Справа № 752/2787/23
Провадження № 1-кс/752/2812/23
У Х В А Л А

12 квітня 2023 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши клопотання подане старшим слідчим відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 погоджене заступником начальника відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 в межах кримінального провадження № 0000896 від 25.11.2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127 КК про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

встановив:

старший слідчий відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 за погодженням заступника начальника відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_9 в межах кримінального провадження № 0000896 від 25.11.2022 року звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України.

В обґрунтування вказаного клопотання, зазначено про те, що слідчим відділом слідчого управління ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000896 від від 25.11.2022 за підозрою ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України, процесуальне керівництво у якому забезпечується прокурорами Київської місцевої прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що за адресою: м. Київ, вул. Салютна, 17, фактично розміщений та функціонує заклад для тимчасового перебування дітей дошкільного віку, кількість яких складає дев`ятнадцять осіб, та який фактично здійснює діяльність з виховання, реабілітації та терапії дітей з «загальними розладами розвитку» (відповідно до МКХ-10) та «розладами аутистичного спектра» (РАС) (DSM-V) та яким фактично керує та виконує функції керівника ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично виконує функції дитячого вихователя у вищевказаному закладі, а саме здійснює догляд за малолітніми дітьми та виконує вправи, спрямовані на загальний розвиток.

Однак, враховуючи наявні розлади розвитку у малолітніх дітей, що відвідують даний заклад, ОСОБА_5 шляхом неправомірних дій по відношенню до останніх, за небажані (неправильні) форми поведінки, у зв`язку із наявністю у них небажаних форм такої поведінки, що пов`язана із розладами, наявних у них, тобто такими, що є невимушеними та неумисними, обумовленими «загальними розладами розвитку» та «розладами аутистичного спектра», умисно застосовує до дітей покарання або дії, спрямовані на примушування, для чого практикує методи психологічного та фізичного впливу насильницького характеру.

Так, в порушення положень Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001, ОСОБА_5 , попередньо дійшовши мовчазної згоди із іншими вихователями даного закладу щодо допустимості та прийнятності неправомірних дій по відношенню до малолітніх дітей, їх характеру та змісту, спільно керуючись загальною методикою «заохочень та покарань» так званою терапією, а саме шляхом застосування фізичної сили, психологічного тиску та вербальних вказівок, використання вікового пріоритету та фізичної переваги, заподіювала систематично, протягом тривалого періоду часу підопічним дітям сильний фізичний біль, фізичні та моральні страждання, усвідомлюючи їх вікову, фізичну та психологічну нездатність протистояти таким діям та чинити їм адекватний опір, при цьому, розуміючи, що такі дії супроводжуються для малолітньої дитини стресом, почуттям жаху та неспокою, здатні принизити та зламати її морально.

Реалізовуючи свою злочинну діяльність, що виражалась у прийнятті спільних, заздалегідь узгоджених із іншими вихователями, принципів, правил та методів поведінки із малолітніми дітьми, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , у невстановлений період часу, але не раніше 25.11.2022, протягом трьох місяців, у присутності та за мовчазної згоди інших вихователів, а саме ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 систематично, довготривало примушувала малолітніх потерпілих виконувати фізичні навантаження, наносила удари по обличчю та тілу, хапала та викручувала руки, тягнучи при цьому їх доверху, стискала шию, нахиляючи тіло дитини до підлоги, примушувала із стільцем на плечах присідати та читати у такому положенні, присідати тримаючи руки за головою, стискала своїми руками губи дитини, тягнучи їх доверху з метою примусити останніх мовчати.

Таким чином, ОСОБА_5 систематично, протягом тривалого часу, усвідомлюючи вікову, фізичну та психологічну нездатність малолітніх дітей протистояти таким діям, чинити їм адекватний опір, свідомо спричиняла побої та мучення, не звертаючи уваги на постійний плач та крики потерпілих, їх фізичний супротив і власне усвідомлення, що своїми діями спричиняє фізичний біль, мучення та моральні страждання останнім.

При цьому, ОСОБА_5 чітко та явно усвідомлювала, що їх дії по відношенню до малолітніх дітей залишаються прихованими від викриття, тобто такими, які мають латентний характер, оскільки, викриття таких дій неможливо, враховуючи, що свою злочинну діяльність вона разом із іншими вихователями конспірує, здійснює відносно малолітніх дітей, які в силу свого малолітства не можуть повноцінно розуміти та усвідомлювати характер вчинюваних відносно них дій, їх значення, соціально-правові наслідки та протистояти ним та відповідно повідомити про вчинюване відносно них насильство.

В результаті вище перелічених дій та впливу на малолітніх потерпілих, які перебували тривалий час у стані психологічного пригнічення та фізичного страждання через вплив на їх тіло, що супроводжувалось стресом, ОСОБА_5 ламала їх волю та схиляла у подальшому до виконання наказів, тобто примушувала вчиняти дії, що суперечили їх волі.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у катуванні, тобто будь-яке умисне діяння, спрямоване на заподіяння особі сильного фізичного болю чи морального страждання, вчинене з метою примусити її вчинити дії, що суперечать її волі, або з метою покарати її за дії, вчинені нею, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 127 КК України.

14.02.2023 слідчим у кримінальному провадженні - начальником відділу СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_14 за погодженням із прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні - заступником начальника відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_15 , у зв`язку встановленням достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до ст. ст. 42, 276, 277, 278 КПК України: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці міста Києва, громадянці України, неодруженій, яка не має на утриманні осіб, які потребують піклування, працює психологом в ТОВ «АВАШКОЛА», зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимій повідомлена про те, що вона підозрюється у катуванні, тобто будь-яке умисне діяння, спрямоване на заподіяння особі сильного фізичного болю чи морального страждання, вчинене з метою примусити її вчинити дії, що суперечать її волі, або з метою покарати її за дії, вчинені нею, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 127 КК України, про що вручено письмове повідомлення про підозру.

Голосіївським районним судом м. Києва 16.02.2023 стосовно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід - тримання під вартою без альтернативи внесення застави строком на 60 днів, тобто до 14.04.2023.

При застосуванні запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, те, що підозрювана може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення шляхом вжиття заходів, спрямовані на знищення доказів та недопущення розкриття інших епізодів злочинних дій; незаконно впливати на малолітніх потерпілих, законних представників та свідків по кримінальному провадженню, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом впливу на осіб, які володіють інформацією, яка має значення для кримінального провадження з метою недопущення зібрання доказів злочинної діяльності підозрюваної та інших підозрюваних, у групі з якими остання вчиняла злочин насильницького характеру, вчиняти інші кримінальні правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, які станом на момент звернення до слідчого судді з даним клопотанням не зменшились.

Просив продовжити строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000896 від 25.11.2022 року , в межах строку досудового розслідування, а саме до 14.05.2023 року.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання у повному обсязі, просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Захисник ОСОБА_4 та підозрювана ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували.

Вислухавши пояснення прокурора, думку сторни захисту, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

14.02.2023 року ОСОБА_5 у межах кримінального провадження № 0000896 від 25.11.2022 року повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України.

Обгрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри підтверджується даними:

-протоколу допиту свідка ОСОБА_16 від 28.12.2022, де останній показав, що під час проходження стажування у корекційному дитячому садочку «Центр АВА-терапії» за адресою: АДРЕСА_1 , де працюють четверо вихователів, імена яких ОСОБА_16 відомі як ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , а керівником - директором являється ОСОБА_21 . Свідок показав, що як формами покарань, що застосовуються вихователями, являється поміщення дітей у позу струнко стояти на стільці, при чому перебування у такому положенні дитини може відбуватися протягом тривалого часу, навіть декілька годин поспіль, окрім того такий вид покарання може додатково посилитись шляхом надання дитині у руки стільця або поставленням на голову дитини одного чи декількох стільців з метою тримати їх перед собою або на голові, а також змушенням у такому положенні стоячи на стільці та тримаючи на собі інші стільці присідати. Окрім того, вихователі поставили хлопчика стояти на стільці, при цьому примотавши до його тіла та рук інший стілець скотчем, таким чином іммобілізували останнього, зафіксувавши його в такому положенні та позбавивши можливості вільно рухатись. Крім того, вихователі тиснули на дитину вагою власного тіла під час таких віджимань, пощіпування, стискання, потягування, викручування, заламування кінцівок, наприклад витягування п`ят дитини до сідниць або тиснення вагою власного тіла на лежачу на животі на підлозі дитину, тримаючи руки останньою за спиною, штовхання, натискання на чутливі ділянки тіла («больові точки»), тримання та ведення за шию, затулення носа та рота, насильне запхання столових приборів із їжею до порожнини рота під час годування, фіксування у незручних позах та положеннях, та інші дії;

-протоколу огляду від 28.12.2022, яким оглянуто мобільний телефон свідка ОСОБА_16 , де виявлено фотознімки, які зроблені у «Центрі АВА-терапії» за адресою: м. Київ, вул. Салютна 17 та на яких зафіксовано дитину у позі «планка» на двох стільцях, а також дитину, яка стоїть на стільці (згідно показань свідка, дитина простояла у такому положенні близько 5 годин поспіль);

-висновку спеціаліста за результатами аналізу інформації, яка була отримана під час допиту свідка ОСОБА_16 , згідно якого зазначено, що подібні дії персоналу закладу для дітей, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Салютна 17, не можуть розгядатися як доказові терапевтичні чи виховні втручання, не відповідають методології та практиці прикладного поведінкового аналізу (АВА терапії), проводяться не кваліфікованим персоналом, мають ознаки проявів морального та фізичного насильства щодо неповнолітніх.

-протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-відеоконтроль особи від 30.01.2023, на якому зафіксовані протиправні дії із сторони ОСОБА_12 , ОСОБА_10 . ОСОБА_11 відносно малолітніх осіб, які перебувають у приміщенні дошкільного закладу за адресою: АДРЕСА_1 .

-протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-відеоконтроль особи від 30.01.2023, на якому зафіксовані протиправні дії із сторони ОСОБА_10 . ОСОБА_11 відносно малолітніх осіб, які перебувають у приміщенні дошкільного закладу за адресою: АДРЕСА_1 .

-протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-відеоконтроль особи від 24.01.2023, на якому зафіксовані протиправні дії із сторони ОСОБА_13 , ОСОБА_10 . ОСОБА_11 відносно малолітніх осіб, які перебувають у приміщенні дошкільного закладу за адресою: АДРЕСА_1 .

-протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-відеоконтроль особи від 24.01.2023, на якому зафіксовані протиправні дії із сторони ОСОБА_5 , ОСОБА_10 . ОСОБА_11 відносно малолітніх осіб, які перебувають у приміщенні дошкільного закладу за адресою: м. Київ, вул. Салютна 17.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16.02.2022 року відносно підозрюваної ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14.04.2023 року включно, без визначення розміру застави.

Постановою затупника керівника Голосіївської окружної прокуратури міста Києва від продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000896 від 25.11.2022 року до трьох місяців, тобто до 14.05.2023 року.

Клопотання прокурора обґрунтовується тим, що строк тримання підозрюваної ОСОБА_5 під вартою закінчується 14.04.2023 року, однак, закінчити досудове розслідування у вказаний термін не видається можливим, у зв`язку з необхідністю проведення слідчих (розшукових) дій , а також посилаючись на те, що ризики станом на момент розгляду клопотання не зменшилися, продовжують існувати.

-При продовженні строку досудового розслідування заступник керівника Голосіївської окружної прокуратури міста Києва послався на те, що завершити досудове розслідування до вказаного строку, не виявляється за можливе, оскільки, необхідно провести слідчі та процесуальні дії проведення яких потребує додаткового часу, а саме необхідно: провести призначену комплексну амбулаторну судову психолого-психіатричну експертизу відносно підозрюваної ОСОБА_5 з метою встановлення факту осудності останньої; провести призначені комплекснні амбулаторні судові психолого-психіатричні експертизи відносно інших підозрюваних: ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 з метою встановлення факту осудності останніх; завершети процедури розсекречування матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій; провести огляд результатів негласних слідчих (розшукових) дій; призначити експертизи культу жорстокості та насильства; провести призначені комплексні амбулаторні судові психолого-психіатричні експертизи відносно 6-х потерпілих.

При вирішенні даного клопотання слідчий суддя керується тими положеннями Кримінального процесуального кодексу України, якими визначено, що про обґрунтованість підозри можуть свідчити оформленні належним чином протоколи слідчих (розшукових) дій, долучені до матеріалів кримінального провадження тощо.

Надані матеріали кримінального провадження в їх сукупності, які слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі оцінювати з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, спростовують доводи сторони захисту щодо можливості застосувати до підозрюваної більш м`який запобіжний захід.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування (рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 року). У рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року наголошено на тому, що питання про арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

За правилами ч. 3 ст. 199 КПК України, при вирішенні питання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обов`язковому доведенню у судовому засіданні прокурором підлягає наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, а саме: обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При застосуванні 16.02.2023 року до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, було встановлено, що заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України станом на момент розгляду клопотання не зменшилися, і в обґрунтування застосування саме такого запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_5 слідчий суддя покладався на запобігання спробам останньої переховуватися від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення шляхом вжиття заходів, спрямовані на знищення доказів та недопущення розкриття інших епізодів злочинних дій; незаконно впливати на малолітніх потерпілих, законних представників та свідків по кримінальному провадженню, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом впливу на осіб, які володіють інформацією, яка має значення для кримінального провадження з метою недопущення зібрання доказів злочинної діяльності підозрюваної та інших підозрюваних, у групі з якими остання вчиняла злочин насильницького характеру, вчиняти інші кримінальні правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканості можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Як видно зі змісту рішення ЄСПЛ (В. проти Швейцарії,14379/88 від 26.01 1993 року) небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою. При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оцінивши в сукупності зазначені вище обставини, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 погодженого заступником начальника відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.127 КК України в межах кримінального провадження № 0000896 від 25.11.2022 року.

З урахуванням викладеного, керуючись вимогами ст. ст.177, 178, 182, 183, 184 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

клопотання подане старшим слідчим відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 погоджене заступником начальника відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 в межах кримінального провадження № 0000896 від 25.11.2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127 КК про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 127 КК України, українки, громадянки України, уродженки м. Києва, зареєстрованої у встановленому законом порядку за адресою: АДРЕСА_2 , у межах строку досудового розслідування, а саме до 14 травня 2023 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1