Справа № 461/5376/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/70/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 20 грудня 2022 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України,-

з участю: прокурора ОСОБА_8

в с т а н о в и л а:

цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання: за ч. 3 ст. 15 - ч. 2 185 КК України - 3 (три) роки 8 (вісім) місяців позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 13.05.2022 р. більш суворим за цим вироком, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного судом покарання із випробуванням та визначено 3 (три) роки іспитового строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

За вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 , 26.06.2019 р., приблизно 13 год. 22 хв., перебуваючи у приміщенні магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод», що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Чайковського, 31, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав з прилавку «ІКРУ ЛОСОС ЗЕРН GREEN Ж/Б 130 г КЛАСИЧНИЙ ПОСОЛ» 1 шт., вартістю 197 грн. 08 коп., а також «ІКРУ ЛОСОС ЗЕРН RED Ж/Б 130 г КЛАСИЧНИЙ ПОСОЛ» 1 шт., вартістю 194 грн. 16 коп., чим заподіяв ТзОВ ТВК «Львівхолод» матеріальну шкоду на загальну суму 391 грн. 24 коп.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_7 , 29.06.2019 р., приблизно 18 год. 20 хв., перебуваючи у приміщенні магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод», що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Шептицьких, 43, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав з прилавку «Філе Сьомги» в кількості 5 шт., вагою по 130 г кожне, чим заподіяв ТзОВ ТВК «Львівхолод» матеріальну шкоду на загальну суму 359 грн. 50 коп.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_7 , 18.07.2019 р., приблизно 17 год. 50 хв., перебуваючи у приміщенні магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод», що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Шпитальна, 1, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав з прилавку 5 шоколадок «Мілка орео», вартістю без ПДВ 58,29 грн. кожна, 6 шоколадок «Мілка карамель», вартістю без ПДВ 58,29 грн. кожна, чим заподіяв ТзОВ ТВК «Львівхолод» матеріальну шкоду на загальну суму 641 грн. 51 коп., після чого покинув приміщення вказаного магазину та розпорядився вказаним майном ТзОВ ТВК «Львівхолод» на власний розсуд

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_7 , 01.09.2019 р., приблизно 15 год. 47 хв., перебуваючи у приміщенні магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод», що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Б.Хмельницького, 17, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав з прилавку 6 шоколадок «Мілка орео», закупівельною вартістю 58,29 грн. кожна, чим заподіяв ТзОВ ТВК «Львівхолод» матеріальну шкоду на загальну суму 349 грн. 74 коп., після чого покинув приміщення вказаного магазину та розпорядився вказаним майном ТзОВ ТВК «Львівхолод» на власний розсуд

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_7 , 07.09.2019 р., о 17 год. 04 хв., перебуваючи у приміщенні магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод», що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Шота Руставелі, 40, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав з прилавку десять шоколадних яєць «Кіндер Джой Е1 Ферреро», вартістю 25 грн. 15 коп. кожне, однак свій злочинний умисел не довів до кінця з причин що не залежали від його волі, оскільки його дії були викриті працівниками даного магазину.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України.

На вказаний вирок суду заступник керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Галицького районного суду м. Львова від 20.12.2022 щодо ОСОБА_7 у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність змінити в частині призначення покарання за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі; за ч.2 ст.185 КК України - 4 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, вважати ОСОБА_7 засудженим до покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 13.05.2022 р. більш суворим за цим вироком, вважати ОСОБА_7 засудженим до остаточного покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України вважати ОСОБА_7 звільненим від відбування покарання із іспитовим строком 3 роки.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції, всупереч вимогам ч.3 ст.68 КК України, призначив ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді 3 років 8 місяців позбавлення волі, що є більшим від двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією цієї статті, внаслідок чого допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

При апеляційному розгляді прокурор підтримав апеляційну скаргу, з наведених у ній мотивів, та просив таку задоволити.

Заслухавши доповідача, пояснення присутніх учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Частиною 1 ст. 404 КПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, за обставин, встановлених судом першої інстанції та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Водночас, колегія суддів погоджується з доводами прокурора в апеляційній скарзі про те, що вирок Галицького районного суду м. Львова від 20 грудня 2022 року щодо ОСОБА_7 підлягає зміні у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання за ч. 3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

Так, положеннями ч. 3 ст. 68 КК України визначено, що за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Таким чином, вимоги ч. 3 ст. 68 КК України обмежують максимальний розмір покарання, який може бути призначений за незакінчений злочин. Ця норма має імперативний характер і тому суд зобов`язаний її дотримуватися у всіх випадках призначення покарання за замах на злочин.

ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, тобто у вчиненні незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Санкцією ч. 2 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Отже, з урахуванням положень ч.3 ст. 68 КК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, ОСОБА_7 могло бути призначено покарання виді позбавлення волі на строк не більше 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Проте цих вимог кримінального закону під час розгляду справи судом першої інстанції дотримано не було.

Зокрема, як убачається з вироку місцевого суду, за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, суд призначив ОСОБА_7 покарання у виді 3 років 8 місяців позбавлення волі, що є більшим від двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією цієї статті.

За таких обставин при призначенні покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а тому, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, вирок суду в частині призначеного ОСОБА_7 покарання підлягає зміні.

Висновок суду першої інстанції про застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 положень ст.75 КК України та покладених на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язків в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється, а тому в цій частині вирок суду не переглядається.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора є обґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає до задоволення, а вирок суду в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407,409,419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 , задовольнити.

Вирок Галицького районного суду м. Львова від 20 грудня 2022 року щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання - змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі; за ч.2 ст.185 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, вважати ОСОБА_7 засудженим до покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 13 травня 2022 року більш суворим за цим вироком, вважати ОСОБА_7 засудженим до остаточного покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України вважати ОСОБА_7 звільненим від відбування покарання із іспитовим строком 3 роки з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, у той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий

Судді