Справа № 305/1425/20
Номер провадження 1-кп/305/112/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2022. Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000919 від 28.08.2020 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28.05.2020, особа 1 (матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження), в період з 25.05.2020 до 28.05.2020, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, маючи умисел на незаконне переправлення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , поза пунктом пропуску державного кордону України, розуміючи, що самостійно, без залучення інших осіб, не зможе досягти бажаного злочинного результату, розробив відповідний злочинний план, який передбачав домовленість з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особою 2 (матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження), про переправлення поза межами пункту пропуску державного кордону України ОСОБА_8 та ОСОБА_7 шляхом надання порад, вказівок та наданням засобів для досягнення бажаного результату.

Так, особа 2 (матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження), особа 3 (матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження) та ОСОБА_4 , отримавши пропозицію від особи 1 (матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження) щодо незаконного переправлення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , поза пунктом пропуску державного кордону України, при цьому будучи обізнаними про порядок перетину державного кордону України громадянами України та іноземними громадянами, у порушення вимог ст.ст. 9, 12 Закону України «Про державний кодон України», а також, що за порушення вказаних законів наступає кримінальна відповідальність, дійшли спільної згоди на вчинення таких дій, чим вступили у попередню змову.

Так, особа 1 (матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження) на виконання спільного з особою 2 (матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження), особою 3 (матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження) та ОСОБА_4 , з метою реалізації злочинного умислу, 28.05.2020, зустрівшись з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , приблизно о 06:00 годині, за раніше обумовленою адресою неподалік м.Рахів Закарпатської області на автодорозі поряд із стовпом електропостачання «СКТЛ 254 л.3 5/17», продовжуючи реалізувати злочинний умисел, перемістили останніх до автомобілю марки Nissan Patrol з реєстраційним номером НОМЕР_1 , під супроводженням особи 1 (матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження), на автомобілі марки Skoda Octavia 1.9D з реєстраційним номером Республіки Польща НОМЕР_2 , повідомивши останнім про те, що вони будуть рухатись до міста Сучава, Республіки Румунії, були затримані працівниками поліції, чим припинили злочинну діяльність особи 2 (матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження), особи 3 (матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження), ОСОБА_4 та особи 1 (матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватість у вчиненому визнав повністю та пояснив, що 28.05.2020, близько 06 години 00 хвилин, його двоюрідний брат ОСОБА_9 попросив його перевезти з с Білин до с Богдан, Рахівського району Закарпатської області двох іноземців. В обумовлений час він, на автомобілі марки Nissan Patrol з реєстраційним номером НОМЕР_1 , перевозив іноземців і по дорозі був зупинений та у подальшому затриманий. У вчиненому щиро розкаюється, просить його суворо не карати.

Обвинувачений не заперечував проти вищевказаних обставин, винуватість у скоєному кримінальному правопорушенні визнав повністю, суд, керуючись вимогами ст.349 КПК України, враховуючи згоду учасників процесу, обмежив вивчення доказів допитом обвинуваченого та матеріалами, які характеризують його особу, а інші докази стосовно тих обставин справи, які ніким не оспорювались, визнав недоцільним досліджувати.

При встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена, а його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст.332 КК України, як незаконне переправлення осіб через державний кордон України, шляхом наданням засобів, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 , свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиросердечно розкаявся, що, суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

З досудової доповіді органу пробації на обвинуваченого ОСОБА_4 слідує, що його виправлення без позбавлення та обмеження волі на певний строк є можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі окремих громадян, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Враховуючи викладене, виходячи з принципів: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням позиції прокурора, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і відбування покарання, оскільки такі за даних обставин справи були б надмірно суворим покаранням, обвинуваченому ОСОБА_4 , слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.332 КК України, у виді позбавлення волі, із застосуванням положень ст.75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 п.1, п.2 ст.76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним і буде достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.

При цьому, диспозиція ч.1 ст.332 КК України передбачає відповідальність за незаконне переправлення осіб через державний кордон України, організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями або сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод. ч.2 ст.332 КК України передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені способом небезпечним для життя чи здоров'я особи, яку незаконно переправляли через державний кордон України, чи вчинені щодо кількох осіб, або повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або службовою особою з використанням службового становища.

Санкція ч. 2 ст.332 КК України передбачає обов'язкове додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Разом з цим, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення не являючись службовою особою.

Таким чином суд не може визначити для ОСОБА_4 таке додаткове покарання як позбавити права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів, зокрема, автомобіля марки "NISSAN" модель Patrol д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 суд вирішує наступним чином.

Так, згідно матеріалів кримінального провадження речовим доказом являється автомобіль марки "NISSAN" модель Patrol д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 свідоцтво про технічну реєстрацію транспортного засобу зазначеного автомобіля органом досудового розслідування до матеріалів кримінального провадження не додано. У постанові про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 28.05.2020, орган досудового розслідування зазначив вид, марку, номерний знак транспортного засобу, визнаного в якості речового доказу. Зазначення лише таких відомостей про речовий доказ не дають суду можливості визначити належність транспортного засобу конкретній фізичній чи юридичній особі, у зв`язку з чим суд, виходячи з положень ст.100 КПК України, вважає за необхідне повернути речовий доказ обвинуваченому ОСОБА_4 .

Долю інших речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України. Запобіжний захід, в межах кримінального провадження, закінчився. Клопотань про обрання такого не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України та призначити покарання - 5 (п'ять) років позбавлення волі без застосування додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази: ключі від автомобіля марки "NISSAN" модель Patrol з реєстраційним номером НОМЕР_1 ; флеш накопичувач "DTSEY G2", об`ємом 16ГБ.; автомобіль марки ""NISSAN" модель Patrol д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 , по вступу вироку в законну силу - повернути ОСОБА_4 .

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, на ключі від автомобіля марки "NISSAN" модель Patrol з реєстраційним номером НОМЕР_1 ; флеш накопичувач "DTSEY G2", об`ємом 16ГБ.; автомобіль марки ""NISSAN" модель Patrol д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 , по вступу вироку в законну силу - скасувати.

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, на мобільний телефон марки "Samsung" білого кольору ІМЕІ: НОМЕР_4 : НОМЕР_5 в середині якого знаходиться сім картка мобільного оператора ПрАТ "Київстар" НОМЕР_6 , по вступу вироку в законну силу - скасувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду або через Рахівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча: ОСОБА_1