УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року місто Київ

Слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_2, при секретарі ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення

В С Т А Н О В И Л А

В провадження слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_2 надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 08.09.2022.

У своїй скарзі заявник зазначає, що до Державного бюро розслідувань подано заяву про кримінальне правопорушення від 08.09.2022, №943.

Однак наразі відсутнє підтвердження, що відомості за вказаною заявою внесені до ЄРДР.

У зв`язку з чим ініціатор скарги просить слідчого суддю зобов`язати уповноважену особу Державного бюро розслідувань внести відомості до ЄРДР на підставі його заяви від 08.09.2022, №943.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, у своїй скарзі просив здійснювати розгляд за його відсутності.

Уповноважена особа Державного бюро розслідувань в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду скарги, на електронну адресу суду від старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4, скеровано листа з додатками, у якому зазначено, що заява ОСОБА_1 від 08.09.2022 № 943 надходила до Державного бюро розслідувань двічі: з супрровідним листом Офісу Генерального прокурора (вх. №21840-22 від 16.09.2022) та зі скриньки (вх. №3101 зкп). Листами Державного бюро розслідувань від 20.09.2022 №3101 зкп/10-5-02-01-9601/22 та від 21.09.2022 №21840-22/10-05-02-9674/22 вказани дублікати заяви направлені до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, для розгляду в межах чинного законодавства, про що заявник був проінформований. Таким чином уповноваженими слідчими на розгляд заяви ОСОБА_1 від 08.09.2022 №943 є слідчі Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві. Тому просив залишити скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність слідчих ДБР, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою скаржника від 08.09.2022 №943, без розгляду та провести судове засідання без участі слідчого.

Слідча суддя, дослідивши матеріали скарги, вважає, що наявні підстави для її задоволення.

Слідчою суддею встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Державного бюро розслідувань із заявою про вчинення кримінального правопорушення від 08.09.2022, №943.

Однак, всупереч вимогам ст. 214 КПК України, відомості за вказаною заявою не було внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Пунктом першим частини першої статті 303 КПК України, визначено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального провадження, до яких, серед іншого, віднесена охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення того, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

Відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам, до яких віднесені законність (ст. 9 КПК України), змагальність (ст. 22 КПК України) та диспозитивність (ст. 26 КПК України).

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України).

Відповідно до положень ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

За змістом цієї норми, обов`язок прийняти та зареєструвати заяву або повідомлення про кримінальні правопорушення покладено на слідчого, дізнавача, прокурора та інших службових осіб, що уповноважені на їх прийняття.

Кримінально-процесуальним законодавством не встановлено порядок та зміст викладу відомостей про кримінальні правопорушення в заявах або повідомленнях. Проте, надаючи оцінку таким відомостям, прокурор, дізнавач, слідчий, за змістом ст. 214 КПК України, повинні переконатися у наявності в них даних, що вказують на об`єктивні ознаки підготовки, вчинення, приховування кримінального правопорушення.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідунь, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви ОСОБА_1 про кримінальне правопорушення.

За ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, може бути зокрема, про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи зазначене, дослідивши матеріали скарги слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що в порушення вимог ст. 214 КПК України станом на час розгляду скарги в суді, відомості за заявою ОСОБА_1 від 08.09.2022, №943 року про кримінальне правопорушення, уповноваженими особами Державного бюро розслідувань не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розслідування не розпочиналось.

В той же час, у задоволенні іншої частини скарги слід відмовити, враховуючи, що порушені питання виходять за межі компетенції слідчого судді під час вирішення вказаної категорії скарг.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 7, 214, 303-307 КПК України, слідча суддя

У Х В А Л И Л А

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Державного бюро розслідувань внестидо ЄРДР відомості на підставі заяви ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення від 08.09.2022, № 943 розпочати досудове розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В інший частині скаргу залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Слідча суддя ОСОБА_2