КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 листопада 2022 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18.11.2022 задоволено клопотання прокурора першого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , та змінено запобіжний захід, застосований до підозрюваного ОСОБА_7 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги або/та необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги, до 16.01.2023 включно.

Цією ж ухвалою зобов`язано підозрюваного ОСОБА_7 виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із населеного пункту де він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або зміну роботи; утриматися від спілкування із підозрюваними та свідками у кримінальному провадженні; прибувати за _______________________________________________________________________________________

Справа № 757/32645/22-к Слідчий суддя - ОСОБА_8

Апеляційне провадження № 11-сс/824/4781/2022 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

першою вимогою до слідчого, прокурора та суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи що дають право на виїзд України чи в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладено на слідчого у кримінальному провадженні.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді, та залишити без задоволення клопотання прокурора.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисник зазначав, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків слідчого судді, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Апелянт вказував на відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, викладені у клопотанні прокурора твердження про можливість переховування ОСОБА_9 від органів досудового розслідування та суду, спростовуються тим, що під час проведеного обшуку, за місцем проживання ОСОБА_9 було вилучено його закордонний паспорт громадянина України, що унеможливлює йому виїзд за територію України.

Крім того, ОСОБА_10 є учасником бойових дій на сході України, у складі сил Антитерористичної операції, а тому виїзд на непідконтрольні Україні території є неможливим.

Прокурор при обґрунтуванні наявності ризиків безпідставно посилається на нібито причетність підозрюваного до вчинення збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, однак, як убачається із клопотання прокурора та повідомлення про підозру, ОСОБА_9 про підозру у вчиненні дій, передбачених ст. 307 КК України, або будь-яких інших кримінальних правопорушень, передбачених Розділом XIII Кримінального кодексу України, не повідомлялось

Органом досудового розслідування не доведено неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів.

ОСОБА_10 не має змоги жодним чином вплинути на хід досудового розслідування шляхом знищення тих чи інших речових доказів та здійснювати тиск на свідків, оскільки органом досудового розслідування виконано фактично весь обсяг необхідних слідчих дій, проведено низку негласних слідчих (розшукових) дій, допитано значну кількість осіб, які є свідками можливого вчинення кримінальних правопорушень, та проведено обшуки, тобто фактично всі належні речові докази, які орган досудового розслідування вважав за необхідно вилучити, вже перебувають у матеріалах кримінального провадження.

ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, на його утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має дружину та матір пенсійного віку, яка потребує належного догляду, особливо в умовах воєнного стану, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не перебуває на обліку в лікарів нарколога/психіатра, за місцем реєстрації, де фактично мешкав до травня 2021 року, за місцем фактичного проживання та за місцем роботи характеризується позитивно.

Крім того, підозрюваний приймав активну участь у Антитерористичній операції на територіях Донецької та Луганської областей, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій, відповідно до чого має військовий досвід.

Також, апелянт звертав увагу на те, що у інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушеннях відсутня будь-яка майнова шкода фізичним та юридичним особам.

У доданих до клопотання прокурора матеріалах не міститься жодних доказів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує ризики, передбачені КПК України, а інші матеріали, що стосуються інкримінованих ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, по своїй суті є непрямим доказами, та не містять достатньої інформації, що може свідчити про ймовірність вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_13 .

Крім того, орган досудового розслідування, в порушення вимог п. 3 ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 184 КПК України, безпідставно послався на докази, які відсутні у матеріалах клопотання, зокрема заяву ОСОБА_14 про вчинення кримінального правопорушення, протокол допиту потерпілого ОСОБА_14 , протоколи впізнання за фотознімками за участі ОСОБА_14 , заяву ОСОБА_15 про вчинення кримінального правопорушення, протокол допиту потерпілого ОСОБА_15 , протоколи впізнання за фотознімками за участі ОСОБА_16 , заяву ОСОБА_17 про вчинення кримінального правопорушення; протокол допиту потерпілого ОСОБА_17 , протоколи впізнання за фотознімками за участі ОСОБА_17 , протокол проведення НСРД зняття інформації з транспортних-телекомунікаційних мереж, відносно ОСОБА_18 15.09.2021, протокол проведення НСРД зняття інформації з транспортних-телекомунікаційних мереж, відносно ОСОБА_19 від 01.10.2021, протокол проведення НСРД зняття інформації з транспортних-телекомунікаційних мереж, відносно ОСОБА_20 від 30.09.2021, протокол проведення НСРД зняття інформації з транспортних-телекомунікаційних мереж, відносно ОСОБА_21 від 01.10.2021, протокол проведення НСРД зняття інформації з транспортних-телекомунікаційних мереж, відносно ОСОБА_22 від 01.10.2021, протокол проведення НСРД зняття інформації з транспортних-телекомунікаційних мереж, відносно ОСОБА_23 від 01.10.2021, протокол проведення НСРД зняття інформації з транспортних-телекомунікаційних мереж, відносно ОСОБА_24 від 26.10.2021, протоколи допитів в якості свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , протоколи допитів осіб, відносно яких застосовані заходи безпеки - ОСОБА_28 та ОСОБА_29 .

Слідчим суддею не враховано те, що клопотання прокурора, всупереч вимог ч. 2 ст. 200 КПК України, не містить посилання на обставини, що сприяють зміні запобіжного заходу та які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, станом на 22.09.2022, а також посилання на обставини, які існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Також, прокурор у клопотанні про зміну запобіжного заходу ОСОБА_9 просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт та одночасно продовжити його на строк у 60 діб, що суперечить вимогам ст. 181, 184, 199 та 200 КПК України.

Слідчим суддею встановлено строк дії запобіжного заходу понад строки досудового розслідування, які складають 28 днів, зокрема строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000380 продовжено до 12 місяців, тобто до 23.11.2022, однак у доданих до клопотання прокурора матеріалах відсутні відомості щодо продовження чи зупинення строків досудового розслідування.

25.10.2022 стороною обвинувачення розпочато дії в порядку ст. 290 КПК України, однак, відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження не включається у строки досудового розслідування.

Таким чином, строк досудового розслідування закінчується 23.11.2022.

Апелянт звертав увагу на те, що термін перебування ОСОБА_9 під вартою становив майже 12 місяців на стадії досудового розслідування.

На думку захисника, оскаржуване рішення є неправомірним та таким, що порушує права та законні інтереси підозрюваного ОСОБА_9 , у тому числі права на захист, а також створює умови правової невизначеності, що значно погіршує правове становище сторони захисту.

Крім того, апелянт вказував на те, що у місті Києві впродовж 23-25.11.2022 введено екстрені та аварійні відключення електроенергії, що унеможливлювало вчасну підготовку апеляційної скарги та її направлення на адресу Київського апеляційного суду, а тому строк пропущено з поважних причин.

20.12.202 від захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких просив скасувати ухвалу слідчого судді, залишити без розгляду клопотання прокурора, та обрати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у межах строку досудового розслідування.

У доповненнях апелянт зазначав, що серед матеріалів, яким обґрунтовується клопотання сторони обвинувачення про зміну запобіжного заходу, не міститься жодних доказів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує ризики, передбачені КПК України, а інші матеріали, що стосуються інкримінованих ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, по своїй суті є непрямим доказами, та не містять достатньої інформації, що можуть свідчити про ймовірність вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_13 .

Крім того, сторона обвинувачення у своєму клопотанні посилається на низку доказів, які відсутні у матеріалах, долучених до клопотання, що залишилось поза увагою слідчого судді.

Клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу ОСОБА_9 не відповідає вимогам ч. 2 ст. 200 КПК України, а отже з цих підстав не може підлягати задоволенню. Кримінальним процесуальним кодексом України не встановлено право сторони обвинувачення звертатися із клопотанням про зміну запобіжного заходу та одночасно просити продовження такого запобіжного заходу, який ще не змінено.

Інші доводи, викладені в доповненнях до апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 аналогічні доводам, які містяться в раніше поданій ним апеляційній скарзі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу з доповненнями та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги з доповненнями та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга з доповненнями захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно ст. ст. 7, 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 1402-VIII від 02.06.2016, кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 113 КПК України, будь-яка процесуальна дія під час кримінального провадження має бути виконана без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

До поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження належать об`єктивні обставини, що перешкодили поданню апеляційної скарги у визначені законом строки.

Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що копію вступної та резолютивної частини ухвали слідчого судді від 18.11.2022 вручено підозрюваному та його захиснику 18.11.2022.

Повний текст ухвали оголошено 22.11.2022 у відсутності учасників судового провадження, та належним чином завірену копію оскаржуваної ухвали направлено учасникам судового провадження 23.11.2022.

Апеляційну скаргу подано захисником ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 до поштового відділення 25.11.2022.

Як зазначив захисник ОСОБА_6 в апеляційній скарзі, обгрунтовуючи поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, у місті Києві впродовж 23-25.11.2022 введено екстрені та аварійні відключення електроенергії, що унеможливлювало вчасну підготовку ним апеляційної скарги та її направлення на адресу Київського апеляційного суду.

З урахуванням наведеного у сукупності, а також беручи до увагу ту обставину, що мотиви та обгрунтування прийнятого рішення захиснику стало відомо після отримання повного тексту оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає обгрунтованими доводи захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, а відтак пропущений апелянтом процесуальний строк підлягає поновленню

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000380 від 19.05.2021 за ч. 2 ст. 127, ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 255, ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 369 КК України.

Згідно долучених до клопотання матеріалів, зокрема даних протоколу затримання від 13.11.2021, цього ж дня затримано ОСОБА_7 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 127 КК України.

23.11.2021 ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру в участі у злочинній організації, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 255 КК України; в одержанні службовою особою неправомірної вигоди, для себе за вчинення та невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, та в інтересах третіх осіб будь-якої дії з використанням наданого службового становища, за попередньою змовою групою осіб, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 368 КК України; в катуванні, тобто умисному заподіянні морального страждання шляхом нанесення інших насильницьких дій з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, у тому числі отримати від нього визнання у скоєнні дій у яких він підозрюється, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 127 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24.11.2021 щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави строком на 60 діб, до 21.01.2022 включно.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.02.2022 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000380 до 6 місяців, тобто до 23.05.2022.

У подальшому ухвалами слідчих суддів Печерського районного суду міста Києва від 17.02.2022, 07.04.2022, 27.07.2022, 02.06.2022, 22.09.2022 строк тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою продовжувався, востаннє - строком до 20.11.2022.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05.04.2022 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000380 до 12 місяців, тобто до 23.11.2022.

Як зазначено у клопотанні прокурора, 25.10.2022 ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 368 КК України.

25.10.2022 підозрюваному ОСОБА_7 повідомлено про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000380 та надано доступ до матеріалів досудового розслідування.

18.11.2022 прокурор першого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням про зміну підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 60 днів, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18.11.2022 задоволено клопотання прокурора, та змінено запобіжний захід, застосований до підозрюваного ОСОБА_7 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги або/та необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги, до 16.01.2023 включно, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України, сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 200 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які:

1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу;

2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Змінюючи щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді триманні під вартою на цілодобовий домашній арешт, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 368 КК України, та обґрунтовано визнано доведеними вказані у клопотанні прокурора ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, слідчим суддею встановлено, що злочин, передбачений ч. 3 с. 255 КК України, в якому підозрюється ОСОБА_7 , є особливо тяжким, а відтак сукупний строк тримання його під вартою у межах даного кримінального провадження не повинен перевищувати дванадцяти місяців, та відповідно спливає 23.11.2022.

Врахувавши тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , ступінь суспільної небезпеки та їх наслідки, суворість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватості, конкретні обставини інкримінованих йому кримінальних правопорушень та дані про особу підозрюваного, а також взявши до уваги доводи прокурора про те, що у кримінальному провадженні № 0000380 необхідно провести ряд процесуальних заходів, спрямованих на продовження ознайомлення підозрюваних із матеріалами справи та направлення обвинувального акту до суду, слідчий суддя дійшов вірного висновку про необхідність зміни щодо підозрюваного запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

З наведених підстав, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді, та не убачає підстав для застосування щодо ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, оскільки, на переконання колегії суддів, саме запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту у даному випадку буде достатнім стримуючим засобом, та здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на недоведеність наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є безпідставними, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування та зміни запобіжного заходу, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Перевіряючи доводи клопотання сторони обвинувачення на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні зазначених кримінального правопорушень, особу підозрюваного та конкретні обставини кримінального провадження.

Доводи апелянта про те, що у ОСОБА_7 в ході обшуку було вилучено закордонний паспорт, та він є учасником бойових дій на сході України, що на думку захисника, унеможливлює виїзд підозрюваного за кордон або на непідконтрольні Україні території, не спростовують висновок слідчого судді про існування ризику переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду, оскільки вищенаведені обставини не свідчать про відсутність у ОСОБА_7 можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду на території України, у випадку застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу.

Колегія суддів вважає необгрунтованими посилання захисника на відсутність ризику незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні з тих підстав, що органом досудового розслідування уже допитано значну кількість осіб у провадженні. Вказаний ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та потерпілих та дослідження їх судом.

Посилання апелянта на те, що при обгрунтуванні ризиків прокурором у клопотанні слідчого наголошується на причетності підозрюваного ОСОБА_9 до вчинення дій щодо нібито збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, які йому не інкриміновані, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки, як убачається із даних оскаржуваної ухвали, вищенаведені обгрунтування прокурора не були покладені в основу ухвали слідчого судді про зміну запобіжного заходу.

Доводи захисника в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, має дружину та матір пенсійного віку, приймав участь у Антитерористичній операції, раніше не судимий, за місцем реєстрації, місцем фактичного проживання та місцем роботи характеризується позитивно, були враховані слідчим суддею під час розгляду клопотання прокурора, проте не є достатньою підставою для застосування щодо ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж цілодобовий домашній арешт.

Посилання захисника на недостатність долучених до клопотання доказів для висновку про причетність ОСОБА_7 до інкримінованих йому злочинів колегія суддів вважає безпідставними, оскільки слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 368 КК України.

При цьому, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності, належності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Сукупність долучених до клопотання доказів на даній стадії досудового розслідування є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, в яких він підозрюється.

Доводи апелянта про те, що слідчий суддя помилково визначив підозрюваному строк запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту до 16.01.2023, тобто поза межами строку досудового розслідування, який було продовжено лише до 23.11.2022, є безпідставними.

Так, як убачається із матеріалів судового провадження, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05.04.2022 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000380 до 12 місяців, тобто до 23.11.2022 /том 3, а.с. 91/.

Таким чином, кінцевою датою строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000380 було визначено 23.11.2022.

25.10.2022 підозрюваному ОСОБА_7 та його захиснику ОСОБА_6 вручено повідомлення про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000380 та надано доступ до матеріалів досудового розслідування, що підтверджується особистим підписом підозрюваного та його захисника про вручення їм вказаного повідомлення /том 3, а.с. 96/.

Відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 КПК, не включається у строки досудового розслідування.

Як убачається із правового висновку, викладеного у постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 28.09.2021 у справі №758/12538/20, період з моменту повідомлення сторони захисту про завершення досудового розслідування у порядку, визначеному ст. 290 КПК, та відкриття матеріалів провадження для ознайомлення у строки досудового розслідування не включається. У строк досудового розслідування не включається весь період часу з моменту направлення або безпосереднього вручення такого повідомлення стороні захисту про завершення досудового розслідування до моменту закінчення ознайомлення цієї сторони з матеріалами досудового розслідування.

Таким чином, у даному судовому провадженні, з моменту вручення підозрюваному та його захиснику повідомлення в порядку ст. 290 КПК до закінчення строку досудового розслідування залишалося 29 днів (з 25.10.2022 по 23.11.2022), які у відповідності до ч. 5 ст. 219 КПК України не включаються у строк досудового розслідування, та розпочнуть свій перебіг з моменту закінчення ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування.

Ураховуючи, що станом на день розгляду клопотання прокурора про зміну підозрюваному ОСОБА_7 строку запобіжного заходу, судове провадження не містило відомостей про закінчення ознайомлення стороною захисту з матеріалами досудового розслідування, та, відповідно про продовження перебігу строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, то слідчий суддя, врахувавши доводи прокурора про необхідність проведення ряду процесуальних дій у кримінальному провадженні, дійшов обгрунтованого висновку про продовження підозрюваному строку запобіжного заходу на 60 днів до 16.01.2023.

Крім того, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про невідповідність клопотання прокурора вимогам ст. 181, 184, 199 та 200 КПК України, з посиланням на те, що прокурор у клопотанні про зміну запобіжного заходу ОСОБА_9 просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт та одночасно продовжити його на строк у 60 діб.

Виходячи із системного аналізу положень КПК України та враховуючи вимоги ст. 181 КПК України, поняття «застосування запобіжного заходу» охоплює не тільки його обрання, але й випадки зміни запобіжного заходу, коли суд обирає інший захід. Вказане узгоджується і з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 28.03.2019, справа № 286/1695/18.

Ураховуючи обставини кримінального провадження, та те, що строк дії попереднього запобіжного заходу у виді тримання під вартою було продовжено до 20.11.2022, колегією суддів не встановлено порушень вимог кримінального процесуального закону при зверненні прокурора до слідчого судді із клопотанням та при постановленні слідчим суддею ухвали про зміну підозрюваному запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт строком до 16.01.2023.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 193, 200, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Клопотаннязахисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити, та поновити строк апеляційного оскарження ухвали Печерського районного суду міста Києва від 18 листопада 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 листопада 2022 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_30 ОСОБА_31