ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/1991/22

Номер провадження 1-кп/495/616/2022

14 грудня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - одноособово судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 10000133 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Білгороді-Дністровського району Одеської області, громадянина України, з неповно середньою освітою, не одруженого, працюючого за наймом, раніше судимого, але силу ст. 88 КК України значиться таким, що не має судимості, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 186 ч. 3, ст. 289 ч.2 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Одеської області Білгород-Дністровського району, с. Салгани, громадянина України, з неповно середньою освітою, не одруженого, працюючого за наймом, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 186 ч. 3, ст. 289 ч.2 КК України,,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_5

обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинувачених

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 скоїли кримінальні правопорушення при наступних обставинах:

Так, 20 січня 2022 року, приблизно о 20 годині 00 хвилині, обвинувачений ОСОБА_3 , діючи відкрито, за попередньою змовою та спільно з обвинуваченим ОСОБА_4 , керуючись одним єдиним, заздалегідь виниклим корисливим умислом, спрямованим на незаконне заволодіння чужим майном шляхом відкритого викрадення, з метою наживи (незаконного збагачення), перелізли через бетонну огорожу до подвір`я будинку АДРЕСА_1 , де шляхом зламу вхідних дверей руками та ногами, проникли до приміщення зазначеного житлового будинку, в якому в цей час знаходились мешканці вказаного будинку ОСОБА_7 та її малолітня донька (остання в подальшому, побачивши, що відбувається, втекла з місця події через вікно своєї кімнати).

Далі, знаходячись у приміщенні будинку, у присутності ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_3 , разом з обвинуваченим ОСОБА_4 , побачили потерпілого ОСОБА_8 , який заходив до будинку з іншого входу та затягнули його до будинку, де погрожуючи фізичною розправою, з метою подолання можливого подальшого опору та залякування, застосували до потерпілого ОСОБА_8 насильство, яке не є небезпечним для його життя та здоров`я та виразилося у тому, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вимагаючи передати їм грошові кошти у сумі 3000 доларів США, нанесли йому не менше одного удару руками та ногами в обличчя кожний, та повалили на підлогу, де почали наносити удари руками та ногами в область голови, обличчя та тулуба, точну кількість ударів завданих потерпілому ОСОБА_8 , встановити в ході досудового розслідування не надалось можливим, чим спричинили тілесні ушкодження у вигляді саден повік очей та садна у ділянці спини, які як окремо, так і в сукупності, відповідно до п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

Після цього, обвинувачений ОСОБА_3 , спільно з обвинуваченим ОСОБА_4 , по черзі обшукали будинок та впевнились у відсутності матеріальних цінностей.

Далі, злякавшись погроз нападників, потерпілий ОСОБА_8 повідомив обвинуваченому ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що може позичити гроші у своєї сестри, ОСОБА_9 , яка проживає у м. Білгороді-Дністровському.

З метою доведення свого протиправного наміру, спрямованого на незаконне заволодіння чужим майном, обвинувачений ОСОБА_3 діючи за попередньою змовою та спільно з обвинуваченим ОСОБА_4 , переслідуючи жагу наживи, знаходячись у приміщенні будинку АДРЕСА_3 вирішили незаконно заволодіти автомобілем марки «ВАЗ2108», 1987 року випуску, д.н.з. « НОМЕР_1 », який знаходився на подвір`ї зазначеного будинку з тим, щоб покинути місце події, відвезти потерпілого ОСОБА_8 до його сестри, яка передасть йому грошові кошти, та з метою подальшого продажу вказаного автомобіля.

Далі, обвинувачений ОСОБА_3 , спільно з ОСОБА_4 , відвели потерпілого ОСОБА_8 та посадили його на переднє пасажирське сидіння вказаного автомобіля.

При цьому обвинувачений ОСОБА_3 сів на задньому пасажирському сидінні для того, щоб контролювати дії останнього та запобігти спробам втечі шляхом здійснення психологічного тиску, а обвинувачений ОСОБА_4 сів за кермо автомобіля.

Далі, приблизно о 20 годині 30 хвилині, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою та спільно з обвинуваченим ОСОБА_3 , заздалегідь узгодивши з останнім свої дії, діючи свідомо, всупереч волі потерпілого ОСОБА_8 , шляхом запуску двигуна, використовуючи ключ запалювання незаконно заволоділи вищевказаним, належним йому автомобілем марки «ВАЗ 2108» реєстраційний номер « НОМЕР_1 », на якому разом з обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_8 , які знаходилися на задньому пасажирському сидінні, виїхали з подвір`я на вулицю Соборну та деякий час слідуючи вулицями міста у невизначеному напрямку.

Під час слідування, потерпілий ОСОБА_8 , під примусом обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зі свого мобільного телефону зателефонував своїй сестрі ОСОБА_9 та узгодив, що вона передасть йому гроші в сумі 2000 гривень біля платформи «Тіра», що розташована у місті Білгороді-Дністровському в Одеської області.

Так, того ж дня, приблизно о 21 годині 07 хвилині, обвинувачений ОСОБА_3 , діючи спільно з обвинуваченим ОСОБА_4 , з метою доведення до кінця свого протиправного умислу на незаконне заволодіння чужим майном, разом з потерпілим ОСОБА_8 , який знаходився поряд із ними внаслідок психічного примусу через погрози фізичною розправою, на викраденому автомобілі «ВАЗ 2108», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », прибули та зупинилися неподалік від до платформи «Тіра» по вул. Сонячній у місті Білгороді-Дністровському в Одеської області, де ОСОБА_9 на прохання потерпілого ОСОБА_8 , передала обвинуваченому ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 2000 гривень.

В подальшому обвинувачений ОСОБА_3 , відпустивши потерпілого ОСОБА_8 , спільно з обвинуваченим ОСОБА_4 , разом з викраденими грошовими коштами у сумі 2000 гривень на викраденому автомобілі «ВАЗ 2108», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » вартістю 27977 гривень, 74 копійки, з місця події зникли у невідомому напрямку, отримавши таким чином можливість розпоряджатись ним на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_8 , матеріальну шкоду на загальну суму 29977 гривень 74 копійки.

Крім того, 20 січня 2022 року, приблизно о 20 годині 30 хвилині, обвинувачений ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою та спільно з обвинуваченим ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні будинку АДРЕСА_3 , під час реалізації свого умислу, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, виявили намір незаконно заволодіти належним потерпілому ОСОБА_8 автомобілем марки «ВАЗ2108», 1987 року випуску, д.н.з. « НОМЕР_1 », який знаходився на подвір`ї зазначеного будинку з тим, щоб покинути місце події, відвезти потерпілого ОСОБА_8 до його сестри, яка передасть йому грошові кошти, та з метою подальшого продажу вказаного автомобіля, про що попередньо домовилися.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 , спільно з обвинуваченим ОСОБА_4 , погрожуючи ОСОБА_8 фізичною розправою з метою придушення волі останнього, одразу відвели його та посадили на переднє пасажирське сидіння вказаного автомобіля, при чому обвинувачений ОСОБА_3 сів на задньому пасажирському сидінні для того, щоб контролювати дії останнього та запобігти спробам втечі шляхом здійснення психологічного тиску, а обвинувачений ОСОБА_4 , сів за кермо автомобіля.

Далі, приблизно о 20 годині 30 хвилині, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою та спільно з обвинуваченим ОСОБА_3 , заздалегідь узгодивши з останнім свої дії, діючи свідомо, всупереч волі потерпілого ОСОБА_8 , шляхом запуску двигуна, використовуючи ключ запалювання незаконно заволоділи вищевказаним, належним йому автомобілем марки «ВАЗ2108» реєстраційний номер « НОМЕР_1 », на якому разом з обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_8 , виїхали з подвір`я на вулицю Соборну та деякий час слідуючи вулицями міста у невизначеному напрямку.

Того ж дня, приблизно о 21 годині 07 хвилині, обвинувачений ОСОБА_3 , діючи спільно з обвинуваченим ОСОБА_4 , з метою доведення до кінця свого протиправного умислу на незаконне заволодіння чужим майном, разом з потерплим ОСОБА_8 , який знаходився поряд із ними внаслідок психічного примусу через погрози фізичною розправою, на викраденому автомобілі «ВАЗ2108», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », прибули та зупинилися неподалік від до платформи «Тіра» по вул. Сонячній у місті Білгороді-Дністровському в Одеської області, де ОСОБА_9 на прохання потерпілого ОСОБА_8 , передала обвинуваченому ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 2000 гривень.

В подальшому обвинувачений ОСОБА_3 , спільно з обвинуваченим ОСОБА_4 , відпустивши потерпілого ОСОБА_8 , разом з викраденими грошовими коштами у сумі 2000 гривень на викраденому автомобілі «ВАЗ2108», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » вартістю 27977 гривень, 74 копійки, з місця події зникли у невідомому напрямку, отримавши таким чином можливість розпоряджатись ним на власний розсуд.

Також 21.01.2022 року приблизно о 11 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , спільно з ОСОБА_4 , в присутності ОСОБА_8 , здійснили продаж викраденого автомобіля «ВАЗ2108», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » який придбав ОСОБА_10 , проводячи торги з ОСОБА_3 , за 11000 гривень, чим завдали ОСОБА_8 , матеріальну шкоду на загальну суму 29977 гривень 74 копійки.

Своїми діями обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили кримінальні правопорушення передбачені ч.3 ст. 186 КК України - тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, погрозою застосування такого насильства, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло та ч. 2 ст. 289 КК України - тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з погрозою застосування насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

12.04.2022 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_11 в присутності захисника ОСОБА_6 була укладена угода про визнання винуватості, відповідно до положень якої обвинувачений ОСОБА_3 розкаявся, визнав вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 186 ч. 3, ст. 289 ч.2 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Також судом встановлено, що 11.04.2022 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_11 в присутності захисника ОСОБА_6 була укладена угода про визнання винуватості, відповідно до положень якої обвинувачений ОСОБА_4 розкаявся, визнав вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 186 ч. 3, ст. 289 ч.2 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Згідно підписаної угоди сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 :

- за ч. 3 ст. 186 КК України - у виді 4 років позбавлення волі.

- за ч. 2 ст. 289 КК України - із застосуванням ст. 69 КК України у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити обвинуваченому ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна.

Згідно підписаної угоди сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 :

- за ч. 3 ст. 186 КК України - у виді 4 років позбавлення волі.

- за ч. 2 ст. 289 КК України - у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити обвинуваченому ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, згідно ст. 75, 76 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинувачених та прокурор ОСОБА_11 підтримали умови угод та підтвердили добровільність їх прийняття.

Розглядаючи питання щодо затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до частини 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч.2 ст. 289 КК України, які відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості сторонами укладена добровільно та відповідає вимогам КПК та КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 цілком розуміють права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

Узгоджена сторонами угоди міра покарання у виді позбавлення волі на певний строк, із застосуванням ст. 75, 76 КК України звільнивши від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_6 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання із застосуванням ст. 69, ст. 70 КК України у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна.

Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_6 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання із застосуванням ст. 70 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, згідно ст. 75, 76 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 372, 374, 376, 392-395, 474-476 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_6 від 12.04.2022 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 186 ч. 3, ст. 289 ч.2 КК України.

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 186 ч. 3, ст. 289 ч.2 КК України, і на підставі санкцій даних статей призначити покарання:

- за ч.3 ст.186 КК України - у виді 4 років позбавлення волі.

- за ч.2 ст.289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити засудженому ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання - тобто з 07.02.2022 року.

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_6 від 11.04.2022 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 186 ч. 3, ст. 289 ч.2 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 186 ч. 3, ст. 289 ч.2 КК України, і на підставі санкцій даних статей призначити покарання:

- за ч.3 ст.186 КК України - у виді 4 років позбавлення волі.

- за ч.2 ст.289 КК України - у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити засудженому ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу у вигляді домашнього арешту - залишити без змін.

Стягнути с засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно у рівних частках на користь держави в особі Одеського НДКЕЦ МВС України, судові витрати за проведення судової транспортно-товарознавчої експертиз у сумі 1716,20 грн.

Речовий доказ: предмет схожий на пістолет з магазином, з маркуванням на рамі НОМЕР_2 , а також чек « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що упаковано до полімерного пакету SUD 3060320, який переданий до камери зберігання речових доказів Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області - повернути ОСОБА_12 .

Речовий доказ: DVD-R диск, який зберігається в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (шасі), реєстраційний номер НОМЕР_1 марка ВАЗ модель 2108, який упаковано до полімерного пакету FPS5008775, що знаходиться в матеріалах кримінального провадження - повернути потерпілому ОСОБА_8 .

Речовий доказ: транспортного засобу марки ВАЗ, модель 2108 сірого кольору д/н НОМЕР_1 , який зберігається на спец. майданчику в м. Арциз, Одеська область - повернути потерпілому ОСОБА_8 .

Скасувати арешт з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (шасі), реєстраційний номер НОМЕР_1 марка ВАЗ модель 2108, який упаковано до полімерного пакету FPS5008775; предмета схожого на пістолет з магазином, з маркуванням на рамі НОМЕР_2 , а також чек «ООО Ствол», що упаковано до полімерного пакету SUD 3060320; транспортного засобу марки ВАЗ, модель 2108 сірого кольору д/н НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 є ОСОБА_13 , та який фактично перебуває у користуванні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який накладений ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.02.2022 року.

Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Копію вироку негайно вручити засудженим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1 .