Справа № 953/6322/22
н/п 1-кс/953/4516/22
"09" листопада 2022 р. м.Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
09 листопада 2022 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 , в якому просила в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України застосувати стосовно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Слідчий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила залишити клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу без розгляду.
Оскільки учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.
Слідчий суддя дослідивши матеріали та заяву слідчого про залишення клопотання без розгляду дійшов такого висновку.
Згідно зі ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Положеннями ч. 2 ст. 189 КПК України передбачено, що клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання.
Правилами ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України затверджено принцип диспозитивності, за яким сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
З аналізу положень ст.26 КПК України слідчий суддя приходить до висновку, що звертатися до слідчого судді під час досудового розслідування із клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу є правом сторони кримінального провадження.
Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, якими серед інших є засади змагальності та диспозитивності, в тому числі і принцип аналогії закону.
У відповідності до принципу диспозитивності кримінального провадження сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.
Положеннями КПК України не врегульовано наслідки відмови слідчого від поданого ним клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу або залишення без розгляду. Водночас, враховуючи, що використання слідчим його прав, наданих чинним законодавством України, у тому числі прав, передбачених КПК України, є його правом, відмова від поданого клопотання або залишення без розгляду за його заявою чи клопотанням не призводить до порушення його прав та інтересів та не порушує прав та інтересів інших осіб.
З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність залишення клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу без розгляду, оскільки слідчий скористався своїм процесуальним правом звернутися до суду з відповідною заявою.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 26, 188, 189, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1 о