УХВАЛА

07 березня 2023 року

м. Київ

справа № 175/3830/20

провадження № 51-826 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2022 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 22 листопада 2022 року,

встановив:

Ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 13 лютого 2023 року касаційна скарга засудженого на ухвалу суду апеляційної інстанції залишена без руху, у зв`язку з невідповідністю вимогам пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України та надано п`ятнадцятиденний строк для усунення вказаних в ухвалі суду недоліків.

При цьому, скаржнику було роз`яснено, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху в установлений строк, така скарга повертається особі яка її подала.

У вказаній ухвалі суду касаційної інстанції було зазначено, що не погоджуючись із призначеним покаранням у вироку, яке залишено апеляційним судом без зміни, засуджений порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду, наводячи доводи, які за своїм змістом, стосуються лише оцінки доказів, неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 438 КПК України, не є підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції.

У межах наданого судом строку, засуджений надіслав до суду касаційної інстанції змінену касаційну скаргу, проте недоліки скарги не усунув та допустив нові.

За змістом зміненої касаційної скарги, на усунення недоліків, засуджений наводить доводи, які стосуються лише оцінки доказів та невідповідності висновків суду викладених у вироку фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до положень ст. 438 КПК України, не є підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції.

При цьому, вказуючи у цій скарзі на незаконність судових рішень першої та апеляційної інстанцій, фактично через не доведення його винуватості у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та, порушуючи питання про їх скасування й призначення нового розгляду у суді першої інстанції, засуджений лише формально посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Проте, не вказує, які істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, у взаємозв`язку з положеннями ст. 415 КПК України, допустив суд першої інстанції, які були б підставами для скасування вироку суду.

Зокрема, вказуючи про незаконність ухвали апеляційного суду засуджений не зазначає які істотні порушення вимог кримінального процесуального закону допустив суд апеляційної інстанції, переглядаючи вирок в апеляційному порядку.

Враховуючи наведене, касаційна скарга засудженого не містить обґрунтованих доводів щодо необхідності скасування вироку суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду і призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Враховуючи відсутність у повторній касаційній скарзі належного обґрунтування вимог засудженого із зазначенням того, в чому конкретно полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень з огляду на положення ст. 438 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що засуджений не усунув недоліки, а тому його скарги підлягають поверненню.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК України повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Повернути касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2022 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 22 листопада 2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_5