Справа № 201/9111/22
Провадження № 1-кс/201/3381/2022

16 листопада 2022 року м. Дніпро
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, маючого середню освіту, не одруженого, утриманців не маючого, не працюючого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
В судовому засіданні приймали участь:
- підозрюваний ОСОБА_5
Короткий виклад клопотання.
В рамках вказаного кримінального провадження повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Враховуючи наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просив застосувати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів з можливістю внесення застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб
Під час розгляду клопотання слідчий і прокурор підтримали клопотання з підстав, зазначених у ньому, просили клопотання задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечив, зазначив, що визнає вину, співпрацює зі слідством, має тісні соціальні зв`язки, намірів приховуватись не має, просив обрати йому цілодобовий домашній арешт із носінням браслету.
Захисник наголосив на відсутності ризиків, посилаючись на практику ЄСПЛ в частині запобіжних заходів. Просив у задоволенні клопотання відмовити та застосувати своєму підзахисному цілодобовий домашній арешт із носінням браслету.
Встановлені слідчим суддею обставини.
Вислухавши учасників судового процесу, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до наступних висновків.
24.02.2022 указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2119-IX від 15.03.2022 (реєстровий №259/22) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26.03.2022 строком на 30 діб. Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2212-IX від 21.04.2022 (реєстровий №259/22) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 25.04.2022 строком на 30 діб. Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 травня 2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 24.05.2022 строком на 90 діб. Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12 серпня 2022 року № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 23.08.2022 строком на 90 діб.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.10.2022 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 14:00 годин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період дії воєнного стану, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , в підсобному приміщенні, що було відчинено побачив будівельні інструменти, а саме перфоратор прямий «Dnipro-M RH-100», вартістю 2291,25 грн. шуруповерт «Dnipro-M CD-218q», вартістю 1204,17 грн., акумуляторний ударний гайковерт «Dnipro-M DTD-200BC Ultra», вартістю 2385,12 грн., що на праві власності належать ОСОБА_7 , які ОСОБА_5 визначив об`єктом свого злочинного посягання.
Далі ОСОБА_5 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій раптово виниклий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, повторно, шляхом вільного доступу, викрав будівельні інструменти, а саме перфоратор прямий «Dnipro-M RH-100», вартістю 2291,25 грн. шуруповерт «Dnipro-M CD-218q», вартістю 1204,17 грн., акумуляторний ударний гайковерт «Dnipro-M DTD-200BC Ultra», вартістю 2385,12 грн., що на праві власності належать ОСОБА_7 .
Після чого, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 , утримуючи при собі викрадене майно, покинув місце вчинення злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 5880 гривень 54 копійки.
Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, в період з 18:00 годин 19.10.2022 по 07:50 годин 20.10.2022 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період дії воєнного стану, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , побачив підсобне приміщення, котре призначене для зберігання електроінструментів, котрі належать ОСОБА_7 на праві власності.
Достовірно знаючи, що в складському приміщенні, доступу до котрого у нього не має, перебувають будівельні електроінструменти, ОСОБА_5 , визначив майно, котре знаходиться в цьому приміщенні, об`єктом свого злочинного посягання, та в нього раптово виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого приміщення, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.
Далі, ОСОБА_5 перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, повторно, в умовах воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, шляхом зламу навісного замка, що замикав двері складського приміщення, проник до вказаного приміщення, де побачив будівельні електроінструменти, а саме: пістолет для закльопок акумуляторний «CRG-S20Li», вартістю 7277,17 грн., гайковерт «Hilti», вартістю 4190,00 грн. акумуляторний ударний гайковерт «Dnipro-M DTD-200BC Ultra», вартістю 2385,12 грн. шуруповерт «Dnipro-M CD-182q», вартістю 983,33 грн., що на праві власності належать ОСОБА_7 .
Далі ОСОБА_5 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій раптово виниклий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, повторно, шляхом проникнення до іншого приміщення, викрав будівельні інструменти, а саме пістолет для закльопок акумуляторний «CRG-S20Li», вартістю 7277,17 грн., гайковерт «Hilti», вартістю 4190,00 грн. акумуляторний ударний гайковерт «Dnipro-M DTD-200BC Ultra», вартістю 2385,12 грн. шуруповерт «Dnipro-M CD-182q», вартістю 983,33 грн., що на праві власності належать ОСОБА_7 .
Після чого, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 , утримуючи при собі викрадене майно, покинув місце вчинення злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 14 835 гривень 62 копійки.
Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана із проникненням у інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець, м. Дніпропетровськ, громадянин України, не одружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 06.02.2014 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 186, ч. 1 ст. 186, ст. 70, 76 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнити з іспитовим строком на 2 роки;
- 30.12.2014 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначене покарання поглинути по вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.02.2014 та призначити кінцеве покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75, 104 КК України від відбуття покарання звільнити з іспитовим строком на 2 роки;
- 03.01.2017 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185, ч. 2 ст.121, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 7 років. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано 3 роки по Вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.12.2014 року до відбуття покарання 10 років позбавлення волі,-
Так, 16.11.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.
Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України за ступенем тяжкості є тяжким злочином за вчинення якого передбачене основне покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
Щодо обґрунтованої підозри.
На переконання слідчого судді, обґрунтованість підозри повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 ; протоколом огляду місця події від 29.10.2022 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 31.10.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 03.11.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 03.11.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 03.11.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 04.11.2022; протоколом огляду добровільної видачі за участю ОСОБА_5 від 04.11.2022; квитанціями з ломбарду «Онікс» на заставлене майно; документацією на викрадене майно; висновком експерта судово-товарознавчої експертизи № 2965 від 07.11.22; протоколом огляду диску з аудіо записами за участю ОСОБА_7 ; протоколом огляду диску з відео записами за участю ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 04.11.2022; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками з ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 08.11.2022; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками ОСОБА_13 .
Тим самим, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.
При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.
Отже, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно такої особи запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою.
При цьому, стороною захисту не зазначено обставин та не надано доказів на підтвердження існування таких обставин, які б очевидно та беззаперечно свідчили про непричасність підозрюваного ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру, або вказували на необґрунтованість повідомленої підозри.
Щодо існування ризиків.
Слідчий вказує на існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 частини 1 статті 177 КПК України.
Так, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК України).
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Як передбачено ст. 177 КПК України, підставою як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
На переконання слідчого судді ризики, заявлені слідчим, є доведеними і полягають у наступному:
- незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). Так, підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі, може здійснити спробу вплинути на зазначених осіб, з метою примушування їх до надання неправдивих свідчень чи висновків з метою уникнення кримінальної відповідальності. Підозрюваний знає місце проживання потерпілого, свідків та може здійснювати психологічний тиск та погрози на адресу осіб, які надали показання, які підтверджують вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення. Крім того, ОСОБА_5 вручене дане клопотання з додатками, серед яких є протоколи допиту потерпілого та свідків, в яких вказані їхні анкетні відомості, та підозрюваному вони стали відомі (місце проживання, контактні дані).
З огляду на викладене, в повному обсязі запобігти настанню вказаних ризиків у випадку застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.
У п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України прямо вказано, що при оцінці відповідних ризиків (перелічених у ч. 1 ст. 177 КПК) слід враховувати й, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною в інкримінованому правопорушенні. Подібна орієнтація законодавців та правозастосувачів зустрічається й у міжнародному праві. Так, у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Отож, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин, вчинений обвинуваченим. Тобто, чим більш сувора санкція передбачена за злочин, поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.
Отже слідчим суддею встановлено ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені п. 1,3,5 частини 1 статті 177 КПК України.
Слідчим суддею встановлена обґрунтованість підозри.
Крім того, слідчим суддею встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на сьогоднішній день існують.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, встановлено, що органу досудового розслідування дійсно необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій та враховується, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.
До того ж, слідчий суддя звертає увагу на обставини, передбачені ст. 178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу. Так, підозрюваний ОСОБА_5 , є молодим чоловіком, стан його здоров`я не потребує додаткового нагляду, не має міцних соціальних зв`язків (не має дружини, дітей, утриманців), проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, підозрюваний не має постійного місця роботи, не навчається, не має постійного джерела прибутку.
Матеріали кримінального провадження підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Таким чином, клопотання слідчого підлягає задоволенню. У зв`язку з чим в задоволенні клопотання захисника і підозрюваного про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із носінням браслету слід відмовити.
Щодо строку дії запобіжного заходу.
У відповідності до ст. 219 КПК України досудове розслідування може бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
В подальшому згідно з ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно з ч. 3 ст. 115 КПК України при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку. Відповідно до ч. 5 ст. 115 КПК України, при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою.
Тому, оскільки ОСОБА_5 повідомлено про підозру 16.11.2022, то досудове розслідування має бути закінченим до 16.01.2023 року, а тому саме до цього строку в межах 60 днів слідчий суддя може обрати запобіжний захід, тобто до 14 січня 2023 року включно.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно із ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Частиною 4 статті 183 КПК України передбачений вичерпний перелік, коли суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.
Однак, суд звертає увагу на те, що вищевказаною статтею законодавець надає право суду при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою чи його продовження не визначати розмір застави, однак дана стаття не є нормою прямої дії, тобто не містись обов`язкового характеру, а тому враховуючи те, що ОСОБА_5 хоча підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, останній співпрацює зі слідством, щиро розкаявся.
Враховуючи ті обставини, що застосування ч. 4 ст. 183 КПК України є правом, а не обов`язком суду, суд, з урахуванням вищенаведених ризиків, виходячи з того, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, має постійне місце проживання і міцні соціальні зв`язки, зареєстрований, а тому з метою надання підозрюваному права на альтернативний вид запобіжного заходу, суд вважає за доцільним визначити йому заставу у мінімальному розмірі, встановленому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.
Отже, розмір застави повинен, головним чином, визначатися виходячи з особи підозрюваного/обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховуючи той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки підозрюваного/обвинуваченого до слідчого або до суду суд достатнім стримуючим фактором для нього, щоб не здійснити втечу.
При цьому Європейський суд з прав людини також наголошує, що якщо на карту поставлене право на свободу, гарантоване статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, влада повинна приділяти питанню встановлення відповідного розміру застави таку ж увагу, якби це стосувалося обґрунтування необхідності тримання особи під вартою.
Визначаючи відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави, а також виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, враховуючи матеріальний стан підозрюваного, тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, дані, що характеризують його сособу і наявність вищезазначених ризиків, суд вважає, що застава у зазначених у п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмірах здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, покладених на неї обов`язків, тому у співстановленні з існуючими ризиками призначає заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ця сума, на думку суду, цілком здатною забезпечити виконання належної процесуальної поведінки підозрюваним та може гарантувати виконання ним покладених на нього обов`язків і зазначений розмір застави буде належною гарантією того, що у разі сплати його, ОСОБА_5 вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене та особу підозрюваного і встановлені ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне визначити заставу, яку підозрюваний чи інша особа має право у будь-який момент внести на спеціальний рахунок у порядку, визначеному КМУ, після чого може бути звільнений з-під варти, при цьому у випадку внесення застави суд покладає на нього певні обов`язки, а саме: не відлучатися із м. Дніпра без дозволу слідчого, прокурора або суду; прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; докласти зусиль для пошуку роботи; повідомляти суд про зміну місця свого проживання та роботи; за наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватись від спілкування з потерпілим, свідками і експертами у цьому кримінальному провадженні.
Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 176-178, 183-187, 193-194, 196-197, 205, 369-372, 392-393 КПК України -

Клопотання слідчого - задовольнити.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_5 про обрання останньому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із носінням браслету відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 14 січня 2023 року включно.
ОСОБА_5 взяти під варту в залі суду негайно.
ОСОБА_5 визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 52 000,00 грн, за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, ОСОБА_5 слід негайно звільнити з-під варти.
Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою-заставодавцем.
У разі внесення вказаної застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- не відлучатися із м. Дніпра без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;
- докласти зусиль для пошуку роботи;
- повідомляти суд про зміну місця свого проживання та роботи;
- за наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- утримуватись від спілкування з потерпілим, свідками і експертами у цьому кримінальному провадженні.
Вказані обов`язки, в разі внесення застави, покладаються на ОСОБА_5 строком на 2 місяці, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави.
У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовуються у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України (застава, домашній арешт, тримання під вартою) та може бути накладено грошове стягнення.
Роз`яснити, що за умисне невиконання ухвали суду передбачена відповідальність за ст. 382 КК України.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 .
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, але може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1