Провадження № 1-кп/352/286/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000104 від 10.12.2020 р., про обвинувачення :

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого і жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, офіційно не працюючого, розлученого, утриманця однієї малолітньої дитини, військовозобов`язаного, депутатом будь-якої ради не обирався, українця, громадянина України, згідно ст. 89 КК України не судимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, -

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_2 , будучи батьком, злісно ухилявся від утримання неповнолітніх дітей, які перебувають на його утриманні та сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на утримання неповнолітніх дітей дочок ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Кримінальний проступок скоєно за наступних обставин:

згідно виконавчого листа № 2-239/2010, виданого Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області від 08.02.2010 р., постановлено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в користь ОСОБА_6 , на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/2 частини від заробітку (доходу), але не менше на одну дитину аніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітей повноліття.

Стягнення аліментів розпочато згідно рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з 03.11.2009 року.

11 червня 2018 року Тисменицьким районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області відкрито виконавче провадження № 56570861 на виконання рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 08.02.2010 р. за № 2-239/2010 р.
Після відкриття виконавчого провадження ОСОБА_2 неодноразово викликався до Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Івано-Франківськ). ОСОБА_2 знав про обов`язок сплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання доньки ОСОБА_5 .
Протягом часу, а саме, з 2018 року по 2022 рік, ОСОБА_2 жодних коштів на утримання доньки ОСОБА_5 не сплатив.

Таким чином, ОСОБА_2 , маючи можливість сплачувати кошти на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про можливе настання кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів, умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Як результат, станом на 01 жовтня 2022 р. заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів в користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 становить 65770,10 гривень, що сукупно становить суму виплат більшу, аніж сума відповідних платежів за три місяці.

Суд зазначає, що до обвинувального акту додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_2 , складена у присутності захисника, щодо добровільності беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, а також письмова заява потерпілої ОСОБА_6 , щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.

Оцінивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України, так як він будучи батьком, злісно ухилявся від утримання неповнолітніх дітей, які перебувають на його утриманні та сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на утримання неповнолітніх дітей дочок ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

З врахуванням вищенаведеного, призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного правопорушення, яке у відповідності до вимог ст.12 КК України є кримінальним проступком,особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обтяжуючі відповідальність підсудного обставини відсутні.

До пом`якшуючих обставин суд відносить те, що підсудний в скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю проступку.

Крім того, вирішуючи питання про призначення покарання підсудному, суд враховує і те, що ОСОБА_2 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання за яким характеризується позитивно, працюючи хоч і неофіційно проте займається суспільно-корисною працею, на обліку наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває.

З врахуванням всіх вищеперелічених обставин, суд приходить до переконання, що до підсудного ОСОБА_2 слід застосувати покарання у виді громадських робіт, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження скоєння нових проступків.

На переконання суду, призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_2 відповідає також принципу співрозмірності конкретного неправомірного діяння, вчиненого ним, з покаранням призначеним останньому.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_2 не обирався.

Питання про речові докази по даному кримінальному провадженні, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати по даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.368, 370, 382 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні кримінального проступку передбаченого ст. 164 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк сто двадцять годин.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_2 не обирався.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати по даному кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази по даному кримінальному провадженню, а саме : копію матеріалів виконавчого провадження Тисменицького ВДВС Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) № 56570861 - зберігати при матеріалах даного кримінального провадження.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбаченихст.394 КПК України, зокрема, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тисменицький районний суд. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_7