Справа №293/553/19
Провадження № 1-кп/293/55/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000301 від 26.07.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, непрацюючої, пенсіонерки, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вищезазначене кримінальне провадження.

В судовому засіданні обвинувачена просила суд закрити кримінальне провадження проти неї на підставі ст. 49 КК України, тобто у зв`язку із закінченням строку давності.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти закриття кримінального провадження з підстав зазначених обвинуваченою.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась. Представник потерпілої подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Так, згідно обвинувального акта 25.07.2018 близько 15:15 год. ОСОБА_3 та ОСОБА_5 перебували на присадибній земельній ділянці, що за адресою: АДРЕСА_1 , де між останніми на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 тримаючи в своїй правій руці дерев`яну палицю нанесла нею один удар ОСОБА_5 в область чола справа, після чого нанесла потерпілій ще один удар палицею в область обличчя справа та один удар по лівій верхній кінцівці, від нанесення яких ОСОБА_5 не втрималась на ногах та впала на землю.

В результаті злочинних дій ОСОБА_3 , умисно спричинила ОСОБА_5 тілесні ушкодження у виді черепно-мозкової травми у вигляді забійної рани на чолі справа, синця на обличчі, струсу головного мозку, синця на лівій верхній кінцівці, які відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.2 ст. 125 КК України, які виразились в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, потерпілій ОСОБА_5 .

Суд, вислухавши клопотання обвинуваченої, думку прокурора, дослідивши обвинувальний акт, роз`яснивши наслідки закриття провадження за вказаних обставин, дійшов до такого висновку.

Відповідно до ч. 1ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частина 2 ст. 284 КПК України передбачає, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: - закінчення встановлених ч. 1 ст.49 та ст.106 КК України строків; - відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2-4 ст. 49 ККУкраїни).

Процесуально - правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: - притягнення особи як обвинуваченого; - згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284,288 Кримінального процесуального кодексу України).

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, 25.07.2018.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України на момент вчинення кримінального правопорушення, цей злочин був злочином невеликої тяжкості, за яке передбачено покарання у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправних робіт на строк до одного року, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

Законодавцем було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» згідно з яким були внесені зміни до ст. 12 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 12 КК України: кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України: кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Відповідно до санкції ч.2 ст. 125 КК України на сьогодні кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 125 КК України є кримінальним проступком.

Згідно ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, минуло три роки.

Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинено, тобто, згідно обвинувального акту 25.07.2018.

Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила кримінальне правопорушення певної тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

З огляду на наведене, на час судового розгляду у кримінальному провадженні і розгляду клопотання обвинуваченої, закінчився трирічний строк давності, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.49 КК України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).

Судом встановлено, що обвинувачена цілком розуміє підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень, наполягала на закритті провадження, відповідно до ст. 49 КК України.

Дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченої, що є недопустимим.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання обвинуваченою та те, що кримінальне правопорушення за яким обвинувачується остання є проступком, та з моменту скоєння кримінального правопорушення (проступку) минуло понад три роки, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд дійшов до переконання, що клопотання обвинуваченої про закриття кримінального провадження за спливом строків притягнення до кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак клопотання обвинуваченої слід задовольнити та звільнити її від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, закривши відносно неї кримінальне провадження за ч.2 ст. 125 КК України.

Цивільний позов потерпілої, прийнятий до спільного розгляду з кримінальним провадженням , суд залишає без розгляду.

Так, відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно роз`яснень, які містяться у п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 року №3 "Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна" у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченій на досудовому слідстві та під час розгляду справи у суді не обирався.

Керуючись ст.ст. 12, 44, 49, ч.2 ст. 125 КК України, ст.ст. 284-286, 288, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п.2 ч.1 ст. 49 Кримінального кодексу України.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000301 від 26.07.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, закрити.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 , пред`явлений до обвинуваченої ОСОБА_3 залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Суддя Євген БРУХОВСЬКИЙ