Справа № 442/823/18
Провадження № 1-кп/456/20/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року місто Стрий

Колегія суддів Стрийського міськрайонного суду Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судових засідань: ОСОБА_4 ,

розглянувши під час розгляду обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0001986 від 18.05.2017р., про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.190, ч.3 ст.190, ч.2 ст.28 ч.4 ст.358, ч.2 ст.28 ч.4 ст.358 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.190, ч.2 ст..28 ч.4 ст.358, ч.4 ст.358, КК України матеріали кримінального провадження щодо якого виділено в окреме провадження,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_7 ,

обвинуваченої: ОСОБА_5 ,

захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

вирішуючи клопотання прокурора та захисника про відкладення розгляду справи,

в с т а н о в и в :

В провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області з 10.04.2018перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001986 від 18.05.2017 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.190, ч.3 ст.190, ч.2 ст.28 ч.4 ст.358, ч.2 ст.28 ч.4 ст.358 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.190, ч.2 ст..28 ч.4 ст.358, ч.4 ст.358, КК України матеріали кримінального провадження щодо якого виділено в окреме провадження.

В судове засідання, призначене на 15.00 год. 01 березня 2023 року прокурор ОСОБА_10 не з`явився, подав на адресу суду 01.03.2023 клопотання про відкладення розгляду справи, покликаючись на зайнятість в інших судових процесах, зокрема в Шевченківському районному суді м. Львова та Пустомитівському районному суді Львівської області.

В судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_9 заявив клопотання про відкладення розгляду справи для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, покликаючись на укладений між ним та обвинуваченою договір 28 лютого 2023 року.

Обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_8 просять розгляд справи відкласти.

Прокурор ОСОБА_7 просить розгляд справи відкласти.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, оглянувши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Вирішуючи клопотання прокурора ОСОБА_10 про відкладення розгляду справи, колегія суддів зауважує таке.

В суду відсутні підстави для задоволення клопотання прокурора ОСОБА_10 про відкладення розгляду справи, оскільки в судове засідання 01 березня 2023 року прибув прокурор ОСОБА_7 , який постановою заступника керівника Львівської обласної прокуратури від 05 січня 2023 року включений до групи прокурорів у вказаному кримінальному провадженні, а тому клопотання прокурора ОСОБА_10 про відкладення розгляду кримінального провадження не підлягає до задоволення, слід продовжити судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001986 від 18.05.2017 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.190, ч.3 ст.190, ч.2 ст.28 ч.4 ст.358, ч.2 ст.28 ч.4 ст.358 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.190, ч.2 ст..28 ч.4 ст.358, ч.4 ст.358, КК України матеріали кримінального провадження щодо якого виділено в окреме провадження, з участю прокурора Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_7 .

При цьому суд вважає, що слід встановити умисний характер дій прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_10 , направлений на невиправдане затягування процесу та зловживання своїми процесуальними правами, з огляду на таке.

Згідно Рекомендацій Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану від 02.03.2022, 14.03.2022, листа Верховного Суду №1/0/2-22 від 03.03.2022 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», Рекомендацій судам першої та апеляційної інстанції на випадок захоплення населеного пункту та/або суду чи безпосередньої загрози його захоплення, затверджених розпорядженням Голови Верховного Суду від 13.03.2022 №6/0/9-22, суди продовжують здійснення судочинства в умовах воєнного стану та продовжують розгляд, зокрема тяжких та особливо тяжких злочинів, у виняткових випадках, пов`язаних з окупацією населеного пункту або іншими поважними обставинами, відкладають розгляд кримінального провадження.

Відповідно до ст. 26 Закону України Про правовий режим воєнного стану правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.У разі загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно прийматимуться рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом.Справи, які не є невідкладними, розглядатимуться лише за наявності письмової згоди на це всіх учасників судового провадження.Не можуть бути відкладеними судові засідання, на яких має розглядатися питання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. З метою забезпечення безпеки учасників судових процесів і відвідувачів судів припиняється проведення особистого прийому громадян керівництвом суду й обмежується допуск у судові засідання осіб, які не є учасниками судових засідань. Якщо суд не припинив здійснювати судочинство, учасники судових процесів мають можливість подати заяву про відкладення розгляду справ у зв`язку з воєнними діями та/або про розгляд справ у режимі відеоконференції за допомогою будь-яких технічних засобів, зокрема власних.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка закріплює право на справедливий суд, кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Поняття «розумний строк» оцінюється з урахуванням низки критеріїв, у тому числі - специфіки кримінальної справи, кількості епізодів звинувачення, поведінки сторін тощо, та не може визначатись однаково для кожної справи.

У відповідності до загальних засад кримінального провадження учасники кримінального провадження та їх представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається. Зловживання процесуальними правами визначається як дії, що суперечать завданню кримінального провадження.

Так згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені КПК України строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що розумність тривалості провадження має бути оцінена в світлі конкретних обставин справи з врахуванням певних критеріїв, серед яких складність справи та поведінка заявника (рішення у справах «Пелісьє і Сассі проти Франції», «Вергельський проти України»).

У розумінні ЄСПЛ сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Оцінюючи поведінку заявника, необхідно брати до уваги, зокрема, і факти невиконання ним процесуальних обов`язків, наприклад, неодноразові неявки в судове засідання без поважних причин, якщо це призвело до порушення розумного строку судового розгляду.

В ухвалі Верховного Суду у справі №676/7346/15-к від 30.05.2018 вказано про те, що хоча у КПК України не передбачено загального положення про заборону зловживання процесуальними правами, однак заборона зловживання такими є загально правовим принципом і поширюється на всі галузі права.

В ухвалі Верховного Суду у справі № 202/4467/14-к від 17.09.2019 зазначено: «Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 7 липня 1989 року, вказував на недопустимість зневілювання ключового принципу - верховенства права у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом».

Поряд із цим, ККС ВС у постанові від 09.04.2019 року у справі № 306/1602/16-к зауважує, що процесуальний закон забезпечує дотримання прав осіб, а не використання їх для зловживання. При цьому в ухвалі від 18.09.2018 року у справі № 1-9/11 суд виходить із позиції, що законодавець чітко передбачив правила поведінки сторін у кримінальній справі на подання доказів, участь в їх дослідженні та доведенні їх переконливості, виступ у судових дебатах, оскарження процесуальних рішень суду, тобто учасники судового процесу мають діяти відповідно до загальних положень судового розгляду, а не зловживати своїми правами.

Оцінюючи процесуальну поведінку прокурора ОСОБА_10 , який є старшим групи прокурорів у вказаному кримінальному провадженні згідно постанови про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні від 05.01.2023, колегія суддів зауважує таке.

Прокурор ОСОБА_10 , який підписав обвинувальний акт у кримінальному провадженні, без поважних причин, не подаючи жодної заяви на адресу суду безпричинно не прибував в судові засідання: 24.09.2018, 03.01.2019, 28.02.2019, 23.04.2019, 11.11.2019, 29.11.2019, 28.01.2020, 07.08.2020, 19.11.2020, 24.12.2020, 24.02.2022, 03.03.2022, 21.03.2022, 05.05.2022, 27.07.2022, 30.11.2022.

Крім цього, прокурор ОСОБА_10 не прибув в судові засідання 26.02.2020, 23.04.2020, 22.05.2020, 22.09.2020, 12.02.2021, 24.01.2022, 23.05.2022, 13.10.2022, 23.11.2022, подаючи заяви про відкладення розгляду справи з різних процесуальних підстав (участь в іншому судовому процесі, у зв`язку з неявкою сторони захисту, пандемією, оголошеною повітряною тривогою тощо).

Чисельними листами, зокрема 12.01.2021, 15.02.2021, 15.09.2022, 01.12.2022 суд повідомляв керівника Львівської обласної прокуратури про зловживання прокурором ОСОБА_10 процесуальними правами, однак жодних заходів прокуратурою вжито не було, про наслідки розгляду вказаних листів суду, інформації з Львівської обласної прокуратури не надійшло.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25 січня 2023 року встановлено, що державне обвинувачення у вказаному кримінальному провадженні підтримує процесуальний прокурор ОСОБА_11 , який впродовж п`яти років жодних клопотань, які б допомогли суду завершити розгляд кримінального провадження, не подав. Позиція прокурора впродовж тривалого часу зводилася до підтримки позиції сторони захисту та клопотань поданих обвинуваченою та захисником. На думку суду прокурор не зацікавлений в завершенні розгляду кримінального провадження, як і Львівська обласна прокуратура, на адресу якої суд скеровував чисельні листи, зауважуючи, що певні процесуальні механізми суд вправі застосувати лише у випадку подачі клопотань стороною обвинувачення. Однак такі листи суду залишилися без належного реагування. Впродовж розгляду кримінального провадження саме суд звертався до уповноважених органів та вживав заходів для завершення розгляду кримінального провадження, натомість стороною обвинувачення жодних процесуальних дій вчинено не було, що свідчить в тому числі про зловживання процесуальними правами та в подальшому може слугувати підставою для притягнення винних осіб до відповідальності. Наведені висновки суду підтверджуються і позицією прокурора в судовому засіданні при розгляді клопотання про зупинення провадження в справі, коли прокурор добре усвідомлюючи бажання обвинуваченої уникнути завершення розгляду кримінального провадження, достовірно знаючи скільки судових засідань і у зв`язку з чим було відкладено з вини обвинуваченої, підтримав позицію сторони захисту про зупинення провадження в справі. На підставі наведеного, суд вважав за необхідне копію вказаної ухвали, в якій наведено, в тому числі, процесуальні порушення сторони обвинувачення, скерувати Офісу Генерально го прокурора для вжиття заходів, передбачених законом, оскільки Львівська обласна прокуратура на листи суду у передбачений законом спосіб, не реагує.

Аналогічні висновки суду викладені в ухвалах Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 лютого 2023 року та 16 лютого 2023 року, які як і ухвала від 25 січня 2023 року залишилися без належного реагування.

Будучи добре обізнаним, завчасно про проведення судового засідання 01 березня 2023 року прокурор ОСОБА_10 в судове засідання не прибув, мотиви, викладені у клопотанні прокурора, зважаючи на його завчасне повідомлення про дати судових засідань свідчить про зловживання прокурором процесуальними правами, оскільки жодних доказів про те, що судові засідання, на які покликається прокурор були призначені раніше, ніж він був обізнаний з датою проведення вказаного судового засідання, матеріали справи не містять.

Питання неявки прокурора у судові засідання вирішується згідно з положеннями статті 324 КПК України. Якщо в судове засідання не прибув за повідомленням прокурор у кримінальному провадженні, суд відкладає судовий розгляд, визначає дату, час та місце проведення нового засідання і вживає заходів до прибуття його до суду.

Одночасно, якщо причина неприбуття є неповажною, суд порушує питання про відповідальність прокурора, який не прибув, перед органом, що згідно із законом уповноважений притягнути його до дисциплінарної відповідальності. У разі неможливості подальшої участі прокурора в судовому провадженні він замінюється іншим у порядку, передбаченому статтею 37 цього Кодексу.

На адресу суду впродовж розгляду кримінального провадження надходили чисельні заяви обвинуваченої про відкладення розгляду справи, які в більшості випадків не було підтверджено жодними доказами у справі. Крім цього, в судових засіданнях встановлено, що обвинувачена неодноразово без поважних причин не з`являлася в судові засідання. Однак сторона обвинувачення жодним чином на вказані порушення закону обвинуваченою не реагувала та не застосовувала процесуальні механізми, передбачені КПК України для забезпечення явки обвинуваченої в судові засідання. Неявка прокурора в судові засідання позбавляла суд можливості застосувати до обвинуваченої заходи процесуального примусу, передбачені законом. Для суду не зрозуміла позиція сторони обвинувачення впродовж розгляду кримінального провадження, щоразу, коли обвинувачена не прибувала з тих чи інших причин в судові засідання, прокурор не вживав жодних заходів, передбачених законом, і не прибував в судові засідання, вважаючи, що неявка обвинуваченої надає йому таке право.

Однак суд вважає за необхідне звернути увагу сторони обвинувачення на правові приписи КПК України, згідно яких неявка обвинуваченої в судові засідання не є підставою для неприбуття прокурора до зали суду, оскільки за відсутності обвинуваченої суд вправі вирішити процесуальні питання, пов`язані з неявкою обвинуваченої та інше.

Суд вважає такими, що спрямовані на затягування розгляду кримінального провадження та порушення розумних строків його розгляду процесуальні дії прокурора ОСОБА_10 , який впродовж тривалого часу не з`являвся в судові засідання, не вживав жодних заходів для завершення розгляду кримінального провадження та прибуття обвинуваченої до зали суду.

На підставі наведеного, суд встановлює, умисний характер дій прокурора ОСОБА_10 , направлений на невиправдане затягування процесу та зловживання своїми процесуальними правами.

ВС/ККС у справі № 686/9636/18 від 14.06.2021 вказав, що системний аналіз положень ч. 1 ст. 3, ст.ст. 91, 110, 369, 371, 372 та 419 КПК України дає змогу дійти висновку про те, що рішення судів будь-якої інстанції приймаються у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, спрямовані на досягнення завдань кримінального провадження, постановлені або ухвалені в межах судового розгляду, встановлених для відповідного виду провадження. Тобто, процесуальні рішення ухвалюються для встановлення і закріплення кримінальними процесуальними засобами ознак вчиненого кримінального правопорушення, доведеності винуватості (невинуватості) осіб, які його вчинили під час кримінального провадження, інших обставин, передбачених статтею 91 КПК України, а також задля забезпечення кримінального провадження.Таким чином, наявна можливість ухвалення рішень, які не пов`язані із суттю кримінального провадження або з його забезпеченням, проте, постановлення таких ухвал має зумовлюватися позитивним впливом на ефективність здійснення правосуддя у конкретному кримінальному провадженні та забезпеченням конституційного права на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України.

Одночасно положеннями ст.324 КПК України передбачено, що якщо причина неприбуття є неповажною, суд порушує питання про відповідальність прокурора, який не прибув, перед органом, що згідно із законом уповноважений притягнути його до дисциплінарної відповідальності.

Згідно зі ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Статтею 3 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що неупередженість та об`єктивність є одними із засад діяльності прокуратури. Керівні принципи ООН щодо ролі обвинувачів (прокурорів) та Стандарти професійної відповідальності та основні обов`язки і права прокурорів, ухвалені Міжнародною асоціацією прокурорів 1999 року, а також Рекомендації щодо ролі прокуратури в системі кримінального судочинства, прийняті Комітетом Міністрів Ради Європи 2000 року, передбачають, що прокурори повинні виконувати свої обов`язки, не керуючись страхом, уподобаннями чи упередженнями. Зокрема, вони повинні виконувати свої обов`язки відповідно до принципів безсторонності та діяти об`єктивно.

Відповідно до ст. 37 КПК України, прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті.

Відповідно доп.1ч.1ст.43Закону України «Про прокуратуру» невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків є підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до ст. 44 Закону України «Про прокуратуру» орган уповноважений здійснювати дисциплінарне провадження щодо прокурора є Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів.

Таким чином, у зв`язку з порушеннями закону, допущеними прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_10 під час розгляду кримінального провадження, суд вважає за необхідне порушити питання про відповідальність прокурора перед Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів для вирішення питання про притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Зважаючи на бездіяльність Львівської обласної прокуратури, яка виразилася у відсутності реагування на десятки листів суду та ухвали суду, суд вважає за необхідне про наведене повідомити Офіс Генерального прокурора для вжиття заходів, передбачених чинним законодавством.

Вирішуючи клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 , захисника обвинуваченої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_9 про відкладення розгляду справи для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, суд зауважує таке.

Впродовж тривалого розгляду кримінального провадження обвинувачена неодноразово змінювала захисників, подаючи чисельні клопотання про відкладення розгляду кримінального провадження. Первинно захист інтересів обвинуваченої ОСОБА_5 здійснювали професійні адвокати ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , в подальшому обвинувачена для захисту своїх інтересів залучила захисника ОСОБА_8 , а 28 лютого 2023 року додатково уклала угоду з адвокатом ОСОБА_9 .

При цьому на думку суду, обвинувачена ОСОБА_5 умисно та свідомо уклала договір про надання правової допомоги з адвокатом за день до проведення судового засідання, бажаючи вкотре відкласти розгляд кримінального провадження.

Суд вважає, що захисник ОСОБА_9 мав достатньо часу, до 15.00 год. 01 березня 2023 року на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, а його участь у розгляді кримінального провадження розцінюється судом як свідоме та умисне бажання обвинуваченої затягти розгляд кримінального провадження та не дозволити суду його завершити.

Суд вважає такими, що спрямовані на затягування розгляду кримінального провадження та порушення розумних строків його розгляду процесуальні дії захисника ОСОБА_9 , оскільки договір про надання правової допомоги з обвинуваченою ним було укладено ще 28 лютого 2023 року і захисник впродовж 28 лютого 2023 року та 01 березня 2023 року не мав жодних перешкод для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в приміщенні суду.

При цьому такими, що спрямовані на затягування розгляду кримінального провадження та порушення розумних строків його розгляду суд визнає процесуальні дії обвинуваченої ОСОБА_5 , яка має право на правову допомогу адвоката, однак використовує це право, зловживаючи ним при цьому. Так обвинувачена була добре обізнана з графіком судових засідань і не вжила жодних заходів для ознайомлення захисника з матеріалами кримінального провадження, повідомивши при цьому останньому дату судового засідання, в яке адвокат прибув.

На підставі наведеного, суд встановлює умисний характер дій обвинуваченої ОСОБА_5 , захисника обвинуваченої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_9 , направлені на невиправдане затягування процесу та зловживання своїми процесуальними правами

Так, практикою Європейського суду з прав людини, п. «с» ч. 3 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено «призначення» захисника, який би в інтересах обвинуваченого здійснював юридичну допомогу практично й ефективно, забезпечуючи достатній захист. Оцінити, чи було це юридичне представництво практичним та ефективним, можна лише на основі конкретних обставин справи, розглядаючи процес у цілому (рішення ЄСПЛ «Артіко проти Італії» від 13 травня 1980 року, «Імбріоша проти Швейцарії» від 24 листопада 1993 року, «Дауд проти Португалії» від 21 квітня 1998 року, «Куліковський проти Польщі» від 21 грудня 2010 року). Як вважає ЄСПЛ, ведення захисту, по суті, є справою обвинуваченого та його адвоката, тобто це переважно питання взаємовідносин між ними, незалежно від того, чи призначається захисник у межах надання правової допомоги, чи оплачується приватно, а відповідно до згаданої норми Конвенції втручання компетентних державних органів вимагається лише в тих випадках, коли факт незабезпечення адвокатом ефективного представництва є очевидним або будь-яким чином переконливо доведений до їх відома (рішення ЄСПЛ «Санніно проти Італії» від 27 квітня 2006 року, «Кускані проти Сполученого Королівства» від 24 вересня 2004 року).

Європейський суд з прав людини відзначає, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати певним обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності апеляції. Тим не менш, застосовані обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Крім того, обмеження відповідатимуть вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції), якщо вони переслідують законну мету та існує розумне співвідношення пропорційності між використаними засобами та метою, що переслідується (див. рішення від 3 листопада 2009 року у справі «Давран проти Туреччини» («Davran v. Turkey»), заява №18342/03, § 37; рішення від 15 вересня 2016 року у справі «Йохансен проти Німеччини» («Johansen v. Germany»), заява № 17914/10, § 44 та ін.).

При цьому ЄСПЛ окремо наголошує, що саме національні суди уповноважені тлумачити національні процесуальні правила, такі як строки, покликані забезпечувати правову визначеність; роль Суду зводиться лише до перевірки того, чи є наслідки такого тлумачення сумісними з Конвенцією (див. рішення від 15 вересня 2016 року у справі «Йохансен проти Німеччини» («Johansenv. Germany»), заява № 17914/10, § 45 та ін.)

Керуючись ст.ст. 2, 28, 324 КПК України, Законом України «Про прокуратуру» суд, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_10 про вікладення розгляду кримінального провадження відмовити, продовжити судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001986 від 18.05.2017 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.190, ч.3 ст.190, ч.2 ст.28 ч.4 ст.358, ч.2 ст.28 ч.4 ст.358 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.190, ч.2 ст..28 ч.4 ст.358, ч.4 ст.358, КК України матеріали кримінального провадження щодо якого виділено в окреме провадження, з участю прокурора Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_7 .

Встановити умисний характер дій прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_10 , направлений на невиправдане затягування процесу та зловживання своїми процесуальними правами.

Повідомити Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію прокурорів про наявність в діях прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_10 ознак дисциплінарного проступку у зв`язку з встановленням умисного характеру дій прокурора, направленого на невиправдане затягування процесу та зловживання своїми процесуальними правами.

Порушити перед Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів питання про дисциплінарну відповідальність прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_10 .

Повідомити Стрийський міськрайонний суд Львівської області у передбачений законодавством строк про результати розгляду даної ухвали.

Повідомити Офіс Генерального прокурора про порушення закону, допущені Львівською обласною прокуратурою під час судового розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001986 від 18.05.2017р., про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.190, ч.3 ст.190, ч.2 ст.28 ч.4 ст.358, ч.2 ст.28 ч.4 ст.358 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.190, ч.2 ст..28 ч.4 ст.358, ч.4 ст.358, КК України матеріали кримінального провадження щодо якого виділено в окреме провадження,для вжиття заходів, передбачених чинним законодавством.

Скерувати Кваліфікаційно-дисциплінарній комісії прокуратури копії ухвал суду від 25 січня 2023 року, 02 лютого 2023 року, 16 лютого 2023 року.

Копію ухвали надіслати на адресу Львівської обласної прокуратури, кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокуратури та Офісу Генерального прокурора.

Встановити умисний характер дій обвинуваченої ОСОБА_5 , захисника обвинуваченої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_9 , направлені на невиправдане затягування процесу та зловживання своїми процесуальними правами.

В задоволенні заяви обвинуваченої ОСОБА_5 , захисника обвинуваченої ОСОБА_5 адвоката Мотрук М.Юпро відкладення розгляду справи для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження відмовити, роз`яснивши захиснику ОСОБА_9 , що захист інтересів обвинуваченої впродовж судового розгляду здійснює професійний захисник ОСОБА_8 , який присутній в залі суду.

Роз`яснити захиснику ОСОБА_9 , що в подальшому він вправі ознайомитися з матеріалами кримінального провадження після проведення судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, прийняте за результатами розгляду справи.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3