УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2022 Справа №607/18705/22

Провадження 1кс/607/5913/2022

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001388 від 22 грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в межах кримінального провадження № 0001388 від 22 грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України (далі КК України) про накладення арешту на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 03 грудня 2022 року ТСЦ 5142 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Клопотання мотивоване тим, що дізнавачами СД Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001388 від 22 грудня 2022 року за фактом використання завідомо підроблених документів ОСОБА_3 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

В ході проведення 21 грудня 2022 року огляду місця події за адресою вул. Бродівська, 1, м. Тернопіль, дізнавачем СД Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 було виявлено та вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 03 грудня 2022 року ТСЦ 5142 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Надалі вищевказане посвідчення водія постановою дізнавача від 22 грудня 2022 року визнано речовим доказом.

На підставі викладеного, беручи до уваги, що вилучені під час огляду місця події речі та документи мають значення під час розслідування даного кримінального провадження, самостійно або в сукупності із іншими доказами мають суттєве значення для встановлення об`єктивної істини, оскільки зазначені речі є речовими доказами (предметом, знаряддями і засобами вчиненого) та в подальшому будуть піддані експертному дослідженню, прокурор просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, подав суду заяву, у якій просив клопотання про арешт розглянути за його відсутності, клопотання підтримав та просив задовольнити.

Власник посвідчення водія ОСОБА_3 у судовому засіданні щодо задоволення клопотання не заперечив.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши пояснення власника майна, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст. ст. 160166, 170174 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У відповідності до ч. ч. 13 ст. 642 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будьяка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінальноправового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будьякої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Стаття 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні дізнавача Тернопільського РУП ГУНП України в Тернопільській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001388 від 22 грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 21 грудня 2022 року у період 18 год. 10 хв. до 18 год. 30 хв. 21 грудня 2022 року проведено огляд місця події на вул. Бродівській, 1, м. Тернопіль, в ході якого виявлено та вилучено посвідчення водія НОМЕР_1 .

Постановою дізнавача сектору дізнання Тернопільського РУП ГУНП України в Тернопільській області ОСОБА_5 від 22 грудня 2022 року посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 03 грудня 2022 року ТСЦ 5142 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовим доказом та вирішено зберігати його при матеріалах кримінального провадження.

Відтак, слідчий суддя вважає, що дане клопотання підлягає задоволенню для збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

За таких обставин, зважаючи на те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт та яке вилучене 22 грудня 2022 року в ході огляду місця події має значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, в подальшому, може бути використане як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшла до переконання, що клопотання прокурора необхідно задовольнити, наклавши арешт на вищевказане майно шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування, яке, на думку слідчого судді, відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.

Одночасно слідчий суддя також роз`яснює, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 98, 167, 170 173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001388 від 22 грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України задовольнити.

Накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 03 грудня 2022 року ТСЦ 5142 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке вилучено 21 грудня 2022 року в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Тернопіль, вул. Бродівська,1.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню прокурором у цьому кримінальному провадженні.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено о 09 год. 00 хв. 28 грудня 2022 року.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду

Тернопільської області ОСОБА_1