Справа № 529/583/23
Провадження № 1-кп/529/189/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

секретаря c/з ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000228 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , (зареєстрованого по АДРЕСА_2 ), громадянин України, з середньою спеціальною освітою, одружений, має на утриманні неповнолітнього сина, не працюючого, не інваліда, військовозобов`язаний, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

встановив:

Відповідно до обвинувального акта, обвинувачений ОСОБА_4 близько 11 години 00 хвилин 27.02.2023 з метою крадіжки інструменту прийшов до господарства, де проживає ОСОБА_6 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, таємно, в умовах воєнного стану, який введено з 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022, викрав шуруповерт акумуляторний марки «Sturm!» модель «CD3212LB 12В» серійний номер OR-UK180201-3/0459 в комплекті з акумулятором та зарядним пристроєм у пластиковому ящику, загальною вартістю 1 675,8 грн., який лежав на порозі будинку та належить ОСОБА_7 .

Після цього, ОСОБА_4 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим довівши свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, до кінця та завдав тим самим ОСОБА_7 матеріальних збитків на вказану суму.

Отже, вказаними умисними діями, які виразились в таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 , на підставі письмової згоди потерпілого ОСОБА_7 укладена угода про визнання обвинуваченим винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в якій зазначені формулювання обвинувачення, його правова кваліфікація, вказано, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, беззастережно визнав свою винуватість у таємному викраденні чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану.

Також в угоді зазначене узгоджене прокурором і підозрюваним ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком 5 років, із звільненням від відбування покарання згідно ст. 75 КК України. Також сторони угоди погодилися з наслідками укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідками її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 просили затвердити угоду, обвинувачений вказав, що наслідки її укладення та невиконання йому зрозумілі.

Потерпілий ОСОБА_7 подав до суду заяву про розгляд обвинувального акту судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди, вказала, що претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має.

Прокурор ОСОБА_3 просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши сторін угоди, перевіривши угоду на відповідність вимогам діючого кримінального процесуального законодавства, суд дійшов до наступного.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо тяжких злочинів. При цьому укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, угода про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором укладена щодо вчинення кримінального правопорушення, внаслідок якого завдана шкода потерпілому ОСОБА_7 , який надав свою письмову згоду на укладення такої угоди.

При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини, зазначені у ст. 470 КПК України.

Також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що укладення угоди між сторонами відбулося добровільно і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Підстави для відмови в затвердженні даної угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні.

Таким чином суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди між прокурором і обвинуваченим про визнання винуватості та призначення узгодженого покарання відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КПК України.

Питання про речові докази по справі суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

В порядку ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави судові витрати, понесені на проведення експертизи.

На підставі викладеного, керуючись статтями 374, 376, 468, 472, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 11.04.2023 між прокурором Диканської окружної прокуратури і обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000228 від 07.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави вартість проведеної судово - товарознавчої експертизи в розмірі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) грн. 12 коп.

Речовий доказ шуруповерт акумуляторний марки «Sturm!» модель «CD3212LB 12В» серійний номер OR-UK180201-3/0459 в комплекті з акумулятором та зарядним пристроєм у пластиковому ящику залишити ОСОБА_7 , як власнику.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно ч.6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому ОСОБА_4 та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати його копію після подачі до суду відповідної заяви.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного протягом 30 днів з дня проголошення вироку шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд засудженим, його захисником з підстав, передбачених п.1 ч.4 ст. 394 КПК України, а прокурором виключно з підстав, передбачених п.2 ч.4 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1