У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 січня 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого 3 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , погоджене заступником начальника відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, в межах кримінального провадження № 0000639 від 21 листопада 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 111 КК України,

В С Т А Н О В И ЛА:

Старший слідчий 3 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000639 від 21 листопада 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 111 КК України.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначає, що слідчим управлінням Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000639, внесеному до ЄРДР 21 листопада 2022 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 111 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що у період часу з 25 лютого 2022 року по 30 березня 2022 року, у зв`язку із збройною агресією російської федерації, територія села Глібівка Вишгородського району Київської області знаходилась під окупацією, тобто фактично перебувала під владою армії російської федерації. Для запровадження та утримання у незаконний спосіб місцевих мешканців села Глібівка Вишгородського району Київської області, військовослужбовці російської федерації, з метою повного контролю над захопленою територією, використовуючи силу та вогнепальну зброю на в`їздах та виїздах з території вказаного села обладнали ворожі бойові озброєні блокпости, а також ввели спеціальний режим переміщення місцевого населення окупованою територією.

Громадянин України ОСОБА_5 , наприкінці лютого 2022 року, усвідомлюючи, що російська федерація вчинила військову агресію проти України, її військові захопили значну територію України, достеменно розуміючи, що діє на користь зс рф, які здійснили окупацію вказаного населеного пункту, володіючи інформацією стосовно місцевих мешканців, адреси проживання та роду професійної діяльності останніх, вважаючи що окупація військовими збройних сил російської федерації встановлюється в Україні на довгий час, бажаючи забезпечити собі належні умови існування при окупаційному режимі, прийняв рішення перейти на бік ворога в умовах воєнного стану, шляхом надання допомоги військовим збройних сил російської федерації.

Так, ОСОБА_5 , перейшовши на бік ворога (збройні сили країни агресора російської федерації), отримав дозвіл на пересування по окупованій території Вишгородського району на транспортному засобі із символом «V», що є знаком розрізнення збройних сил російської федерації.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_5 , проте не раніше 25 лютого 2022 року з метою надання допомоги ворогу, а саме військовослужбовцям збройних сил російської федерації, надав інформацію про наявність у його сусіда, громадянина України ОСОБА_6 вогнепальної зброї. Після чого, орієнтовно о 07?30 год. 17 березня 2022 року військовослужбовці російської федерації прийшли до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , викрали в полон громадянина України ОСОБА_6 та вивезли до території російської федерації, де станом на 13 грудня 2022 року останній перебуває й досі.

У подальшому, 22 березня 2022 року, ОСОБА_5 добровільно, не перебуваючи під фізичним та моральним впливом, разом із озброєними військовослужбовцями збройних сил російської федерації, у кількості 6 осіб, прийшов до свого сусіда, громадянина України ОСОБА_7 , який перебував за адресою: АДРЕСА_1 та погрожуючи йому, почав вимагати від ОСОБА_7 ключі від транспортного засобу, який перебував у користуванні останнього. Після цього ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що існує реальна загроза його життю та здоров`ю, передав ключі від транспортного засобу російським військовим. Однак, війсьвослужбовці рф не змогли розблокувати систему захисту та зрушити авто з місця.

23 березня 2022 року продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 добровільно, не перебуваючи під фізичним та моральним впливом,разом із російськими озброєними військовослужбовцями збройних сил російської федерації, приїхав до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 та з погрозою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 забрав ключі у ОСОБА_8 від транспортного засобу «Renault Master» із д.н.з. НОМЕР_1 , та заволодів ним.

Окрім того, у період окупації КМ «Золотий Берег», ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час, бажаючи забезпечити собі належні умови існування при окупаційному режимі, погодився організовувати роздачу гуманітарного вантажу та продовольства від російських військових жителям котеджного містечка, зокрема 20 березня 2022 року ОСОБА_5 передав громадянці ОСОБА_11 ячну крупу російського виробництва, 24 березня 2022 року ОСОБА_5 передав громадянину ОСОБА_7 перлову крупу та рис російського виробництва, 25 березня 2022 року ОСОБА_5 передав громадянці ОСОБА_12 перлову крупу російського виробництва.

23 грудня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні діяння, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: переході на бік ворога в умовах воєнного стану, тобто кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 111 КК України

Того ж дня, ОСОБА_5 затримано в порядку частини шостої статті 615 КК України, оскільки виникли обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

У ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що на праві власності у підозоюваного ОСОБА_5 , перебуває земельна ділянка із кадастровим номером :21:024:0370 за адресою: Київська обл., Вишгородський р., с/рада. Глібівська (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 18), земельна ділянка із кадастровим номером :01:044:0198 за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційних номер нерухомого майна: 08) та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер майна 20162736).

Відповідно до санкції частини другої статті 111 КПК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацію майна.

Оцінюючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб, сторона обвинувачення приходить до висновку, що заборона розпоряджатися ним (зміна права власності, перереєстрація, тощо), відповідають вимогам проведення досудового розслідування.

Враховуючи викладене, є необхідність у накладенні арешту на майно, оскільки його незастосування може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення речових доказів, що матиме негативні наслідки для матеріалів кримінального провадження, оскільки призведе до втрати доказів вчинення протиправної діяльності, тому прокурор звернувся до суду з указаним клопотанням.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належними чином, однак 06 січня 2023 року подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що підтримує клопотання в повному обсязі та просить його задовольнити.

Власник майна, відповідно до частини другої статті 172 КПК України з метою забезпечення арешту майна, в судове засідання не викликався.

Враховуючи положення частини першої статті 171 КПК України, відповідно до якої клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе здійснити розгляд клопотання у відсутність слідчого та власника майна.

Вивчивши клопотання та дослідивши матеріали додані до клопотання суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Положеннями пункту 7 частини другої статті 131 КПК України та частиною першою статті 170 КПК України визначено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який забезпечує тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000639, внесеному до ЄРДР 21 листопада 2022 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 111 КК України.

23 грудня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 111 КК України, що підтверджується особистим підписом ОСОБА_5 про її отримання.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 319698287 від 06 січня 2023 року ОСОБА_5 на праві приватної власності належить земельна ділянка із кадастровим номером :21:024:0370 за адресою: Київська обл., Вишгородський р., с/рада. Глібівська (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 18).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 319698334 від 06 січня 2023 року ОСОБА_5 на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер майна 20162736).

Відповідно до вимог статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку, передбаченому статтями 170-173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно з частиною другою статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною п`ятою статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У клопотанні слідчого зазначено, що арешт необхідно накласти з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Так, санкцією частини другої статті 111 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, ОСОБА_5 має статус підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні, та слідчим доведено, що майно, на яке він просить накласти арешт належить підозрюваному.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуженню майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та з метою забезпечення можливої конфіскації вказаного майна підозрюваного як виду покарання, слідчий суддя вважає необхідним накласти арешт на вищевказане майно.

Однак, що стосується вимоги накласти арешт на земельну ділянку із кадастровим номером :01:044:0198 за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційних номер нерухомого майна: 08), то слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання в цій частині, оскільки слідчим не доведено належність вказаного майна підозрюваному.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотання.

З огляду на викладене та керуючись статтями 131, 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А :

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- земельну ділянку із кадастровим номером :21:024:0370 за адресою: Київська обл., Вишгородський р., с/рада. Глібівська (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 18),

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер майна 20162736).

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську обласну прокуратуру.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії, безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: ОСОБА_1