Справа № 462/7391/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/58/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на вирок Залізничного районного суду м.Львова від 22 листопада 2021 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7

з участю: прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Залізничного районного суду м.Львова від 22 листопада 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту його затримання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту залишено без зміни до вступу вироку в закону силу.

Вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.

Згідно вироку суду ОСОБА_7 16.07.2021р., близько 14:00 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), з корисливих мотивів, з метою протиправною збагачення, діючи протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, за попередньою змовою групою осіб із невстановленою досудовим розслідуванням особою, шляхом віджиму вікна, проникли у приміщення будинку АДРЕСА_1 , звідки таємно викрали майно. У подальшому, залишаючи місце вчинення злочину, ОСОБА_7 був затриманий працівниками поліції на території подвір`я вищевказаного будинку. При собі ОСОБА_7 мав косметичку червоного кольору, яка була викрадена з будинку, всередину якої знаходились викрадені ювелірні вироби, а саме: пластинка із золота 585 проби, масою 0,11 г, вартістю 101 гривня 12 копійок, елемент підвіски (вушко) із золота 585 проби, масою 0,34 г, вартістю 312 гривень 54 копійки, підвіска у вигляді хреста з розп`яттям із золота 585 проби масою 1,18 г, вартістю 1973 гривень 07 копійок, перстень із золота 585 проби, масою 5,40 г, вартістю 9029 гривень 33 копійки, сережки у формі хвильки із золота 585 проби, масою 11,65 г, вартістю 19479 гривень 95 копійок, перстень із золота 583 проби, масою 6,89 г, вартістю 11481 гривень 39 копійок, обручки із золота 583 проби, масою 4,89 г, вартістю 8148 гривень 62 копійки, обручки із золота 583 проби, масою 5,37 г, вартістю 8948 гривень 49 копійок, сережки у вигляді листочків із золота 585 проби, масою 3,31 г, вартістю 5534 гривень 64 копійок, підвіска у формі букви «Ю» із золота 585 проби, масою 1.06 г, вартістю 1772 гривень 43 копійок, зубна коронка із золота 900 проби, масою 0,90 г, вартістю 1145 гривень 51копійка, перстень із золота 585 проби, масою 5,85 г, вартістю 9781 гривень 77 копійок, перстень у формі метелика із золота 585 проби, масою 2,88 г, вартістю 4815 гривень 65 копійок, сережки із золота 585 проби, масою 8,42 г, вартістю 14079 гривень 06 копійок, перстень із золота 585 проби, масою 5,81 г, вартістю 9714 гривень 88 копійок, перстень із золота 585 проби, масою 4,76 г, вартістю 7959 гривень 18 копійок, перстень із золота 585 проби, масою 10,12 г, вартістю 16921 гривень 62 копійок, перстень із золота 585 проби, масою 6,15 г, вартістю 10283 гривень 40 копійок, підвіска прямокутної форми із золота 585 проби, масою 7,80 г, вартістю 13042 гривень 36 копійок, кольє із золота 585 проби, масою 11,45 г, вартістю 12440 гривень 90 копійок, перстень із золота 585проби, масою 4,40 г, вартістю 7357 гривень 23 копійки, обручки в кількості 2 штуки із золота 583 проби, масою 3,96 г, вартістю 6598 гривень 89 копійок, перстень у формі квітки 585 проби, масою 3,85 г, вартістю 6437 гривень 57 копійок, підвіска круглої форми із золота 585 проби, масою 4,90 г, вартістю 8193 гривень 28 копійок, сережки із золота 585 проби, масою 6,39 г, вартістю 10684 гривень 70 копійок, сережки із золота 585 проби, масою 9,06 г, вартістю 15149 гривень 20 копійок, ланцюг із золота 583 проби, масою 12,70 г, вартістю 21235 гривень 63 копійок, підвіска у формі рибки із золота 585 проби, масою 1,32 г, вартістю 2207 гривень 17 копійок, сережки круглої форми із золота 585 проби, масою 8,26 г, вартістю 13811 гривень 52 коп. перстень із золота 585 проби, масою 2,74, вартістю 4581 гривень 55 копійок, фрагмент ланцюга із золота 585 проби, масою 6,42 г, вартістю 5901 гривня 52 копійки, сережки у вигляді метеликів із золота 585 проби, масою 5,18 г, вартістю 8661 гривень 47 копійок, перстень у формі хвильки із золота 585 проби, масою 6,26 г, вартістю 10467 гривень 33 копійки, перстень із золота 585 проби, масою 4,95 г, вартістю 8276 гривень 88 копійок, фрагмент ланцюга із золота 585 проби, масою 6,03 г, вартістю 5543 гривень 02 копійок, фрагмент ланцюга із золота 585 проби, масою 5,05 г, вартістю 4642 гривень 16 копійок, сережки круглої форми із золота 585 проби, масою 5,39 г, вартістю 9012 гривень 60 копійок, перстень із срібла 925 проби масою 7,08 г, вартістю 1453 гривень 48 копійок. Загальна вартість викрадених ювелірних виробів становить 317 181 гривень 11 коп. Також у косметичці знаходились викрадені з будинку вироби із недорогоцінного металу, а саме: сережки масою 3,95 г, вартістю 40 гривень 00 копійок, браслет масою 50,11 г, вартістю 224 гривні 26 копійок, перстень у формі квітки масою 9,02 г, вартістю 50 гривень 00 копійок, перстень масою 1,07 г, вартістю 25 гривень 00 копійок, ланцюг овальної форми масою 72,25г, вартістю 127 гривень 20 копійок, намисто із квіткою масою 122, 99 г, вартістю 106 гривень 67 копійок, перстень масою 0,84 г, вартістю 43 гривні 33 копійок, перстень масою 8,85 г, вартістю 78 гривень 33 копійки, сережки продовгастої форми масою 24,25 г, вартістю 76 гривень 25 копійок. Загальна вартість виробів із недорогоцінного металу становить 771 гривня 04 копійки. Інша невстановлена слідством особа в цей час втекла з місця вчинення злочину із грошовими коштами в сумі 6 500 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 16.07.2021 становить 177 385 гривень. Своїми умисними діями ОСОБА_7 та невстановлена в ході слідства особа спричинили потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 495337 гривень 15 копійок.

Не погоджуючись із даним вироком суду захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій, не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить оскаржуваний вирок змінити у частині призначеного ОСОБА_7 покарання, призначивши йому за ч.4 ст.185 КК України покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 4 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Свої апеляційні вимоги захисник мотивує тим, що оскаржуваний вирок є надто суворим, не відповідає принципам достатності покарання для виправлення винного. Вказує на наявність обставин, які пом`якшують покарання, а саме повне визнання вини, щире каяття. Також у ході судового розгляду ОСОБА_7 було повністю відшкодовано нанесену потерпілій матеріальну шкоду, і остання подала про це заяву та не заперечувала застосування до обвинуваченого ст. 75 КК України.

Крім цього, захисник вважає, що суд мав право визнати пом`якшуючою обставиною те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, добре характеризується за місцем проживання та є офіційним опікуном свого дідуся похилого віку. Вказує, що ОСОБА_7 проживає разом із своєю матір`ю пенсіонеркою та рідним братом, який має першу групу інвалідності, а відтак піклується трьома особами і для забезпечення навіть мінімального достатку він старався підпрацьовувати на усіх доступних роботах. Вважає, що наведені обставини свідчать про стійкі соціальні зв`язки обвинуваченого. Не погоджується із мотивами місцевого суду щодо неврахування цих обставин, вважаючи, що такі спростовуються долученої до апеляційної скарги характеристики на обвинуваченого з ЯЧБО «Дитячі мрії».

Захисник звертає увагу на відсутність жодної обставини, яка обтяжує покарання. Також вважає, що слід врахувати, що ОСОБА_7 є особою молодого віку, має стійкі соціальні зв`язки та вищу освіту за спеціальністю ветеринарний лікар. Вважає, що наведені обставини давали суду підстави для призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 69 КК України та положень ст.75 КК України.

Вказує, що викрадені ОСОБА_7 речі, що були повернуті потерпілій ще під час досудового розслідування, а також грошові кошти у сумі 6500 доларів США, які повернуті потерпілій на стадії судового слідства, не було визнано речовими доказами. При цьому, у вироку не вказано про факт відшкодування заподіяних збитків, а також не наведено позицію учасників судового провадження, а саме потерпілої, захисника та прокурора, який просив зарахувати щире каяття обвинуваченого, як обставину, яка пом`якшує покарання. Вважає, що місцевий суд безпідставно виключив обставину, яка пом`якшує покарання - щире каяття, яку було встановлено ще на досудовому слідстві, навівши при цьому аналіз норми щодо активного сприяння розкриттю злочину, яка прокурором не заявлялась.

Крім цього, 10.03.2023р. на адресу Львівського апеляційного суду надійшла заява захисника ОСОБА_6 , у якій серед іншого захисник вказує, що додатковим доказом того, що ОСОБА_7 може виправитись без відбування покарання є те, що ОСОБА_7 добровільно пішов на військову службу. З 27.10.2022р. його було зараховано на посаду солдата в 79 ДШ бригаду, яка базується у м.Миколаєві. 23.02.2023р. ОСОБА_7 було важко поранено у бою біля Мар`янки і на даний час він пройшов лікування та перебуває на реабілітації у військовому госпіталі у Винниках. До поданої заяви захисником долучено довідку військової частини НОМЕР_1 № 103 від 27.01.2023р..

На апеляційний розгляд обвинувачений ОСОБА_7 не прибув, при цьому захисник повідомив, що на даний момент ОСОБА_7 проходить військову службу у 79 десантно-штурмовій бригаді ( АДРЕСА_2 , в/ч НОМЕР_1 ) і знаходиться безпосередньо у зоні бойових дій, та за таких обставин захисник вважає за можливе розглянути справу за відсутності обвинуваченого. Прокурор не заперечив щодо розгляду справи за відсутності обвинуваченого.

При апеляційному розгляді справи захисник підтримав подану апеляційну скаргу, з наведених у ній мотивів, просили таку задоволити.

Прокурор заперечив подану стороною захисту апеляційну скаргу, з огляду на безпідставність такої, зазначивши про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення.

Заслухавши доповідача, пояснення присутніх учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за обставин, встановлених судом першої інстанції, кваліфікація його дій, в апеляційному порядку не оспорюються, а тому, з урахуванням вимог ч.1 ст.404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Щодо призначеного ОСОБА_7 покарання за ч.4 ст.185 КК України, колегія суддів враховує таке.

Відповідно до положень ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст.65 КК України суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації таке покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Призначаючи покарання у кримінальному провадженні, залежно від конкретних обставин справи, особи засудженого, дій, за які його засуджено, наслідків протиправної діяльності суд вправі призначити такий вид та розмір покарання, який у конкретному випадку буде необхідним, достатнім, справедливим, слугуватиме перевихованню засудженої особи та відповідатиме кінцевій меті покарання у цілому.

Згідно матеріалів справи при призначенні ОСОБА_7 покарання місцевим судом враховано ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є тяжким, дані про особу винного, який не працює, не перебуває на обліку у психоневрологічній та психіатричній лікарні, посередньо характеризується за місцем проживання та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Також місцевим судом зазначено про відсутність у обвинуваченого щирого каяття, тобто пом`якшуючої покарання обставини, яка була встановлена на досудовому розслідуванні згідно даних обвинувального акта, оскільки, як врахував місцевий суд, обвинувачений не надав слідству відомостей про особу, з якою вчинив злочин.

Водночас, колегія суддів не погоджується із висновком місцевого суду про відсутність у ОСОБА_7 щирого каяття у скоєному.

Так, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінального правопорушення, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному кримінальному правопорушенні, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні кримінального правопорушення повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Згідно обвинувального акта на досудовому слідстві було встановлено обставину, яка пом`якшує покарання - щире каяття.

Згідно матеріалів справи обвинувачений ОСОБА_7 як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду справи свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю, розкаявся у скоєному та надав показання щодо обставин вчиненого ним злочину та повідомив про всі відомі йому обставини, зокрема і щодо особи разом з якою скоював злочин. Зокрема, у своїх показаннях обвинувачений ОСОБА_7 зазначив, що він на рибалці познайомився з особою на ім`я ОСОБА_10 , який також з Новояворівська, розповів як зустрічався з ним, як останній запропонував йому вчинити крадіжку, тощо.

Також у судовому засіданні місцевого суду за згодою обвинуваченого було визнано недоцільним дослідження доказів у справи.

Крім цього, згідно заяви потерпілої ОСОБА_9 від 18.11.2021р., остання зазначила, що обвинувачений ОСОБА_7 повністю відшкодував заподіяну їй злочином шкоду і вона не має до нього жодних матеріальних та моральних претензій (т.1 а.с. 34). При цьому, згідно оскаржуваного вироку така заява залишилась без уваги місцевого суду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що у даному кримінальному провадження наявна така обставина, що пом`якшує покарання, як щире каяття.

Разом з тим, колегія суддів враховує, що незважаючи на наявність щирого каяття обвинуваченого у скоєному, призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді 5 років позбавлення волі, тобто у мінімальному розмірі, встановленому у санкції ч. 4 ст. 185 КК України, з урахуванням обставин цього кримінального провадження, відповідає принципам законності, індивідуалізації та справедливості призначення покарання.

Підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_7 за ч.4 ст.185 КК України покарання із застосуванням ст. 69 КК України колегія суддів не вбачає.

З приводу апеляційних доводів сторони захисту про можливість звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, колегія суддів враховує таке.

Відповідно до ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Отже, колегія суддів враховує тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину, особу ОСОБА_7 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має стійкі соціальні зв`язки, зокрема опікується своїм 80-ти річним дідусем, проживає разом з матір`ю пенсіонеркою та братом, який має інвалідність з дитинства підгрупи А (синдром Дауна, потребує постійного стороннього догляду), факт відшкодування потерпілій заподіяної шкоди, що підтверджується особистою заявою потерпілої від 18.11.2021р.

Також колегія суддів враховує, що згідно характеристики голови правління ЯЧБО «Дитячі мрії» від 13.12.2021р. ОСОБА_7 4-й рік поспіль на громадських засадах співпрацює з благодійної організацію «Дитячі мрії», яка є засновником соціального центру «Регіна» (для людей з інвалідністю 18+), у місті Новояворівськ Львівської області. Приймає активну участь у позаурочній роботі соціального центру для людей з інвалідністю, приймав активну участь в організації та проведенні виховних заходів для учасників соціального центру, їх батьків та опікунів. Є активним учасником гуртків художньої самодіяльності та театралізованого дійства при соціальному закладі, а також учасником ансамблю «Регіна». Бере також активну участь (як помічник кухаря) у приготуванні благодійних гарячих обідів для вихованців соціального центру (людей з інвалідністю). Також допомагає своїй матері ОСОБА_11 доглядати та виховувати молодшого сина, а для ОСОБА_12 - молодшого брата ОСОБА_13 (особу з інвалідністю з синдромом ОСОБА_14 ) (арк. 77).

Крім цього, згідно наведеної вище заяви потерпілої ОСОБА_9 від 18.11.2021р. про відшкодування у повному обсязі обвинуваченим заподіяної шкоди, потерпіла не заперечує щодо застосування до ОСОБА_7 міри покарання з іспитовим терміном (т.1 а.с.34).

На даний час колегія суддів враховує також те, що обвинувачений ОСОБА_7 мобілізований і проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується представленою захисником довідкою командира даної в/ч від 27.01.2023р. № 103.

Крім того, у відповідності до вимог ч.2 ст.66 КК України колегія суддів враховує як пом`якшуючу покарання обставину та виключно позитивну посткримінальну поведінку обвинуваченого те, що ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем 79 ДШБ, бере безпосередню участь у бойових діях по захисті нашої Держави та 24.02.23р. отримав множинні вогнепальні осколкові поранення обох кінцівок, правого плеча, передпліччя та перебував на лікуванні з 25.02.23р. по 02.03.23р. і був виписаний у стані середньої важкості, що підтверджується випискою із медичної картки стаціонарного хворого № 4670, виданого 02.03.23р. КНП «КЛШМД» ДМР (м.Дніпро).

Наведені вище обставини у своїй сукупності спонукають апеляційний суд прийти до переконання, що ОСОБА_7 на даний час не становить підвищеної суспільної небезпеки, а тому надалі досягнення мети його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою впродовж трьохрічного іспитового строку, що передбачено законом.

З урахуванням викладених вище обставин кримінального провадження, даних про особу винного, який на даний час не представляє підвищеної суспільної небезпеки, колегія суддів дійшла висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 без відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі й звільнення його на підставі ст.75 КК України від його відбування з випробуванням з іспитовим строком та з покладенням на обвинуваченого обов`язків, визначених ст.76 КК України.

Апеляційний суд вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді 5 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням із встановленим іспитовим строком у 3 роки буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень, а відтак буде досягнуто, передбачену ст.50 КК України, мету покарання.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задоволити частково.

Вирок Залізничного районного суду м.Львова від 22 листопада 2021 року щодо ОСОБА_7 змінити у частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю три роки.

Командиру військової частини НОМЕР_1 здійснювати контроль за поведінкою ОСОБА_7 , а у разі його звільнення з військової служби, контроль за виконанням вироку покласти на уповноважений орган з питань пробації.

У разі звільнення з військової служби, зобов`язати ОСОБА_7 згідно п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України виконувати такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції шляхом подання касаційної скарги на протязі трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: