Справа № 185/8287/22
Провадження № 1-кс/185/2056/22
01 грудня 2022 року слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , у присутності підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника Борівського відділу Ізюмської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження підозрюваному в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Донецьке, Ізюмського району, Харківської області, українцю, громадянину України, одруженому, не працюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимому,
запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою -
У обґрунтування поданого клопотання прокурор зазначив, що 06 жовтня 2022 року, приблизно о 14.00 годині, ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , вживав алкогольні напої разом зі своєю дружиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сусідом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок чого ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного сп`яніння.
У ході спільного розпиття спиртного, на фоні ревнощів, у ОСОБА_5 раптово виник умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті своїй дружині ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Реалізуючи вказаний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків,ставлячи за мету умисне позбавлення життя ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з мотивів ревнощів, викликаних особистою образою, ОСОБА_5 пішов до сусіднього будинку по АДРЕСА_1 , взяв гранату невстановленого типу та зайшовши назад до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , вийняв чеку з гранати та кинув її на підлогу у кімнаті, де перебували ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , внаслідок чого граната вибухнула.
Внаслідок вибуху гранати ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді вибухового ураження правої ноги, зруйнованої артерії та нерву на рівні коліна, ураження литкового м`яза, вибухового ураження лівої ноги, множинних точкових ран на рівні лівого коліна; ОСОБА_6 внаслідок вибуху гранати у вигляді множинних сліпих непроникаючих поранень лівої гомілки.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив всі дії, що були необхідними для доведення свого умислу, направленого на протиправне позбавлення життя ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , однак, з причин, що не залежали від його волі, вказаний умисел не був доведеним до кінця.
На підставі вищевикладеного, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто у закінченому замаху на умисне вбивство двох або більше осіб, вчиненому способом, небезпечним для життя багатьох осіб.
07 жовтня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме закінчений замах на умисне вбивство двох або більше осіб, вчиненому способом, небезпечним для життя багатьох осіб.
07 жовтня 2022 року до підозрюваного ОСОБА_5 , ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб, а саме до 19.25 год. 05 грудня 2022 року.
Оскільки встановлений ухвалою слідчого судді строк тримання під вартою спливає 05грудня 2022 року слідчий просить продовжити строк тримання під вартою до 07 січня 2023 року, у межах строку досудового розслідування.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, пояснив, що на даний час ризики встановлені по даному кримінальному провадженню не перестали існувати і мають місце.
Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Пояснив, що умислу на вбивство у нього не було.
Захисник адвокат ОСОБА_4 , у судовому засіданні заперечувала проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Пояснила, що умислу на вбивство у ОСОБА_5 не було, він дійсно взяв гранату щоб показати її дружині та ОСОБА_7 та спіткнувшись на порозі граната випала з рук, у зв`язку з чим стався вибух. Ризики зазначені прокурором не доведені.
Заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника, вивчивши клопотання та копії матеріалів, якими воно обґрунтовується, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Як вбачається зі ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Стаття 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачає, що при розгляді справ, суди застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.
На даний час строк тримання під вартою підозрюваного закінчується, але необхідно виконати ще ряд слідчих дій, зокрема: витребувати висновки: судово-вибухово-технічної експертизи від 26 жовтня 2022 року; судово - медичних експертиз з потерпілими: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 14 листопада 2022 року; додаткових судово-медичних експертиз з потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_5 від 14 листопада 2022 року; судово-імунологічних експертиз від 07 листопада 2022 року; надати можливість підозрюваному та захиснику для ознайомлення з висновками вказаних експертиз; вирішити можливі клопотання, що можуть надійти від підозрюваного та його захисника; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; вручити обвинувальний акт підозрюваному та його захиснику.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», враховуючи те, що обставини та підстави обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є й надалі доцільними, доведено існування ризиків, передбачених п. 1, 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а сторона захисту не назвала та не надала переконливих доказів того, що вони на день розгляду цього клопотання, зменшилися чи взагалі перестали існувати слідчий суддя приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим не може бути застосованим відносно підозрюваного у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років, одружений, офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, раніше не судимий.
Відповідно до пункту 1 частини 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.
Враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177, 178 КПК України, та те, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні злочину, вчиненому із застосуванням насильства та який спричинив загибель людини, суд не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні.
Строк тримання під вартою визначається судом з урахуванням вимог ст. 197 КПК України та строків проведення досудового розслідування.
Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання начальника Борівського відділу Ізюмської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Строк дії ухвали - до 07 січня 2023 року.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Cлідчий суддя: ОСОБА_1