ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2022 м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бар Вінницької області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000114 від 14.09.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Бар Вінницької області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , не працевлаштований, військовослужбовець, освіта середня спеціальна, неодружений, судимості відсутні,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України

У С Т А Н О В И В:

У порушення вимог статей 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України солдат ОСОБА_4 20.08.2022 близько 09:30 години, будучи військовослужбовцем, призваним на військову службу під час мобілізації, обіймаючи посаду стрільця 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, самовільно залишив пункт постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , не пов`язуючи його із проходженням військової служби, доки 22.11.2022 самостійно прибув до четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. 600-річчя, 25, та заявив про себе.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_4 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами указаної військової частини, правоохоронні органи або органи військового управління про свою належність до військової служби, а також про учинене ним нез`явлення вчасно на службу без поважних причин не повідомляв та проводив час на власний розсуд.

Таким чином, солдат ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, а саме самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про проведення судового розгляду в порядку, передбаченому частиною 3 статті 349 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, визнавши всі обставини вчинення кримінального правопорушення, які вказані в обвинувальному акті.

Під час допиту у судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердив усі обставини самовільного залишення військової частини, які викладені в обвинувальному акті. Пояснив суду, що самовільно, без дозволу начальника залишив військову частину, оскільки захворіла дитина ОСОБА_5 , якого він вважає своїм сином, хоча його батьківство документально не підтверджено, дитина перебувала в реанімаційному відділенні, а інші діти, яких він вважає своїми, хоча батьківство щодо них також не підтверджено документально, залишилися без нагляду.

Аналіз змісту наданих суду під час допиту показань обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджує, що обвинувачений не оспорює жодних обставин, викладених в обвинувальному акті.

Відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом у судовому засіданні під час роз`яснення суті обвинувачення, а також під час допиту обвинуваченого було з`ясовано безпосередньо у ОСОБА_4 , що він цілком розуміє зміст висунутого йому обвинувачення, щодо якого він повністю визнає вину, а також визнає усі обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин.

Суд переконався, що визнання вини обвинуваченим є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин.

Підстав сумніватися у добровільності позиції обвинуваченого та прокурора щодо визнання обставин вчинення кримінального правопорушення і проведення судового розгляду за процедурою, яка передбачена частиною 3 статті 349 КПК України, судом не встановлено.

Судом у судовому засіданні також роз`яснено учасникам судового розгляду, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, і суд переконався, що обмеження у праві апеляційного оскарження учасникам судового розгляду є зрозумілим.

Таким чином, встановивши фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, враховуючи те, що обвинувачений та прокурор не оспорювали жодних фактичних обставин, які викладені в обвинувальному акті, і судом було встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд роз`яснив учасникам розгляду, що вони будуть позбавлені права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку, судом відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України було визнано недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорювалися.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, а саме у самовільному залишенні військової частини, що вчинено в умовах воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

Відповідно до частини 1 статті 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинене обвинуваченим діяння відповідно до статті 12 КК України є тяжким злочином.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до пункту 1 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених статтею 67 КК України, не встановлено.

Як дані, що характеризують особу винного, суд враховує дані наступних документів:

- довідки з інформаційної системи МВС від 24.09.2022 №114/14-01-04-22, відповідно до яких ОСОБА_4 незнятих чи непогашених судимостей не має;

- витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №30 від 02.03.2022, військового квитка серії НОМЕР_2 від 06.07.2014 на ім`я ОСОБА_4 , обліково-послужної картки на сержантів і солдатів до військового квитка серія НОМЕР_2 , книги №2 алфавітного обліку офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу військової частини НОМЕР_1 , відповідно до яких ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення, призначено на посаду стрільця 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти, ВОС 100915А, шпк «солдат»;

- службової характеристики від 24.08.2022, згідно з якою ОСОБА_4 проявляв себе хорошим солдатом, від інших особливо не відрізнявся. Після кожної зміни місць дислокації роти, почав проявляти ознаки боязні, вигадував різні історії з метою потрапити додому;

- довідки військово-лікарської комісії № 1/83 від 27.02.2022, медичної характеристики, виданої начальником медичної служби в/ч НОМЕР_1 від 06.09.2022, за змістом якої у ОСОБА_4 за сукупністю захворювань стан здоров`я задовільний без втрати функціональності;

- довідки КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради №2454 від 12.10.2022, довідки КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О. І. Ющенка Вінницької обласної ради», за якими ОСОБА_4 на диспансерному обліку психіатра чи нарколога не перебуває;

- довідки-характеристики, виданої Барською міською радою Жмеринського району Вінницької області № 03/335 від 27.12.2022, відповідно до якої компрометуючі матеріали відносно ОСОБА_4 відсутні;

- довідки відділу «ЦНАП» Барської міської ради №08-58/658 від 26.12.2022, згідно з якою ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з ОСОБА_6 та її дітьми.

Враховуючи вищенаведені характеристики особи винного, який є таким, що не має судимостей, має постійне місце проживання і сталі соціальні зв`язки із жінкою, яку він вважає своєю фактичною дружиною та її дітьми, є військовослужбовцем, за місцем проживання негативні характеристики відсутні, не ухилявся від слідства і суду, повністю визнав свою вину, під час судового розгляду сприяв встановленню всіх обставин кримінального правопорушення, щиро розкаявся, наявність двох пом`якшуючих обставин, майновий стан обвинуваченого, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Водночас, частина 1 статті 75 КК України передбачає: якщо суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вважається таким що не має судимості, має постійне місце проживання і сталі соціальні зв`язки, переконливо продемонстрував суду, що став на шлях виправлення, про що свідчить його належна процесуальна поведінка і сприяння встановленню усіх обставин справи під час судового розгляду, щире розкаяння, бажає продовжувати військову службу і захищати Батьківщину, а також з огляду на відсутність негативних характеристик за місцем проживання, суд переконаний, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування призначеного покарання. Тому обвинуваченого слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до частини 4 статті 76 Кримінального кодексу України, частини 1 статті 163 Кримінально-виконавчого кодексу України нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.

Отже, на обвинуваченого слід покласти обов`язки, передбачені частиною 1 статті 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до командира військової частини (а після звільнення з військової служби - уповноважений орган з питань пробації); повідомляти командира військової частини (а після звільнення з військової служби уповноважений орган з питань пробації) про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази і процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження не вживалися.

Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Керуючись статтями 349, 368, 370, 374, 395 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до командира військової частини (а після звільнення з військової служби - уповноважений орган з питань пробації);

повідомляти командира військової частини (а після звільнення з військової служби уповноважений орган з питань пробації) про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі статті 76 Кримінального кодексу України, статті 163 Кримінально-виконавчого кодексу України контроль за виконанням вироку стосовно ОСОБА_4 під час проходження військової служби покласти на командира військової частини НОМЕР_1 , а після звільнення ОСОБА_4 з військової служби на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Барський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його проголошення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_7