Справа № 597/23/23
Провадження № 1-кп/597/15/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2023 р. м. Заліщики

Заліщицький районний суд Тернопільської області у складі: головуючий - суддя ОСОБА_1 ; секретар судового засідання ОСОБА_2 ; учасники провадження: прокурори - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; потерпілі - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , представник ОСОБА_7 ; обвинувачені - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , захисники - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінальних проваджень, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№ 0000136 від 10.12.2022 та 0000030 від 20.02.2023, які надійшли з обвинувальним актом, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Якубівка Заліщицького району Тернопільської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , гр-на України, із середньою освітою, студент 1-го курсу Державного професійно-технічного навчального закладу «Заліщицьке вище професійне училище», не одружений, військовозобов`язаний, раніше в силу приписів ст. 89 КК України не засуджений,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Зелений Гай Заліщицького району Тернопільської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , гр-на України, із середньою освітою, студент 3-го курсу Державного професійно-технічного навчального закладу «Заліщицьке вище професійне училище», не одружений, військовозобов`язаний, раніше не засуджений,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19 лютого 2023 року близько 23 год. 30 хв., перебуваючи по місцю проживання ОСОБА_5 , що в АДРЕСА_3 у ОСОБА_8 виник словесний конфлікт із ОСОБА_5 , під час якого, ОСОБА_8 , діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, наніс один удар кулаком правої руки в ділянку правого ока ОСОБА_5 . Внаслідок цих дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_5 , заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синця на верхній та нижній повіках правого ока, які за ступенем тяжкості належать до категорії легких тілесних ушкоджень. Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у нанесенні потерпілому ОСОБА_5 умисного легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_8 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

09 грудня 2022 року близько 22 год. 30 хв., перебуваючи на тротуарній доріжці, що навпроти буд. № 114 А по вул. С. Бандери в м. Заліщики Чортківського р-ну Тернопільської області , у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків виник словесний конфлікт із ОСОБА_6 . Під час цього конфлікту ОСОБА_8 , діючи умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, наніс один удар кулаком правої руки в частину лівої виличної ділянки ОСОБА_6 , від якого останній впав на землю. ОСОБА_8 , продовжуючи свій злочинний умисел, завдав один удар правою ногою в ділянку правого ока та один удар правою ногою в ділянку лівого ока ОСОБА_6 . Після того, ОСОБА_9 діючи умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, наніс один удар правою ногою в ділянку верхньої губи ОСОБА_6 . Внаслідок умисних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_6 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синців на нижній та верхній повіках правого ока, нижній повіці лівого ока, лівій виличній ділянці, а також слизовій оболонці верхньої губи, які за ступенем тяжкості належить до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_8 свою вину в інкримінованому йому проступку визнав, у вчиненому розкаявся та суду пояснив, що 19.02.2023 близько 23 год. 30 хв. він перебував за місцем проживання ОСОБА_12 , де під час їхнього спілкування у них виникла вербальна перепалка, під час якої він наніс один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_5 , і після того пішов додому.

09 грудня 2022 року близько 22:30 год. він разом із ОСОБА_9 стояли на тротуарній доріжці, що навпроти буд. № 114 А в м. Заліщики, коли повз них проходили дві невідомі їм жінки, а за ними йшов ОСОБА_6 . У них стався конфлікт, через те, що нібито вони чіплялися до цих жінок. ОСОБА_6 вдарив його в обличчя, а він у відповідь вдарив його кулаком правої руки в ділянку обличчя з лівого боку, від чого той впав на землю. Коли той був на землі, то він наніс йому ще два удари правою ногою в обличчя. Після того ОСОБА_9 наніс ОСОБА_6 один удар ногою в ділянку обличчя.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_9 свою вину в інкримінованому йому проступку визнав, у вчиненому розкаявся та суду пояснив, що 09.12.2022 близько 22:30 год. він разом із ОСОБА_8 перебували на тротуарі, що навпроти буд. № 114А в м. Заліщики. Повз них проходили дві невідомі їм жінки, а за ними йшов ОСОБА_6 , з яким у них стався конфлікт, через те, що вони нібито чіплялися до цих жінок. Під час цього конфлікту ОСОБА_6 вдарив ОСОБА_13 в обличчя, а він у відповідь вдарив його кулаком правої руки в обличчя з лівого боку, від чого той впав на землю. Коли той був на землі, то він наніс йому ще два удари правою ногою в обличчя. Після того він наніс ОСОБА_6 ще один удар ногою в обличчя.

Потерпілі ОСОБА_6 і ОСОБА_5 суду пояснили, що а ні ОСОБА_8 , а ні ОСОБА_9 не є для них знайомими, у дружніх стосунках з ними не перебували, мотив їх вчинків їм не зрозумілий. У судовому засіданні потерпілі прийняли вибачення від обвинувачених, але ОСОБА_6 наполягав на задоволенні заявленого ним цивільного позову.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження здійснено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши усі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що дії ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які знайшли свій вираз у нанесенні умисних легких тілесних ушкоджень, слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України.

Обираючи міру покарання ОСОБА_8 суд враховує характер і ступінь скоєного правопорушення, яке згідно приписів ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, особу обвинуваченого, відсутність щодо нього негативних характеристик з місць проживання та навчання, на наркологічному та психоневрологічному обліках не перебуває, наявність соціально-позитивних зв`язків /є студентом навчального закладу/, позицію потерпілих, які його вибачили. Обставиною, яка пом`якшує покарання, що передбачена ст. 66 КК України суд визнає щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання, що передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд також приймає до уваги інформацію з досудової доповіді відповідно до якої ризики вчинення повторного кримінального правопорушення є «високим» та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб обвинуваченим оцінюється як «середній».

Враховуючи наведене вище, суд вважає можливим призначити ОСОБА_8 покарання у виді громадських робіт в середніх межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, що буде достатнім для досягнення мети, визначеної приписами ст. 50 КК України.

Підстав для застосування приписів ст. 69 КК України суд не вбачає.

Обираючи міру покарання ОСОБА_9 суд враховує характер і ступінь скоєного правопорушення, яке згідно приписів ч. 2 ст. 12 КК України належить до категорії кримінальних проступків, особу обвинуваченого, відсутність щодо нього негативних характеристик з місць проживання та навчання, на наркологічному та психоневрологічному обліках не перебуває, наявність соціально-позитивних зв`язків /є студентом навчального закладу/, позицію потерпілого, який його вибачив. Обставиною, яка пом`якшує покарання, що передбачена ст. 66 КК України суд визнає щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання, що передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд також приймає до уваги інформацію з досудової доповіді відповідно до якої ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб обвинуваченим оцінюється як «середній».

Враховуючи наведене вище, суд вважає можливим призначити ОСОБА_9 покарання у виді громадських робіт в мінімальних межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, що буде достатнім для досягнення мети, визначеної приписами ст. 50 КК України.

Підстав для застосування приписів ст. 69 КК України суд не вбачає.

Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

У кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, в якому він просив стягнути з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 599 грн. 76 коп., моральну шкоду в розмірі 15 00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 7 000 грн.

У своєму відзиві на позов та в судовому засіданні ОСОБА_9 позов визнав частково, в розмірі 599 грн. 76 коп. матеріальної шкоди та 1073 грн. 60 коп. витрат на правову допомогу. У задоволенні вимоги про відшкодування моральної шкоди просив відмовити. ОСОБА_14 позовні вимоги також визнав частково, а саме в розмірі 599 грн. 76 коп. матеріальної шкоди, витрати на правову допомогу виходячи з їх розумності та співмірності. У задоволенні вимоги про відшкодування моральної шкоди просив відмовити.

Вирішуючи питання цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 , суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно зі ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, а, згідно з п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування.

Оскільки обвинувачені матеріальну шкоду у розмірі 599 грн. 76 коп. визнали, суд вважає за можливе цю вимогу задовольнити.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги в частині моральної шкоди ОСОБА_6 зазначає, що злочинними діями обвинувачених йому завдано моральної шкоди, оскільки він переніс страх за своє здоров`я та на певний період часу був порушений його звичний режим життя.

Частинами 1-3 ст. 23, ч. 1 ст. 1167 ЦК України, встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, однак, при цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи емоційний стан та характер заподіяних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , його фізичні та душевні переживання, майнових стан обвинувачених, суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню частково, у розмірі 3 000 грн.

Відповідно до квитанції № 5 від 12.01.2023 про оплату договору про надання правової допомоги від 09.01.2023 між адвокатом ОСОБА_7 та ОСОБА_6 сума оплати за цим договором склала 7 000 грн. Розмір таких витрат розрахований відповідно до акту виконаних робіт та розрахунку витрат на правову допомогу, з огляду на це, суд вважає їх такими, що вони відповідають вимогам розумності та співмірності зазначених витрат, а отже такими, що підлягають стягненню на користь потерпілого ОСОБА_6 .

Керуючись ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за яким призначити йому покарання у виді громадських робот на строк 160 (сто шістдесят) годин.

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за яким призначити йому покарання у виді громадських робот на строк 80 (вісімдесят) годин.

Цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 599 грн. 76 коп., моральну шкоду в розмірі 3 000 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 7 000 грн.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1