Романівський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А
11 квітня 2023 року смт. Романів
Відповідно до ухвали колегії суддів Житомирського апеляційного суду від 31 березня 2023 року для розгляду до Романівського районного суду Житомирської області направлено клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна і 06 квітня 2023 року здійснено його автоматизований розподіл в порядку, визначеному статтею 35 КПК України.
Адвокат ОСОБА_3 , як представник власника арештованого майна Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГРУП» (далі ТОВ «ТОРГРУП»), звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Романівського районного суду Житомирської області 4 січня 2023 року на спеціалізований вантажний сідловий тягач марки «DAF» реєстраційний номер НОМЕР_1 та спеціалізований напівпричіп Н/ПР-Цистерна-Е реєстраційний номер НОМЕР_2 .
В обґрунтування клопотання зазначив, що по даному кримінальному провадженню із арештованим автомобілем тривалий час не проводяться будь-які слідчі дії, зокрема відсутні відомості про призначення експертиз, предметом дослідження яких було б арештоване майно, що свідчить про їх вичерпність та достатність для повноти та всебічності проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні. Вказує, що автомобіль є необхідним для використання його власником - ТОВ «ТОРГРУП», при провадженні господарської діяльності, а подальший арешт суперечить принципу співрозмірності втручання у право власності із завданням кримінального провадження.
В поданій на адресу суду заяві представник власника майна клопотання підтримав, з підстав зазначених в ньому та просив його задоволити в повному обсязі.
Слідчий в судове засідання не з`явися, про час та дату розгляду клопотання був повідомлений належним чином. В поданій на адресу суду заяві слідчий просить розгляд клопотання здійснювати за відсутності, проти задоволення клопотання заперечив, проте доводів підстав для заперечень не навів.
Дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження слідчий суддя прийшов до переконання, що клопотання підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Ухвалою слідчого судді від 4 січня 2023 року накладено арешт на спеціалізований вантажний сідловий тягач марки «DAF» реєстраційний номер НОМЕР_1 та спеціалізований напівпрічіп Н/ПР-Цистерна-Е реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , та позбавлено власника права відчуження, користування та розпорядження вказаними транспортними засобами.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя встановив, що оскільки вказане майно визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні, воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України і з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування обставин вчиненого кримінального правопорушення є необхідність провести ряд криміналістичних експертиз, то є підстави для накладення арешту на спеціалізований вантажний сідловий тягач марки «DAF» та спеціалізований напівпричіп Н/ПР-Цистерна-Е.
Згідно свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_3 та СХК № 009055, спеціалізований вантажний сідловий тягач марки «DAF» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та спеціалізований напівпричіп Н/ПР-Цистерна-Е реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 належать на праві власності ТОВ «ТОРГРУП».
Відповідно до пункту 7 частини 2 статті 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.
Згідно з частиною 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України, метою арешту є забезпечення кримінального провадження, збереження речових доказів, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з частиною 1 статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Статтею 1 протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно зі статтею 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо.
Будь-яке втручання у те чи інше право особи право повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, зокрема необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу, бо необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73), тобто іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50), оскільки у справі "Бакланов проти Росії" (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі "Фрізен проти Росії" (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним, а у справі "Ізмайлов проти Росії" (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має не становити "особистий і надмірний тягар для особи".
Отже, гарантія від втручання з боку держави та інших (третіх) осіб у здійснення власником своїх повноважень, перешкоджання перспективі протиправного позбавлення власника його майна, недопустимість дій, які суперечать інтересам власника, можливість захисту зазначеного права становить зміст принципу недоторканності (непорушності) права власності.
За змістом положень статті 2 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Окрім того, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Разом з тим, за період проведення досудового розслідування та з часу накладення арешту, орган досудового розслідування обмежився оглядом 20 грудня 2022 року даних транспортних засобів автомобіля та причепа, при цьому слідові інформація за наслідками огляду не вилучалася. Відсутні в матеріалах кримінального провадження і відомості про призначення експертиз, необхідність призначення яких фактично і була підставою для арешту майна.
Відповідно до ухвали слідчого суді про арешт майна місцем зберігання арештованого майна до скасування арешту цього майна визначено територію Відділення поліції № 1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області, проте згідно матеріалів кримінального провадження арештоване майно передано на відповідальне зберігання директору Печанівського СТОВ. Відомості про те, що в даному випадку забезпечені належні умови зберігання арештованого майна, та такі, які забезпечать неможливість його зміни, псування чи знищення, відсутні
З урахуванням викладеного, враховуючи, що з огляду на недоведеність органом досудового розслідування зворотного, в подальшому застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження в частині заборони власнику користуватися арештованими транспортними засобами відпала потреба, беручи до уваги, що накладений арешт на транспортні засоби в цій частині не дає змогу ТОВ «ТОРГРУП» реалізувати в повній мірі свої права щодо вільного володіння (користування) майном, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання адвоката ОСОБА_3 та частково скасувати арешт транспортних засобів - спеціалізованого вантажного сідлового тягача марки «DAF» та спеціалізованого напівпричіпа Н/ПР-Цистерна-Е, в частині заборони користуватися ними, і таке рішення у даному випадку, буде відповідати загальним завданням та заходам кримінального провадження, що стосується співрозмірності та розумності обмеження права власності на майно.
При цьому слідчий суддя вважає, що з метою збереження вказаних транспортних засобів та забезпечення доступу до них і використання (огляду, дослідження чи інше) при проведенні слідчих дій чи експертиз, клопотання про скасування арешту в частині заборони відчуження та розпорядження транспортними засобами задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись статтями 131, 167, 170-173, 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -
Частково скасувати захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна - спеціалізованого вантажного сідлового тягача марки «DAF» реєстраційний номер НОМЕР_1 та спеціалізованого напівпрічепа Н/ПР-Цистерна-Е реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «ТОРГРУП», шляхом скасування заборони позбавлення права власника чи іншої особи за його дорученням користуватися вказаними транспортними засобами, без скасування заборони їх відчуження та розпорядження ними.
Спеціалізований вантажний сідловий тягач марки «DAF» реєстраційний номер НОМЕР_1 та спеціалізований напівпрічіп Н/ПР-Цистерна-Е реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , передати на відповідальне зберігання Товариству з обмеженою відповідальністю «ТОРГРУП» з правом користуватися ними.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1