Єдиний унікальний номер справи 185/3507/21
Провадження № 1-кп/185/100/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в період воєнного стану кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 від 05 березня 2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого гірничим робітником очисного забою у ВСП ШУ «ПАВЛОГРАДСЬКЕ» ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого-адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :

21 лютого 2021 року приблизно о 21 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля магазину «Делві», розташованого по вул. Комарова 3А в м. Павлоград Дніпропетровської області, де в цей час також перебував малознайомий йому ОСОБА_8 . Внаслідок виниклого між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 конфлікту, ОСОБА_3 на ґрунті неприязного ставлення, керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_8 та спричинення йому тілесних ушкоджень, реалізуючи свій злочинний намір, не маючи на меті позбавлення життя ОСОБА_8 , діючи необережно, злочинно недбало, не допускаючи, що від його протиправних дій по нанесенню удару можуть настати суспільно небезпечні тяжкі наслідки у вигляді смерті ОСОБА_8 , хоча, враховуючи протиправне бажання заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_8 та свою фізичну перевагу, повинен був та міг їх передбачити, розраховуючи, що в конкретній ситуації небезпечні наслідки не настануть, з метою умисного заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних дій, перебуваючи біля будівлі магазину «Делві» по вул. Комарова 3А м. Павлограда Дніпропетровської області, приблизно о 21 год. 05 хв. ОСОБА_3 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, наніс ОСОБА_8 один удар долонею правої руки в ліву частину голови, що призвело до падіння ОСОБА_8 на асфальтовану поверхню дороги та удару об неї головою.

Своїми злочинними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась травматичними епідуральним, субдуральним, субарахноїдальним та внутрішньо мозковим крововиливами, крововиливами в м`які покривні тканини голови з внутрішньої поверхні, переломом склепіння та основи черепу, з забоєм та набряком головного мозку, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя. Від отриманих тяжких тілесних ушкоджень, ІНФОРМАЦІЯ_3 о 06 год. 00 хв., перебуваючи в Комунальному некомерційному підприємстві «Павлоградська лікарня інтенсивного лікування» ПМР», ОСОБА_8 помер.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, як вбивство, вчинене через необережність.

15 лютого 2023 року між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_3 в присутності захисника адвоката ОСОБА_6 була укладена угода про примирення, яка була надана в судове засідання.

Згідно даної угоди сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 119 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, із звільненням ОСОБА_3 від покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 (два) роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України.

Сторони також погодилися, що обвинувачений ОСОБА_3 зобов`язується сплатити ОСОБА_7 остаток узгодженого розміру спричиненої моральної шкоди у сумі 260000 (двісті шістдесят тисяч) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди у строк до 15 червня 2027 року.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, у вчиненому щиро розкаявся. Пояснив суду, що угоду він укладав добровільно і наслідки укладання й затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі, просив затвердити зазначену угоду.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він розуміє характер обвинувачення щодо обвинуваченого, вид покарання, який буде застосовано до обвинуваченого в разі затвердження угоди. Угоду про примирення він укладав добровільно. Просив суд затвердити укладену між ним та обвинуваченим угоду про примирення.

Прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 також просила затвердити укладену між потерпілим та обвинуваченим угоду про примирення, оскільки укладений акт відповідає діючому кримінальному та кримінально-процесуальному законодавству.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 474 КПК України якщо угоду досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_7 розуміють, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для потерпілого, обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 та 424 КПК України, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 ст. 474 КПК України.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що у разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України прокурор чи потерпілий має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України і не порушують права та інтереси обвинуваченого та потерпілого.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення укладеної між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_3 від 15 лютого 2023 року і призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, із звільненням ОСОБА_3 від покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України.

Також суд вважає за можливе затвердити узгоджений сторонами порядок відшкодування моральної шкоди, згідно якого обвинувачений ОСОБА_3 зобов`язується сплатити ОСОБА_7 узгоджену суму залишку моральної шкоди у розмірі 260000 (двісті шістдесят тисяч) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди у строк до 15 червня 2027 року.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 не обиралась.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення від 15 лютого 2023 року укладену між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо протягом іспитового строку 2 (двох) років він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної чинності не обирати.

Зобов`язати ОСОБА_3 сплатити ОСОБА_7 узгоджену суму залишку моральної шкоди у розмірі 260000 (двісті шістдесят тисяч) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди у строк до 15 червня 2027 року.

Речові докази:

-2 рентген знімки голови, зроблені 22 лютого 2021 року, медична карта ОСОБА_8 , які на підставі зберігальної розписки передані потерпілому ОСОБА_7 - залишити ОСОБА_7 за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та потерпілому.

Суддя: ОСОБА_1