаходилася на території м. Куп`янськ, за адресою реєстрації. У червні 2022 року вона зустріла у м. Куп`янськ свого колишнього колегу ОСОБА_20 , який звільнився більше 10 років тому. Під час розмови останній повідомив, що його дружина ОСОБА_21 - головний державний інспектор ВМО «Сортувальний» МП «Куп`янськ», ходила на збори працівників митниці, що залишились на тимчасово окупованій території Куп`янського району, які проводила окупаційна влада. Під час зборів нібито пропонувалось у перспективі створення митниці між Харківською областю та, так званими «Л/ДНР». Під час зборів було запропоновано усім охочим надати резюме та документи для подальшого працевлаштування. На початку серпня 2022 року до неї звернувся її колишній колега ОСОБА_18 - головний державний інспектор ВМО «Сортувальний» МП «Куп`янськ», та порадив разом з ним з`їздити до Печеніжського Олексія щодо майбутнього працевлаштування. ОСОБА_18 повідомив, що від ОСОБА_7 - головного державного інспектора ВМО «Сортувальний»

МП «Куп`янськ», він дізнався, що окупаційною владою планується створення митниці. Також, ОСОБА_18 повідомив, що для працевлаштування необхідно звернутись до Печеніжського Олексія, який займається створенням митниці та збиранням резюме. Цього ж дня, вона разом з ОСОБА_18 поїхали до будівлі «Казначейства», розташованого на пр. Конституції (колишня вул. Леніна). По приїзду, вони зайшли до будівлі, де у першому кабінеті праворуч від входу сидів ОСОБА_22 . Під час розмови ОСОБА_22 повідомив, що займає посаду заступника міністра з промисловості та здійснює набір працівників на митницю. Також, під час розмови ОСОБА_22 повідомив, що рф тут назавжди та України тут вже не буде, тому потрібно мислити про майбутнє у новій країні.

Аналогічні свідчення щодо діяльності ОСОБА_4 в частині колабораційної діяльності надали свідки ОСОБА_18 та підозрюваний у іншому кримінальному провадженні ОСОБА_7 ;

протоколом огляду оптичного диску із відеозаписом, опублікованим у месенджері «Телеграм» в групі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », від 12.10.2022 відповідно до якого у відеофайлі «22.08.2022 святкування дня російського прапору» відображені події, які відбувалися 22.08.2022 на центральній площі м. Куп`янськ Харківської області. З 08 сек. по 09 сек. на відео зображена особа чоловічої статі, яку встановлено як ОСОБА_4 , який взяв участь у святкуванні дня прапора російської федерації та спільно з іншими особами розгортає на площі у м. Куп`янськ Харківської області тканину з зображеннями кольорів державного прапору російської федерації - офіційного державного символу держави-агресора, а саме: трьох рівновеликих горизонтальних смуг білого, синього та червоного кольорів;

висновком судової комп`ютерно-технічної експертизи № СЕ-19/121-22/17285-КТ від 23.12.2022, відповідно до якої на флеш-носіях, вилучених в ході затримання ОСОБА_4 , виявлені проекти резюме осіб, які виявили бажання на працевлаштування у створюваній окупаційною владою рф незаконній митниці.

Також, допитаний під час досудового розслідування у процесуальному статусі підозрюваного ОСОБА_4 вину визнав частково, розкаявся у вчиненому, дав показання з приводу подій, які відбувались з ним після вторгнення рф на територію України. Під час допиту ОСОБА_4 наголосив, що керівних посад у створених окупаційною владою органах не займав, участь у святкуванні дня російського прапору приймав під примусом. При цьому, категорично відмовився від проходження психофізіологічного дослідження із застосуванням поліграфу в частині добровільного зайняття посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано інкриміновано вчинення тяжкого та особливо тяжкого умисних злочинів проти основ національної безпеки України, за які передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлюючи можливість кримінального покарання у виді позбавлення волі на тривалий термін, може переховуватись від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків по вказаному кримінальному провадженню, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що може призвести до перешкоджання встановленню істини по справі, а тому заявлені ризики не зменшилися.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 тимчасово окуповану територію Куп`янського району Харківської області добровільно, з іншими працівниками Харківської митниці, не залишив, співпрацював з окупаційною адміністрацією, був затриманий в порядку ст. ст. 208, 615 КПК України, є всі підстави вважати, що він і надалі намагатиметься переховуватися від органу досудового розслідування.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Тому, у даному випадку інший, більш м`який запобіжний захід не тільки унеможливить забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а навпаки є підґрунтям для подальшого переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду. Враховуючи, що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання. Вказані обставини створюють передумови уникнути підозрюваного від кримінальної відповідальності переховуватися від органу досудового розслідування або суду.

Для запобігання переховуванню підозрюваного від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, з метою недопущення його ухилення від кримінальної відповідальності, об`єктивно необхідним є продовження застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваному ОСОБА_4 достовірно відомі місця проживання співробітників правоохоронних органів, ветеранів АТО/ООС, які він міг повідомляти представникам окупаційних військ. Також встановлено, що допитаних на цей час свідків, які безпосередньо вказують на ОСОБА_4 як на особу, яка вчинила злочин, підозрюваний знає особисто та може вчинити незаконний вплив на свідків як особисто, так і через інших осіб, враховуючи тривалий час його роботи в правоохоронних органах, розгалужені зв`язки як серед правоохоронців, так і інших осіб, на яких може здійснити вплив.

З огляду на це, під ґрунтом несення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочинів, не можна виключати об`єктивного ризику здійснення ОСОБА_4 тиску та впливу на свідків, з метою схилення їх до надання неправдивих показань, у тому числі висуненням погроз спричинення шкоди здоров`ю або позбавленням життя. Зазначений ризик підвищується з тих підстав, що ОСОБА_4 співпрацював з окупаційною владою, може бути озброєний, і в силу тривалого часу заняття посад у Харківській митниці, володіє навичками застосовування вогнепальної зброї і прийомів рукопашного бою.

Щодо ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підозрюваному ОСОБА_4 достовірно відомі способи і методи проведення оперативно-розшукової діяльності і досудового розслідування. Не можна виключати існування об`єктивного ризику того, що підозрюваний може використати свої знання і навички не для здійснення свого захисту у встановленому законом порядку, а з метою штучного створення доказів своєї невинуватості, у тому числі виготовлення документів, які спростовуватимуть підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, впливу на сторонніх осіб з метою їхнього подальшого допиту з тим, щоб вони надали недостовірні показання, тощо.

Існує цілком обґрунтоване припущення, що внаслідок співпраці з ворогом, підозрюваний може вчиняти інші кримінальні правопорушення проти населення, зокрема, патріотично налаштованих громадян, у тому числі вчиняти злочини проти їх життя і здоров`я, власності тощо.

У відповідності до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжним заходом є тримання під вартою.

Також, в абзаці 8 частини 4 ст. 183 КПК України встановлено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Зазначені ризики та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів підтверджується наявними матеріалами кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного в межах строку досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 щодо продовження строку запобіжного заходу заперечували, вказували на недоведеність ризиків, та просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 5 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

З матеріалів судової справи, наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення.

Для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88).

Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom).

Проте, у практиці ЄСПЛ відсутній універсальний підхід, за якого підозра вважається обґрунтованою. Це визначається конкретними обставинами (рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», п.32; «Merabishvili v. Georgia», п.184), а також пов`язується зі ступенем суспільної небезпечності діяння.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Обґрунтованість підозри може встановлюватися тільки щодо діяння, яке підпадає під ознаки правопорушення за законом про кримінальну відповідальність.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» має динамічний характер, тобто з плином часу така підозра в учиненні кримінального правопорушення не може бути самостійною підставою для продовження обмеження прав особи, мають бути наведені відповідні й достатні підстави (ризики), підкріплені доказами.

Доводи сторони захисту про те, що органом досудового розслідування не доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину, наявність ризиків неправомірної поведінки підозрюваного, слідим суддею не приймаються.

Слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

З огляду на вказані положення закону, слідчий суддя, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , що є виключною прерогативою суду за результатами розгляду справи по суті, приходить до висновку про наявність в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження достатніх фактичних даних ( фактів та інформації), які свідчать про можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Як передбачено ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи, як заходи забезпечення кримінального провадження, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання та продовження відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не зменшились.

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

На думку суду, є встановленим факт недостатності застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного, а обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Встановлені під час обрання запобіжного заходу ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 на більш м`який, а тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу як тримання під вартою, продовживши строк застосованого запобіжного заходу відносно нього у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 183,193-194, 196, 369-372, 376, 395 КПК України,-

УХВАЛИВ :

Клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах строку досудового розслідування, тобто до 19.03.2023 у межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали до 19.03.2023.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1