Справа № 445/1796/22
Провадження № 1-кп/445/98/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2023 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Золочеві об`єднане кримінальне провадження, внесене 04.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 та внесене 11.11.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000060 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця с. Рубанівка, Великолепетиського району Херськонської області, громадянина України, уродженця м.Перемишляни Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ст.126-1 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , приблизно о 20 год. 9 листопада 2022 року у власному житловому будинку ( АДРЕСА_2 ) під час раптово виниклого конфлікту, попри присутність спільних малолітніх дітей ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), умисно завдав один удар правим кулаком у голову власній дружині ОСОБА_7 .

Своїми діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_7 один синець на голові, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи N54/2022 від 11 листопада

2022 року є легким тілесним ушкодженням.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України.

Крім цього, приблизно о 15 год. 22 липня 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання ( АДРЕСА_1 ,), скоїв психологічне домашне насильство щодо своєї дружини ОСОБА_7 , а саме висловлювання нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.

За скоєння даних дій постановою Золочівського районного суду Львівської області від 18 серпня 2022 року (справа №445/1201/22) ОСОБА_8 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (340 грн.)

Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, приблизно о 17 год. 9 листопада 2022 року ОСОБА_4 , скоїв психологічне домашнє насильство стосовно своєї дружини ОСОБА_9 , а саме висловлювався

нецензурними словами та погрожував фізичною розправою.

Попри це, приблизно о 18 год. 9 листопада 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання не виконав вимоги термінового заборонного припису серії АА № 204217, а саме порушив заборону в будь-який спосіб контактувати зі ОСОБА_7 впродовж 17 год. 30 хв. 9 листопада-17 год. 30 хв. 10 листопада 2022 року.

За скоєння даних дій ОСОБА_4 постановою Золочівського районного суду Львівської області від 15 листопада 2022 року (справа №445/1759/22) визнано його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (340 грн.).

Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, приблизно о 2 год. 3 січня 2023 року ОСОБА_4 скоїв психологічне насильство стосовно дружини ОСОБА_7 (висловлювання образливими та нецензурними словами).

ОСОБА_4 скоїв домашнє насильство 22 липня і 9 листопада 2022 року та 3 січня 2023 року, тобто в його діях має місце систематичне скоєння домашнього насильства.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо подружжя, з якою винний перебував у сімейних відносинах, що призвело до фізичних та психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілих осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та дав суду показання, аналогічні фабулі обвинувачення., щиро розкаявся.

Суд переконався, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1ст.125 КК України кваліфіковано вірно, оскільки він умисно наніс потерпілій ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст.126-1 КК України кваліфіковано вірно, оскільки він своїми умисними протиправними діями, які виразились у домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні фізичного та психологічного насильства щодо подружжя, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілих осіб.

Призначаючи покарання, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України умисне легке тілесне ушкодження передбачене ст. 125 КК України є кримінальним проступком.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, є нетяжким злочином.

Суд враховує дані про особу винного: ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, суд вважає вчинення кримінального правопорушення у присутності неповнолітньої дитини, вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Враховуючи сукупність наведених обставин справи, та дотримуючись принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченого до вчиненого, позицію сторони обвинувачення та потерпілої, враховуючи, що за приписами ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст. 125 КК України та за ст. 126-1 КК України у виді громадських робіт, саме таке покарання на думку суду є необхідним та достатнім для попередження нових кримінальних правопорушень та вправлення.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, ОСОБА_4 слід призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді громадських робіт.

Керуючись ст.ст.349, 368-371,373,374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим за ч.1 ст.125 КК України і ст.126-1 КК України, та призначити йому покарання:

- за ст. ч.1 ст.125 КК України у виді 100 (сто) годин громадських робіт;

- за ст. 126-1 КК України у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч.3ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Відповідно до ч.6ст.376 КПК Україникопію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1