1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/1054/23 1-кс/335/390/2023
05 лютого 2023 року м. Запоріжжя
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, неодруженого, такого, що на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
05.02.2023 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 1 ЗРУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_8 , про обрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів.
Зокрема, досудовим розслідуванням встановлені обставини, що дають підстави підозрювати, що ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання особливо небезпечної психотропної речовини 4-МЕТИЛМЕТКАТИОН (мефедрон), яку відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 р. № 770, віднесено до категорії особливо небезпечних психотропних речовин, обіг якої заборонено, у невстановлених досудовим слідством особи, часі та місці, придбав полімерний пакет, який обмотаний клейкою стрічкою із вказаною особливо небезпечною психотропною речовиною, з метою подальшого збуту.
Після цьоого, зберігаючи при собі вищевказану особливо небезпечну психотропну речовину, ОСОБА_4 , з метою подальшого збуту, 03.02.2023, у невстановлений досудовим слідством час направився у Вознесенівський район м. Запоріжжя.
03.02.2023 в період часу з 13.35 годин по 14.24 години в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Запоріжжя, о. Хортиця, блокпост ЗП-07, у ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено полімерний згорток з невідомою речовиною, який упакований в картонну коробку із пояснювальним написом та підписами учасників.
Відповідно до висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/108-23/1555-НЗПРАП від 03.02.2023, у складі (зразок відібраний) наданої на дослідження кристалічної речовини білого кольору, вилученої 03.02.2023 в ході проведення ОМП у ОСОБА_4 , виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено 4-МЕТИЛМЕТКАТИНОН (мефедрон), маса якого складає 0,2847г (в перерахунку на основу).
О 14 годині 24 хвилин 03.02.2023 ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у тому, що вчинив незаконне придбання, зберігання особливо небезпечної психотропної речовини з метою збуту.
Клопотання про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під варту обґрунтовується наявністю ризиків, зазначених у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала, пославшись на факти та доводи, викладені у ньому.
Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував факту вилучення у нього предмету, вказаного у клопотанні, але пояснив, що знайшов його на території Бородинського мікрорайону, про вміст цього предмету йому достовірно відомо не було, як і умислу на придбання та зберігання з метою збуту наркотичних речовин. Проти взяття під варту підозрюваний заперечував, посилаючись на те, що він веде соціально позитивний спосіб життя, має соціальні зв`язки із родичами та близькими особами, зокрема, - батьком та співмешканкою, до останнього часу працював барменом та мав відповідний заробіток, але протягом останніх двох місяців не працює через воєнний стан. Наркотичні засоби він іноді вживає, але не є наркозалежним. Тому підозрюваний вважав, що немає підстав для обрання щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_5 , підтримав думку свого підзахисного. Крім іншого, захисник посилався на те, що підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого саме ч. 2 ст. 307 КК України, станом на час розгляду питання щодо запобіжного заходу не є обґрунтованою, оскільки досудовим розслідуванням встановлено наявність наркотичної речовини лише в одному з вісімдесяти пакунків, вилучених у підозрюваного, а щодо інших пакунків експертні дослідження ще не проведені. Відтак, щонайбільше можна говорити лише про ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тому що ствердження про наявність у ОСОБА_4 мети збуту ґрунтується лише на припущеннях сторони обвинувачення.
Крім того, захисник зауважив, що при вилученні у ОСОБА_4 вказаних у клопотанні предметів були допущені істотні порушення вимог процесуального закону, оскільки процес такого вилучення був задокументований протоколом огляду місця події, тоді як фактично становив собою особистий обшук ОСОБА_4 під час його затримання, в ході якого останній й видав наявний у нього предмет. При цьому загальна маса вилученого предмету не була визначена, а маса окремих складових його вмісту визначена на вагах, придатність яких для цього нічим не підтверджена.
Також захисник вказав, що клопотання про обрання запобіжного заходу не повною мірою відповідає вимогам КПК України, оскільки всі ствердження про наявність ризиків ґрунтуються виключно на припущеннях, а неможливість запобігти цим ризикам без застосування тримання під вартою взагалі жодним чином не обґрунтована, оскільки відповідні доводи у клопотанні взагалі відсутні. При цьому підозрюваний раніше не судимий, має місце проживання та соціальні зв`язки, має освіту та здатність й бажання бути працевлаштованим, захоплюється творчістю. Тому зазначені у клопотанні ризики, навість якщо вважати їх існування доведеними, можуть бути усунуті шляхом застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистої поруки з боку батька підозрюваного, ОСОБА_9 , а також другого чоловіка матері підозрюваного ОСОБА_10 .
Думка вказаних осіб була також заслухана під час судового засідання, і вони підтвердили, що мають відповідний авторитет і вплив на поведінку ОСОБА_4 , які дозволяють їм поручитись за нього та гарантувати виконання підозрюваним його процесуальних прав та обов`язків.
Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Щодо обґрунтованості підозри.
Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК).
У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент вчинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).
При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи
Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.
Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.
З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 307 КК України.
На підтвердження обґрунтованості підозри слідчий та прокурор надали в копіях відповідні докази:
- протокол затримання в порядку ст. 208 КПК України від «03» лютого 2023 року;
- протокол огляду місця події від «03» лютого 2023 року;
- протоколи допиту свідків по кримінальному провадженню;
- висновок експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/108-23/1555-НЗПРАП від 03.02.2023 року;
- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.02.2023 № 929, складений лікарем КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької міської ради.
Із сукупності вказаних документів випливає, що 03.02.2023 ОСОБА_4 був затриманий на за адресою: м. Запоріжжя, о. Хортиця, блокпост ЗП-07, у стані гострої інтоксикації амфетамінами, марихуаною та екстазі. При цьому він разом з громадянином ОСОБА_11 рухався на таксі у бік Хортицького району м. Запоріжжя. Під час затримання та огляду місця події ОСОБА_4 добровільно видав наявний у нього згорток ліпкої стрічки жовтого кольору, в якому виявились зіп-пакети і згортками з ліпкої стрічки різних кольорів загальною кількістю 81, один з яких був зважений.
Крім того, у ОСОБА_4 був вилучений мобільний телефон, при цьому він продемонстрував зміст вказаного телефону, в ході чого у додатку «Телеграм» були виявлені фотознімки із позначенням певних місць та геолокацій.
У одному із вилучених у ОСОБА_4 згортків було виявлено наркотичну речовину.
Таким чином, наведені вище обставини, в тому числі кількість вилучених згортків, спосіб їх пакування, а також наявність у підозрюваного фотознімків з певною геолокацією, на початковій стадії досудового розслідування надають достатньо підстав для обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у придбанні та зберіганні наркотичних речовин саме з метою збуту.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наданих стороною обвинувачення документів, зазначених вище, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри, на час розгляду клопотання, щодо можливого вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення.
У зв`язку з цим слідчий суддя відхиляє відповідні доводи захисника як такі, що спростовуються матеріалами досудового розслідування.
Щодо наявності ризиків.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що на теперішній час існують такі заявлені органом досудового розслідування судом ризики, що визначені у ст. 177 КПК України:
- ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду;
- ризик незаконного впливу на потерпілого;
- ризик вчинення нового кримінального правопорушення.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створитимуть загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
Зокрема доказами на обґрунтування ризику можуть бути, зокрема:
- документи, підтверджуючі, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку;
- інформація про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, інформація про кримінальні зв`язки особи;
- перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином підтверджене документально;
- необхідні докази того, що особа вчиняє якісь конкретні дії, направлені на створення перешкод правосуддю;
- вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується, - документами, довідками про те, що особа вже притягалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має не зняту чи не погашену судимість, схильна до протиправної поведінки, притягалась до адміністративної відповідальності, інформація про те, що не будучи раніше судимою, особа вчинила декілька злочинів.
Оцінивши доводи, наведені у клопотанні слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що вказані у клопотанні ризики можуть бути підставою для застосування до підозрюваного такого виключного запобіжного заходу, як тримання під вартою.
Щодо ризику переховування від досудового розслідування та суду.
Діяння, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , є тяжким злочином, за який передбачено покарання від шести до десяти років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.
Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться (Clooth v. Belgium (Клоот проти Бельгії), § 40).
Як встановлено судом, ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки із батьком та співмешканкою, з якими проживає, і за рахунок яких існує станом на час розгляду клопотання. При цьому ОСОБА_4 раніше не судимий, відомостей про випадки ухилення в минулому з його боку від виконання тих чи інших обов`язків слідчому судді надано не було, він позитивно характеризується за місцем проживання та за останнім місцем роботи.
За таких умов відсутні підстави вважати, що наявний реальний ризик ухилення ОСОБА_4 від досудового розслідування та суду.
Щодо ризику незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні
Оцінюючи можливість впливу на свідків, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від потерпілого та дослідження їх судом.
Разом із цим, маючи можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження в частині, що стосуються клопотання про обрання запобіжного заходу, а отже і з протоколами допиту свідків, підозрюваний знатиме як їх персональні данні, так і зміст наданих ним свідчень на стадії досудового розслідування.
Крім того, не виключено, що ще не всі свідки допитані, а також що ОСОБА_4 може бути знайомий із свідками, які ще не допитані, і вплинути на їх показання.
Вказане надає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними свідчень.
З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає, що доведеним наявність вказаного ризику.
Щодо ризику вчинення нових кримінальних правопорушень.
Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_9 хоча й раніше не судимий, але схильний до зловживання наркотичними речовинами, про що свідчить наявність гострої наркотичної інтоксикації під час затримання.
За таких обставин не можна виключати, що ОСОБА_4 під впливом вказаної залежності може вдатись до вчинення інших правопорушень, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних речовин.
Слідчий суддя також бере до уваги, що характер вчиненого ОСОБА_4 діяння вказує на високу ймовірність того, що він і раніше вдавався до подібних діянь, може мати відповідний досвід та використовувати його для вчинення подібних діянь у майбутньому.
Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Про неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, такого як особисте зобов`язання або домашній арешт, свідчить той факт, що вказані заходи не здатні забезпечити ізоляцію підозрюваного в тій мірі, яка була б достатньою для запобігання вказаних вище ризикам.
Неможливість обрання до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки обґрунтовується таким.
Відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу, і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.
Однак в даному випадку слідчому судді не було надано жодних відомостей про осіб, які виявили бажання поручитись за підозрюваного, які б для слідчого судді та будь-якого поміркованого стороннього спостерігача були б достатніми для висновку, що ці особи здатні забезпечити правомірну поведінку підозрюваного. Самий факт перебування цих осіб у родинних та близьких стосунках із підозрюваного не може бути єдиною підставою для такого висновку.
Про неможливість обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді застави, що передбачено п.3 ч.1 ст. 176 КПК України свідчить те, що на час звернення з клопотанням до слідчого судді, відповідних клопотань від заставодавців не надходило.
Доводи підозрюваного та його захисника слідчий суддя відхиляє, оскільки вони не спростовують наведених вище висновків.
Разом з цим, беручи до уваги характер та ступінь суспільно небезпечності інкримінованого ОСОБА_4 діяння, відомості про його особу та спосіб життя, слідчий суддя вважає з доцільне визначити розмір застави як умови звільнення з-під варти у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 175-177, 182, 183, 194, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
Клопотання слідчого СВ ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, з триманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», з правом звільнення під заставу.
Строк тримання під вартою обчислювати з 14 год. 24 хв. 03.02.2023 і до 14 год. 24 хв. 03.04.2023.
Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:
- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- прибувати до слідчого, прокурора або до суду за першою вимогою;
- утриматися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні.
Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чи іншому заставодавцю, відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та наслідки їх невиконання.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали оголошений о 13 год. 30 хв. 06.02.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1