Провадження № 1-кс/638/261/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі судового засідання в приміщенні Дзержинського районного суду м.Харкова клопотання слідчого СВ Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0001093 від 03.08.2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова громадянина України, військовозобов`язаний, з середньою спеціальною освітою, не одружений, не працюючого, волонтера, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -

в с т а н о в и в:

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 .

Своє клопотання обґрунтовує тим, що в провадженні СВ ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0001093 від 03.08.2021 за ч.1 ст.122 КК України відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 вчинив умисний злочин проти здоров`я особи за наступних обставин, 02 серпня 2021 року о 10 годині 07 хвилині ОСОБА_5 знаходився поблизу воріт будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своїм дідусем, ОСОБА_6 . В цей час між ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, відбувся словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому. Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, ОСОБА_5 , діючи умисно, перебуваючи у положенні стоячи з лівого боку від потерпілого, застосовуючи фізичну силу, наніс один удар кулаком правої руки з розмаху в ділянку лівої частини обличчя потерпілого ОСОБА_6 . В результаті противоправних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_6 спричинені, згідно висновків судово-медичних експертиз № 09-1410/2021 від 16.09.2021, № 09-1461/2021 від 17.09.2021 тілесні ушкодження: закрита тупа травма вилично-орбітального комплексу у вигляді уламкового перелому скулової дуги скроневої кістки ліворуч, розходження лобно-скулового шва ліворуч, перелому передньої та задньо-зовнішньої стінки лівої верхньощелепної пазухи та лінійного перелому вітки нижньої щелепи ліворуч з наявністю синця в навколоочній ділянці лівого ока та крововиливу під з`єднувальну оболонку у зовнішнього кута лівого ока. Закрита тупа травма вилично-орбітального комплексу не є небезпечною для життя в момент заподіяння, та спричинила за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дня), і за цією ознакою відноситься до ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості (згідно п. П. 2.2.1 а, б, в і 2.2.2. Наказу МОЗ України від 17.01.1995 року № 6, Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

12 жовтня 2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення - злочину підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого, протоколами допиту, свідків, протоколом огляду предмета, протоколом проведення слідчого експерименту, висновками судово-медичних експертиз № 09-1410/2021 від 16.09.2021 та № 09-1461/2021 від 17.09.2021.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідка, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України, однією з обставин, що враховується судом при обранні запобіжного заходу є вагомість наявних доказів про вчинення злочину. На теперішній час зібрані докази, які мають суттєве значення для доказування вини ОСОБА_5 підтверджується матеріалами кримінального провадження в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України, однією з обставин, що враховується судом при обранні запобіжного заходу є тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчинені злочину в якому він підозрюється. Вказана обставина може бути врахована судом при обранні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу, оскільки останній підозрюється у вчинені нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше трьох років.

Також, відповідно до п.п.4,5,7,8 ч.1 ст.178 КПК України, однією з обставин, що враховується судом при обранні запобіжного заходу є міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного мешкання, наявність родини, утриманців, майновий стан підозрюваного, наявність постійного місця роботи та судимостей. Так, ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не одружений, малолітніх дітей на утриманні не має, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, так як останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 3 років, тобто у вчиненні нетяжкого злочину. Прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.01.2001 зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування», а тому ймовірна тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання останнього винуватим у вчиненні злочину, є суттєвим елементом, який підтверджує існування ризику переховування останнього від органу досудового розслідування та/або суду. Так підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлюючи факт притягнення його до кримінальної відповідальності, призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі та невідворотності покарання, може зникнути зі свого постійного місця проживання та переховуватися від слідства, що призведе до тяганини по даному кримінальному провадженню, а також тяганини у прийнятті відносно підозрюваного ОСОБА_5 процесуальних рішень.

Ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний у подальшому з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення нетяжкого злочину може одноосібно або за допомогою інших осіб, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні шляхом умовляння, залякування чи іншим чином змусити свідків, змінити свої покази.

Також, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України існує ризик, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення у зв`язку з тим, що він не має сталого заробітку та міцних соціальних зв`язків.

Запобігання вищевказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт, неможливо, оскільки:

- застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дії, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України;

- у разі обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_5 може впливати на потерпілого, свідків, покинути відомі слідству її можливі місця перебування, внаслідок чого прокурор не зможе фактично контролювати його виконання;

- під час досудового розслідування не надійшло жодних звернень про передачу ОСОБА_5 комусь на поруки, що виключає передачу його на поруки;

- ОСОБА_5 не має постійного джерела доходів, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави;

Таким чином, все вищевикладене, на думку слідства, дає змогу застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, адже таким чином досудове розслідування зможе провести з підозрюваним всі заплановані слідчі (розшукові) дії по даному кримінальному провадженню, крім того, обрання даного запобіжного заходу унеможливить вчинення підозрюваним нових злочинів та сприятиме повному, всебічному та об`єктивному розслідуванню даного кримінального правопорушення.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання, просили його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні не спростовував фактичних обставин справи так як вони викладені в підозрі. Зазначив, що перебував на лікуванні в реабілітаційному центрі у м. Рівно з 05.02.2021 року, де після лікування залишився займатися волонтерською діяльністю.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали, що до додані до клопотання, вважає його таким, що підлягає задоволенню з урахуванням наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно ч.ч.1,2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, можливість запобігання спробам: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Враховуючи існування ризиків, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, з урахуванням вказаних ризиків, сукупності обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, даних про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання та застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 194, 196, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

Постановив:

Клопотання слідчого СВ Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0001093 від 03.08.2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , на строк два місяці, тобто, до 24.03.2023 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

- не залишати місце проживання, а саме: АДРЕСА_1 з 22:00 год. до 06:00 год. наступного дня, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- з`являтися до органів досудового розслідування та суду, за першим викликом, у призначений час;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

- заборонити відвідування місць масового скупчення людей.

Контроль за виконанням домашнього арешту покласти на прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя