Справа № 404/6281/22
Номер провадження 1-кп/404/348/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ВСТУПНА ЧАСТИНА

05 грудня 2022 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

розглянувши під час того підготовчого судового засідання у м. Кропивницькому обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000455 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, Кіровоградської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 15 п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України,
за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

представника потерпілого

ОСОБА_7 : ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
Судом проводився розгляд заяв головуючого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 та судді Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_3 про самовідвід від участі у розгляді кримінального провадження у відношенні ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 15 п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України.

Заява розглядалась за ініціативою суддів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

2.Встановлені судом обставини із посиланням на докази.
До Кіровського районного суду м. Кіровограда надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 15 п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями обвинувальний акт розподілений на суддю ОСОБА_1 та згідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів для розгляду зазначеного кримінального провадження визначено склад колегії суддів: головуючий суддя ОСОБА_1 та суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Підставою подання заяви про самовідвід суддею ОСОБА_3 є той факт, що обвинувачений ОСОБА_5 є свідком у кримінальному провадженні по обвинуваченню її близького родича, яке на даний час ще не завершено. А головуючий суддя ОСОБА_1 мотивуючи тим, що в нього дружні стосунки з потерпілим по кримінальному провадженню ОСОБА_7 , що, в свою чергу, є обставиною, яка може викликати сумніви в його неупередженості.

3.Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали, положення закону яким керувався суд.
Вивчивши заяву про самовідвід, а також вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд вважає, що заяви суддів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про самовідвід підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно із ст.80 КПК України суддя за наявності підстав, передбачених ст.75 КПК України, зобов`язаний заявити самовідвід. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду (ст.81 КПК України).

Згідно з п.4 ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

У відповідності до ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75 - 79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Незалежність та неупередженість суду є однією з найважливіших ознак демократичної та правової держави. Це одна із основних засад судочинства в Україні, один із основоположних принципів організації та діяльності судових органів за кордоном, зокрема у праві Європейського Союзу.

В Україні, цей принцип реалізується в тому числі за допомогою встановлення у галузі процесуального права інституту відводу судді від участі у розгляді справи, оскільки відвід - це заява про недовіру складу суду, що розглядає справу, з підстав, зокрема, наявності сумнівів у його неупередженості та об`єктивності.

Регламентуючи нормами права цей процесуально-правовий інститут, необхідно керуватися єдністю принципів здійснення судочинства, передбачених ст. 129 Конституції України, а вони однакові для усіх видів судочинства. Саме відвід є законодавчо передбаченою процедурою, яка б гарантувала сторонам незалежність, неупередженість та об`єктивність судді у ставленні до кожного з них, а відтак, була б гарантією реалізації цих принципів.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Враховуючи вказане, а також вимоги ст. 9 Конституції України та ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», відповідно до яких суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Зі змісту статті 6 Конвенції та практики Європейського Суду з питань неупередженості суду вбачається, що правосуддя має не тільки здійснюватись, а повинно також демонструватись. Під сумнівом - довіра до суду, яку суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві. Як правило, неупередженість означає відсутність упереджень або упередженості, при цьому її наявність або відсутність можуть бути перевірені різними способами (Кіпріану проти Кіпру, п. 118; Мікаллеф проти Мальти, п. 93).

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі по тексту ЄСПЛ) у справі «Волков проти України» ЄСПЛ зазначив, що відповідно до п.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на розгляд його справи незалежним і безстороннім судом.

Між поняттями незалежності і об`єктивної безсторонності існує тісний зв`язок. Тому питання їх дотримання ЄСПЛ часто розглядає сукупно (Findlay проти Сполученого Королівства, § 73).

Стаття 6 § 1 вимагає, аби кожен суд, до якого вона застосовується, був «безстороннім». Зазвичай безсторонність визначається як відсутність упередження або наперед складеної думки і може оцінюватись у різний спосіб (Kyprianou проти Кіпру, § 118; Micallef проти Мальти, § 93).

У рамках суб`єктивного підходу ЄСПЛ завжди вважав, що особиста неупередженість судді є презумпцією, доки не буде доведено протилежне (Kyprianou проти Кіпру, § 119; Hauschildt проти Данії, § 47).

Разом з тим, чітка відмінність між цими поняттями відсутня, оскільки поведінка судді може не тільки об`єктивно викликати сумніви в його неупередженості з точки зору зовнішнього спостерігача (об`єктивний тест), але мова може також йти про його або її особисте переконання (суб`єктивний тест).

Згідно п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінюваності суддів (далі Висновок), судова незалежність передбачає повну неупередженість з боку суддів. При розгляді справи між будь-якими сторонами судді повинні бути неупередженими, тобто вільними від будь-яких зв`язків, прихильностей, необ`єктивності, які впливають або можуть створювати враження впливу на спроможність суддів здійснювати судочинство незалежно. У цьому розумінні судова незалежність є розвитком основоположного принципу, згідно з яким «жодна особа не може бути суддею у своїй справі». Значущість цього принципу виходить за межі окремої судової справи та її сторін. Судовій владі повинні довіряти не лише сторони окремої справи, але й суспільство в цілому. Таким чином, суддя не просто насправді повинен бути вільним від будь-яких зв`язків, симпатій, упередженості, він чи вона також повинні вважатися вільними від цього з точки зору розсудливого спостерігача. У протилежному випадку, довіру до судової влади може бути підірвано.

Згідно ст.15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22.02.2013 року, неупереджений розгляд справи є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

В даному випадку слід врахувати роз`яснення, викладені Європейським судом з прав людини в рішеннях у справах «Микаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії», в яких зазначено, що в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому кожний суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

Виходячи з наведеного, практика ЄСПЛ говорить про те, що кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи (Мікалефф проти Мальти).

З урахуванням викладеного, з метою усунення будь-яких сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості судді, заяву про самовідвід слід задовольнити, а справу передати до канцелярії суду для визначення судді для її розгляду автоматизованою системою документообігу суду в порядку повторного авторозподілу між суддями, оскільки будь-яке процесуальне рішення у даній справі буде сприйматися учасниками судового провадження як упереджене, та не сприятиме виконанню судом завдань кримінального судочинства щодо справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду, а також всебічному, повному та об`єктивному з`ясування обставин справи, про що було зазначено заявниками.

Таким чином, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 є свідком у кримінальному провадженні по обвинуваченню близького родича судді ОСОБА_3 , а у головуючого судді ОСОБА_1 дружні стосунки з потерпілим ОСОБА_7 , а також ті обставини, що однією з підстав для скасування судового рішення є його ухвалення незаконним складом суду, суд вважає, за необхідне задовольнити заяви головуючого судді у кримінальному провадженні ОСОБА_1 та судді ОСОБА_3 про самовідвід.

Постановляючи ухвалу, суд керується ст. ст.75, 80, 81 КПК України.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.Висновки суду.
Заяву головуючого судді у кримінальному провадженні ОСОБА_1 про самовідвід, подану в порядку ст. 75 КПК України, від участі у розгляді кримінального провадження у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 15 п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України задовольнити.

Заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід, подану в порядку ст. 75 КПК України, від участі у розгляді кримінального провадження у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 15 п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України задовольнити.

Відвести від розгляду кримінального провадження у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 15 п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України - суддю ОСОБА_3 та суддю ОСОБА_1 .

Кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 15 п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України (404/6281/22; 1-кп/404/348/22) направити до канцелярії Кіровського районного суда м. Кіровограда для здійснення перерозподілу в порядку ст. 35 КПК України.

2.Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню окремо від судового рішення, передбаченого ч.1 ст.392 КПК України не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2