Провадження № 1-кп/752/549/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

в ході судового розгляду в приміщенні суду в м. Києві кримінального провадження № 0004771, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Харліївка, Попільнянського району Житомирської області, громадянки України, не працюючої, не заміжньої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, обвинуваченої за ч.2 ст. 190; ч.1 ст. 366 КК України,

з участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченої ОСОБА_5 ;

потерпілої ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

04.09.2017 у невстановлений досудовим розслідуванням час першої половини дня, ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні Голосіївського районного в м. Києві центра соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації за адресою: м. Київ, Голосіївський район, вул. Маричанська, 5, всупереч покладених на неї посадових обов`язків фахівця із соціальної роботи II категорії відділу соціальної роботи Голосіївського районного в м. Києві центра соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, маючи на меті заволодіти чужим майном шляхом обману, повідомила по телефону клієнту Центра як багатодітній родині ОСОБА_6 про можливість участі в програмі «Поліпшення житлових умов», яка насправді не була затверджена та не існувала в Голосіївській районній в м. Києві державній адміністрації, переслідуючи насправді корисливий мотив.
Будучи введеною в оману протиправними діями ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_6 разом з чоловіком ОСОБА_7 , 08.09.2017 у невстановлений досудових розслідуванням час першої половини дня, прийшли до приміщення Голосіївського районного в м. Києві центра соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , де на пропозицію ОСОБА_5 щодо участі у програмі «Поліпшення житлових умов», передали їй власні грошові кошти 75 000 грн. як внесок на житло по зазначеній Програмі, а також 5 000 грн. як благодійний внесок за житло, якими ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману, чим завдала потерпілим значної шкоди на суму 80 000 грн.
Тобто, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 190 КК України, - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілим,
Крім того, ОСОБА_5 08.09.2017 у невстановлений досудовим розслідуванням час першої половини дня, знаходячись у приміщенні Голосіївського районного в м. Києві центра соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації за адресою: м. Київ, Голосіївський район, вул. Маричанська, 5, з метою прикриття своєї злочинної діяльності щодо заволодіння грошовими коштами потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в сумі 80 000 грн., а також створення уяви про їх внесення для участі в неіснуючій програмі «Поліпшення житлових умов», будучи службовою особою склала завідомо неправдиві офіційні документи, а саме квитанції до прибуткового касового ордеру № 2 від 08.09.2017 про прийняття від ОСОБА_7 коштів в сумі 5 000 грн. як благодійного внеску та квитанції до прибуткового касового ордера № 3 без дати про прийнятті від ОСОБА_7 коштів в сумі 75 000 грн. як внеску на житло по програмі «Поліпшення житлових умов», які підписала замість головного бухгалтера та поставила печатку спостережної комісії Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, якою володіла як заступник голови Комісії, після чого видала їх ОСОБА_7 .
Тобто, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 366 КК України, складання службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.
Обвинувачена ОСОБА_5 , яка повністю визнала себе винною, звернулася до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності та закриття провадження.
Більше того, після роз`яснення ОСОБА_5 наслідків які настають в разі закриття провадження за нереабілітуючими обставинами, як в даному випадку, та продовження, в такому випадку, існування обов`язку, за наявності підстав, нести цивільну правову відповідальність, обвинувачена на такому звільненні наполягала.
Прокурор клопотання підтримала, відмітивши існування обставин які дають підстави звільнити обвинувачену ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за строками давності. Даними, які би свідчили про зупинення та переривання строків давності, сторона обвинувачення не володіє.
Потерпіла покладалася на розсуд суду.
Вислухавши сторони та потерпілу, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, суд надійшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
Як встановлено, 08.09.2017 року ОСОБА_5 вчинила кримінальні правопорушення передбачені ч.2 ст. 190 та ч.1 ст. 366 КК України.
Згідно ст. 12 КК України (в редакції на час вчинення), кримінальні правопорушення у вчиненні яких обвинувачується особа відносилися до категорії середньої та невеликої тяжкості.
Згідно ст. 49 КК України ( в редакції до 01.07.2020 року), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:
2) три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі;
3) п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.
Оскільки, згідно вимог ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння, зважаючи також на вимоги ст. 5 КК України, враховуючи, що з часу вчинення кримінальних правопорушень закінчилися строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 190 та ч.1 ст. 366 КК України, перебіг давності не зупинявся та не встановлено переривання перебігу давності, встановивши в ході судового розгляду, що діяння яке поставлено у провину обвинуваченій, дійсно мало місце, воно містить склад кримінальних правопорушень, а також враховуючи обставини того, що за наявності підстав, закриття провадження за строками давності не право, а обов`язок суду, - ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а кримінальне провадження закриттю.
Суд вважає за необхідне також відмітити, що на даний час, кримінальні правопорушення передбачені ч.2 ст. 190 та ч.1 ст. 366 КК України, класифікується як нетяжкі злочини, на які також поширюється 5 річний строк давності, згідно ст. 49 КК України.
Цивільні позови потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ,- залишити без розгляду, що не позбавляє їх права пред`явити їх в порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст.ст. 4,5,12,44,49 КК України, ч. 2 ст. 284, ст. 289, ст.369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_8 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 190 та ч.1 ст. 366 КК України, а кримінальне провадження, згідно ст. 49 КК України, закрити у зв`язку із закінченням строків давності.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ,- залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1