ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 09 листопада 2022 року про продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

за участю: обвинуваченого ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції)

захисника адвоката ОСОБА_6 ( в режимі відеоконференції) ,-

в с т а н о в и л а :

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини справи

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 09 листопада 2022 року клопотання прокурора задоволено та запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжено на 60 діб до 07 січня 2023 року включно.

Згідно наданих апеляційному суду матеріалів , у провадженні Київського районного суду м. Полтави перебувають матеріали кримінального провадження , внесені до ЄРДР за № 0001078 від 15.10.2021 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою обґрунтовується тим , що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не відпали і не змінилися, а розгляд кримінального провадження ще не завершився.

Задовольняючи клопотання прокурора , суд погодився з існуванням ризиків , передбачених ст.177 КПК України на які послався прокурор у своєму клопотанні і зазначив , що обмеження прав обвинуваченого на свободу є виправдним.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Адвокат в інтересах обвинуваченого в апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати та постановити нову , якою обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою , зокрема , домашній арешт , із застосуванням чи без електронних засобів контролю, посилаючись на те , що судом не враховано позитивні дані про особу обвинуваченого , наявність у нього постійного місця проживання. Посилається адвокат також на недоведеність заявлених прокурором ризиків.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити з наведених в ній підстав.

Мотиви суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю доповідача, думку обвинуваченого та його адвоката , вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення , в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що місцевий суд в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Встановлено , що у провадженні Київського районного суду м. Полтави перебувають матеріали кримінального провадження , внесені до ЄРДР за № 0001078 від 15.10.2021 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою , вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів провадження , суд врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, з врахуванням тяжкості злочину, інкримінованого ОСОБА_7 , та даних про особу обвинуваченого, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, на які посилається сторона обвинувачення, а тому обґрунтовано продовжив останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Правильним вважає колегія суддів висновки суду щодо продовження існування ризиків , на які посилається орган досудового розслідування і які на даний час не зменшилися.

При цьому , судом у повній мірі досліджено обставини , за яких до обвинуваченого неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід.

З такими висновками погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Так, згідно з матеріалами провадження , ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків та офіційного зареєстрованого місця проживання не має , обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину , а тому , враховуючи тяжкість покарання , що йому загрожує , може переховуватися від суду та слідства.

Також, на переконання колегії суддів апеляційного суду , місцевим судом правильно враховано , що на даний час судовий розгляд ще триває та недопитано ряд свідків. А обвинувачений може впливати на свідків чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Ураховуючи зазначене, доводи , наведені в апеляції про відсутність доказів існування ризиків , передбачених статтею 177 КПК України, на думку колегії суддів , є безпідставними.

Як в судовому засіданні судом першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

В цьому контексті колегія суддів наголошує , що згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого виправдано наявністю конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011), а альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого.

Підсумовуючи наведене колегія суддів приходить до висновку , що рішення суду щодо ОСОБА_7 є правильним та тільки запобіжний захід у виді тримання під вартою може запобігти існуючим у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку повинуваченого та доводи апеляції адвоката жодним чином не спростовує вказаних висновків суду.

Істотних порушень норм КПК України , які могли б поставити під сумнів висновки суду щодо доцільності тримання обвинуваченого під вартою, колегією суддів не встановлено.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстави для його скасування та , відповідно , задоволення апеляції - відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України , колегія суддів Полтавського апеляційного суду ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення , а ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 09 листопада 2022 року про продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 без змін;

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4