Дата документу 14.12.2022
Справа № 334/744/22
Провадження № 1-кс/334/1870/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника обвинуваченої ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника - адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,-

встановив:

12.12.2022 захисник - адвокат ОСОБА_5 звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з заявою про відвід судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України (справа № 334/744/22 (провадження № 1-кп/334/457/22)).

В обґрунтуванні заяви зазначено, що в провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя (суддя ОСОБА_7 ) перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ознаками ч.2 ст.369-2 КК України.

Стороною захисту головуючому судді ОСОБА_6 заявлено відвід з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.75 КПК, оскільки суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Обставинами, які викликають сумнів у неупередженості судді, на думку сторони захисту, є не вирішення суддею клопотання сторони захисту про участь обвинуваченої у судовому засіданні в режимі відеоконференції під час проведення підготовчого судового засідання 19.09.2022, 21.11.2022 - натомість клопотання сторони обвинувачення навіть усні - вирішуються суддею негайно; невідповідність журналу судового засідання від 19.09.2022, що є в матеріалах справи (арк.85) в якому зазначено, що технічна фіксація не здійснювалась, у зв`язку з неявкою учасників - журналу в електронному вигляді, відповідно до якого судове засідання проводилось та було зафіксоване на цифровий носій за допомогою системи технічної фіксації судових процесів «Акорд» і секретар перевірив перед початком судового засідання стан системи (при цьому більша частина аудіо-технічного запису засідання не підлягає відтворенню); невідтворення звукозапису судового засідання від 03.11.2022; проведення судових засідань від 15.06.2022 (а.с. 58), 11.07.2022 (а.с. 66), 19.09.2022 (а.с.85), 03.11 2022 (а.с.102), 21.11.2022 (а.с. 113) не в залі судових засідань, а в кабінеті судді № 16.

Крім того, суддею Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_6 під час судового засідання 19.09.2022 було висловлено відносно обвинуваченої ОСОБА_4 наступне: «А що, вона відбувати покарання теж буде по відеоконференцзв`язку ?». Також 30.11.2022 суддею було повторно висловлено відносно обвинуваченої ОСОБА_8 , цього разу у її присутності, наступне: «А що, Ви відбувати покарання теж будете по відеоконференцзв`язку?», що підтверджує «заочне» прийняття суддею рішення та внутрішнє переконання у винуватості ОСОБА_4 у вчиненні нею злочину (без проведення судового розгляду справи) та необхідність відбуття нею покарання.

Також, встановлено обставини, які свідчать про позапроцесуальне спілкування судді у своєму кабінеті протягом 10 хвилин зі стороною обвинувачення, перед судовим засіданням 21 11.2022 призначеним на 14.00 год.

Вказані обставини, якими обґрунтовуються підстави для відводу судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_6 , на думку сторони захисту, пов`язані із об`єктивним виявом упередженості судді та викликають сумніву його безсторонності при подальшому розгляді справи відносно обвинуваченої і порушенні «презумпції невинуватості» у заздалегідь визнанні її винною у скоєнні злочину та необхідності призначення покарання.

Заслухавши захисника та обвинувачену, які в судовому засіданні заяву про відвід судді підтримали, з підстав викладених в заяві та просили задовольнити; прокурора, яка заперечувала проти задоволення заяви; дослідивши заяву про відвід, матеріали кримінального провадження та прослухавши доданий стороною захисту ДВД диск із записом судового засідання, суд дійшов висновку, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Відповідно ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Частина 1 ст.6 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначає, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Згідно пунктів 1, 2 ч.7 ст.56 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

У Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, зазначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

На питання неупередженості суду також звертає увагу Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 грудня 2009 року у справі «Мироненко і Мартенко проти України», яким було констатовано порушення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод. Цим рішенням Європейським судом визнано порушення принципу безсторонності суду. Так, у п. 66, 69 і 70 рішення вказано, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися для цілей п.1 ст.6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Отже, існує презумпція неупередженості судді, а протилежне необхідно доводити належними та допустимими доказами.

Згідно ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно ч.1,5 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. Відвід повинен бути вмотивованим.

Як встановлено судом, у провадженні судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Захисник ОСОБА_5 заявив по вказаному кримінальному провадженню відвід судді ОСОБА_6 , посилаючись на п.4 ч.1 ст.75 КПК України: наявність інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Разом з тим, зазначені в заяві підстави для відводу судді зводяться до оцінки стороною захисту, прийняття суддею процесуальних рішень та не є підставою для відводу судді. Посилання на вислів судді про відбування покарання обвинуваченою по відеоконференцзв`язку, не знайшли свого підтвердження під час розгляду заяви про відвід, оскільки на заслуханому записі судового засідання такий вислів відсутній.

Крім того, заява про відвід не містить будь-яких переконливих доказів про заінтересованість судді у розгляді справи, також в ній не наведено будь-яких обставин, які б могли бути підставою для відводу судді саме з підстави п.4 ч.1 ст.75 КПК України - у зв`язку наявністю інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Інших підстав для відводу судді, передбачених ч. 1 ст. 75, 76 КПК України в заяві не зазначено.

Керуючись ст. 75, 76, 80 - 82, 370-372 КПК України, суддя, -

ухвалив:

у задоволенні заяви захисника адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 16.12.2022

Суддя: