Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 469/411/22
Провадження № 1-кп/945/345/23
УХВАЛА

15 березня 2023 року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ;

захисника ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

у підготовчому судовому засіданні в місті Миколаєві у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 146 КК України, -

встановив:

У провадженні Миколаївського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 квітня 2022 року за № 0000044 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 146 КК України.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 09 серпня 2022 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 146 КК України призначено до підготовчого судового засідання.

У підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження проти призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечували.

Заслухавши прокурора, захисника, обвинуваченого, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з таких підстав.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Угод укладених у кримінальному провадженні до суду не надійшло. Підстав для повернення обвинувального акта прокурору, а також підстав для закриття кримінального провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового розслідування не вбачається. Кримінальне провадження підсудне Миколаївському районному суду Миколаївської області.

Судове засідання, з урахуванням принципу гласності та відкритості, належить проводити відкрито. Обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, судом не встановлені.

Склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді є таким: прокурор, потерпілий, обвинувачений, захисник.

Таким чином, в наявності достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

З урахуванням того, що, відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, і нижня межа санкції одного з таких злочинів, перевищує п`ять років позбавлення волі, то досудова доповідь у даному випадку не складається.

Одночасно з обвинувальним актом до суду подано цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 та ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, у зв`язку зі смертю ОСОБА_6 .

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 127 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що цивільний позов ОСОБА_6 слід прийняти до розгляду.

У підготовчому судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , мотивуючи це продовженням існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 заперечували проти клопотання та вказували на те, що обвинувачений вже тривалий час перебуває під домашнім арештом та його не порушував, а також на те, що обвинувачений ОСОБА_5 має намір, у зв`язку з роботою, виїхати на полігон.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд дійшов такого.

Під час досудового розслідування ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який, під час судового розгляду, було змінено на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, без застосування електронних засобів контролю, і в подальшому його продовжено. Наразі судом обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без застосування електронних засобів контролю, з забороною не залишати місце постійного проживання, без дозволу суду, у період часу з 20 години до 06 години наступного дня, з покладенням низки обов`язків.

Згідно з положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Розглядаючи в порядку, визначеному ч. 3 ст. 315 КПК України, клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_5 , суд враховує обставини щодо особи обвинуваченого, його стану здоров`я, сімейного стану та трудової діяльності, які вже були встановлені судом в ухвалах про зміну запобіжного заходу та про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а також його продовження. Доказів на підтвердження заперечень проти клопотання про продовження запобіжного заходу стороною захисту суду не надано.

При цьому, за результатами розгляду клопотання суд все ще вбачає з боку обвинуваченого ОСОБА_5 існування ризиків, визначених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, які ще не допитані у судовому засіданні у даному кримінальному провадженні, а також його продовження.

За викладених обставин суд дійшов висновку про можливість подальшого застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 домашнього арешту, і такий запобіжний захід є необхідним за конкретних обставин вказаного кримінального провадження, при цьому встановлені у судовому засіданні ризики є суттєвими, продовжують існувати, і на даний час їм запобігти в умовах застосування до ОСОБА_5 іншого більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт неможливо.

У зв`язку з викладеним суд вважає, що для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 , відносно обвинуваченого слід продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Крім цього, у судовому засіданні захисник ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про витребування документів, а саме із бази даних Єдиний реєстр досудових розслідувань відомостей про призначених слідчих, прокурорів, які містяться в Русі провадження, оскільки захисником було зроблено запит, що підтверджено документально, однак прокурором відмовлено в задоволенні такого запиту.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки він не є розпорядником Єдиного реєстру досудових розслідувань, а ним є Офіс Генерального прокурора; також вказує на те, що інформація з реєстру не є доказом у кримінальному провадженні.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 2 ст. 315 КПК України з метою підготовки до судового розгляду суд розглядає клопотання учасників судового провадження про витребування певних речей чи документів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5, 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Статтею 84 КПК України визначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

На підставі вказаних норм кримінально-процесуального закону, суд не здійснює збирання доказів, а лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав, у тому числі і на збирання доказів, якщо сторони мають труднощі з реалізацією вказаного права.

Так, станом на дату проведення підготовчого судового засідання чинним є Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджений Наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року №298), яке визначає порядок формування та ведення Реєстру, а також надання відомостей з нього. Відповідно до пп. 4 п. 1 розділу І зазначеного Положення, власником і розпорядником Реєстру є держава в особі Офісу Генерального прокурора.

Володільцем інформації, що обробляється в Реєстрі, є Офіс Генерального прокурора. Власник надає інформацію з Реєстру з додержанням вимог КПК України та Закону України «Про захист персональних даних (п. п. 6 п. 4 Розділу І цього ж Положення).

Стороною захисту не подано суду доказів на підтвердження звернення до вказаної установи з метою отримання відомостей, про які йдеться в клопотанні.

За вказаних обставин, суд вважає, що у задоволенні клопотання захисника слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 194, 196, 314-316, 350, 369, ч. 1 ст. 370 КПК України, суд -

постановив:

Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 146 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 20 березня 2023 року на 15 годину 00 хвилин у приміщенні Миколаївського районного суду Миколаївської області.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

Прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_5 та ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди у сумі 15600 грн. та моральної шкоди у сумі 7500000 грн. з кожного, у зв`язку зі смертю ОСОБА_6 .

Цивільним відповідачам надіслати копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

У судове засідання викликати прокурора, потерпілого, цивільного позивача, обвинуваченого, цивільних відповідачів, захисника.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченого ОСОБА_5 , - задовольнити.

ОСОБА_5 продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, без застосування електронних засобів контролю, на два місяці.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенськ Миколаївської області, громадянина України, військовослужбовця військової служби за контрактом на посаді викладача кафедри організації розвідувально-інформаційної роботи та технічних засобів розвідки факультету підготовки спеціалістів військової розвідки та Сил спеціального призначення військової академії м. Одеса, майора, з вищою освітою, одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, такі обов`язки:

- не залишати місце постійного проживання без дозволу суду в період часу з 20 години до 06 години наступного дня;

- прибувати за кожною вимогою до Миколаївського районного суду Миколаївської області;

- не відлучатися з м. Одеса, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Дозволити ОСОБА_5 залишати місце проживання для переміщення та перебування у найближчому сховищі або укритті, під час оголошення повітряної тривоги на території м. Одеса.

Строк дії ухвали відносно ОСОБА_5 спливає 24 травня 2023 року (включно).

Органу Національної поліції, відповідно до вимог ч. 4 ст. 181 КПК України, негайно поставити на облік обвинуваченого ОСОБА_5 і повідомити про це суд.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про витребування доказів.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1