Справа № 204/2647/23
Провадження № 1-кс/204/774/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю захисника ОСОБА_4

за участю підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро, в режимі відеоконференції, клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СВ Волноваського РВП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджено з прокурором Волноваського відділу Маріупольської спеціалізованої прокуратури у військовій та обороній сфері об`єднаних сил ОСОБА_7 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СВ Волноваського РВП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджено з прокурором Волноваського відділу Маріупольської спеціалізованої прокуратури у військовій та обороній сфері об`єднаних сил ОСОБА_7 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідим відділом Волноваського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000007 від 11.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Маріупольською спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил.

Досудовим розслідуванням встановлено, що молодший сержант ОСОБА_5 , являючись військовослужбовцем Збройних Сил України, перебуваючи на посаді стрільця помічника гранатометника 1-го взводу 7-ї роти 3-го батальйону військової частини НОМЕР_1 , вчинив умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, за наступних обставин. У відповідності до ст. 27 Конституції України передбачено, що кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Згідно зі ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військовослужбовець зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України. Так, в порушення наведених вище вимог законодавства, чітко знаючи та розуміючи зміст покладених на нього обов`язків з військової служби, проте діючи всупереч зазначеним обов`язкам, визначеним у статутах Збройних Сил України, молодший сержант ОСОБА_5 , 10 січня 2023 року приблизно о 20 годині, перебуваючи в пункті тимчасової дислокації зазначеної військової частини за адресою: АДРЕСА_1 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, під час словесної суперечки із механіком-водієм, кранівником 1-го взводу 7-ї роти 3-го батальйону військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_8 , керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на протиправне заподіяння смерті останньому, тримаючи в правій руці ніж, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з метою умисного вбивства вдарив вказаним ножем у ділянку життєво важливих органів ОСОБА_8 , заподіявши тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани шиї з ушкодженням сонної артерії, у зв`язку з чим настала його смерть. Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється, у вчиненні умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. 11 січня 2023 року о 21 годині 25 хвилин ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України. Відповідно до п. 1009 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Влох проти Польщі» №27785/95 від 19.10.2000, - для затримання достатньо мінімальної підозри у тому, що особа вчинила злочин. 12.01.2023 у цьому провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця населеного пункту Велика Омеляна Рівненського району Рівненської області, громадянина України, за національністю українця, стрільця - помічника гранатометника 1-го взводу 7-ї роти 3-го батальйону військової частини НОМЕР_1 , молодшого сержанта, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: Рапортом про реєстрацію повідомлення про вчинення кримінального правопорушення; Протоколами оглядів від 11.01.2023 та 12.01.2023; Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 11.01.2023; Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 11.01.2023; Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 11.01.2023; Протоколом огляду трупа від 12.01.2023; Лікарським свідоцтвом про смерть № 7 від 12.01.2023; речовими доказами у кримінальному провадженні; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку. Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України. Згідно з п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182). Разом з цим, 24.02.2022 РФ здійснено вторгнення на територію суверенної держави Україна. На підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжено, востаннє 06.02.2023 Указом Президента України № 58/2023, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 19.02.2023 строком на 90 діб. Таким чином, на даний час в Україні діє воєнний стан. Пунктом 1 частини 2 статті 132 КПК України, визначено, що клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. Крім цього, ч. 1 ст. 184 КПК України, передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. Так, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється слідчим відділом Волноваського РВП ГУ НП в Донецькій області. Відповідно до наказу начальника ГУ НП в Донецькій області № 561 від 23.05.2022 місцем несення служби особового складу Волноваського РВП ГУ НП в Донецькій області визначено Покровський РУП ГУ НП в Донецькій області. Разом з цим, Покровський РУП ГУ НП в Донецькій області розташований за адресою: Донецька область місто Покровськ, вулиця Мандрика, 7, що перебуває під юрисдикцією Красноармійського міськрайонного суду Донецької області. В той же час відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 08.04.2022 № 17/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Красноармійського міськрайонного суду Донецької області на Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська. 13.01.2023 слідчим суддею Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська винесено ухвалу про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Таким чином, 12.03.2023 завершується строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , однак, завершити досудове розслідування у вказаний строк неможливо внаслідок складності кримінального провадження та введенням і дією в Україні воєнного стану. Слідчим СВ Волноваського РВП ГУНП в Донецькій області направлено клопотання керівнику Маріупольської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил про продовження строків досудового розслідування до 3 місяців. Відповідно до положень ч.1 ст.197 КПК України, передбачено: строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Частина 3 статті 197 КПК України передбачає: строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», із наступними змінами та доповненнями, в Україні діє карантин. Абзацом 10 пункту 20-5 розділу ХІ (Перехідні положення) КПК України, передбачено, що тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), під час досудового розслідування клопотання про продовження строку тримання під вартою подається не пізніше ніж за десять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слід зазначити, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років позбавленням волі, без альтернативи призначення іншого покарання. При оцінці обставин, передбачених ст.178 КПК України, сторона обвинувачення приходить до висновку, що: наявні докази, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення є вагомими, належними, допустимими та отриманими у встановленому КПК України порядку; у разі визнання винним, ОСОБА_5 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років позбавленням волі; вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяють продовжити застосування до нього запобіжного заходу з позбавленням волі; відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, в тому числі ризик летальності, оскільки підозрюваному загрожує покарання у вигляді від семи до п`ятнадцяти років позбавленням волі. Оцінюючи особу підозрюваного та вчинення ним особливо тяжкого кримінального правопорушення, сторона обвинувачення приходить до переконання, що ризики передбачені ст.177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати, зокрема: неможливість запобігання у межах кримінального провадження ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик обґрунтовується тим, що у разі визнання винним ОСОБА_5 , загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років позбавленням волі і це може стимулювати підозрюваного до втечі. Разом з цим, слід врахувати, що соціальні зв`язки підозрюваного, не перешкоджають йому покинути Донецьку область, матеріальний стан підозрюваного дає йому можливість переховуватись від органу досудового розслідування та суду так як підозрюваний являвся військовослужбовцем та отримував доходи. Крім цього, сторона обвинувачення просить врахувати той факт, що підозрюваний протягом тривалого часу проходить військову службу та виконує бойові завдання на території Донецької області, а відтак з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення може направитись на територію тимчасово непідконтрольної території України. Водночас, відповідно по п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», Європейський суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Окрім цього, тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі. Неможливість запобігання у межах кримінального провадження ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Даний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та перебуваючи у місцях її розташування може мати доступ до документів, які можуть мати значення для вказаного кримінального, зокрема тих, які стосуються видачі та закріплення вогнепальної зброї, припасів до неї та інших документів, які можуть мати значення для кримінального провадження та можуть бути використаними в ньому в якості доказів. Разом з цим, слід зазначити, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити речі та документи, речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень у вчиненні якого він підозрюється та які ще не долучені до матеріалів кримінального провадження та/або не відшукані. Досудове розслідування у кримінальному провадженні триває та стороною обвинувачення проводиться ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на отримання доказів та встановлення істини у кримінальному провадженні, відтак якщо відносно підозрюваного не буде продовжено застосування запобіжний захід у вигляді тримання від вартою це може привести до знищення, схову або спотворення речей та документів, речових доказів, які мають істотне значення для встановлення обставин даного кримінального правопорушення. Неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб. Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу судового рішення. Зокрема, з метою уникнення передбаченої законом відповідальності підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, які також являються військовослужбовцями, та проходять військову службу в районах ведення бойових дій, а також інших осіб, які можуть бути допитаними в якості свідків в межах даного кримінального провадження, з метою зміни ними показів або відмови від раніше наданих показів. Показання вказаних свідків можуть мати важливе значення для встановлення істини у даному кримінальному провадженні. Варто зазначити, що підозрюваному відома анкетна інформація свідків, їх місця проживання, а відтак з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення підозрюваний будучи на волі може незаконно впливати на таких осіб та їх близьких або погрожувати їм. Вказані вище дії може вчинити як сам підозрюваний ОСОБА_5 , а також будучи на волі і залучити для цього інших осіб. Неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється. Цей ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, з метою приховування раніше вчиненого або будучи військовослужбовцем, з метою ухилення від відповідальності самовільно залишити місце проходження служби, вчинивши тим самим кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 407-409 КК України. Продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваним покладених процесуальних обов`язків. гідно ст.183 КПК України заборон щодо продовження застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Провести вказані слідчі дії та експертизи не представилося можливим внаслідок особливої складності провадження, великим об`ємом проведення слідчих та процесуальних дій, значною завантаженістю експертних установ, кількістю та тривалістю проведення експертиз, без висновків яких, неможливо завершити досудове розслідування, а також у зв`язку із дією воєнного стану в Україні. Беручи до уваги те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, не змінились, підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу, немає. Менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, що унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу. Відповідно до п.п. 1,2 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства та щодо злочину який спричинив загибель людини. З огляду на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який спричинив загибель людини, сторона обвинувачення вважає, що в даному випадку відсутні підстави для визначення розміру застави, підозрюваному ОСОБА_5 при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно останнього. Враховуючи вищевикладене, слідчий звертається до суду із зазначеним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували, щодо клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили застосувати цілодобовий домашній арешт за місцем знаходження військової служби.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходжу до наступного.

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184, 199 КПК України.

Під час розгляду клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення злочинів, підозра у яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 13.01.2023 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 12.03.2023 року.

Керівником Маріупольської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 11.04.2023 року.

Прокурором, слідчим доведено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного вбивства тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років. Підозрюваний, намагаючись уникнути покарання може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Запобігти зазначеним ризикам можливо лише шляхом продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому слідчий суддя вважає можливим задовольнити клопотання слідчого та продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного в межах строку досудового розслідування, тобто до 11 квітня 2023 року. Судом не встановлено дієвих стримуючих чинників, які б забезпечили належну процесуальну поведінку підозрюваного, отже, застосування більш м`якого запобіжного заходу, про який вказували підозрюваний та його захисник, є недоцільним, та не буде достатнім для запобігання визначеним ризикам, передбаченим п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 176-178, 183-187, 193-194,196-197,199 205, 309-310, 369-372, 392-393, 395 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СВ Волноваського РВП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджено з прокурором Волноваського відділу Маріупольської спеціалізованої прокуратури у військовій та обороній сфері об`єднаних сил ОСОБА_7 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , 30 червня 1973, без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування № 0000007, тобто до 11 квітня 2023 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1