У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000304, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.10.2022, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, не судимого, уродженця села Діброва Тячівського району Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_6 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 26.10.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000304, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України, погодженим прокурором відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України, і є достатні підстави вважати, що існують ризики переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта та спеціаліста, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Застосування більш м`яких запобіжних заходів не здатне запобігти зазначеним ризикам.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили його задовольнити та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного заперечив щодо задоволення клопотання, з огляду на те, що під час строку дії попередньої ухвали підозрюваний процесуальних обов`язків не порушував, відшкодував потерпілій заподіяну шкоду, у зв`язку з чим потерпіла не має щодо підозрюваного

жодних претензій матеріального чи морального характеру, про що свідчить нотаріально засвідчана її заява, згідно з висновком експерта від 13.01.2023, ОСОБА_4 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода, а тому просив застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що у провадженні Головного управління Національної поліції в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000304 за ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.10.2022, що підтверджується витягом з відповідного реєстру від 26.10.2022 року.

Двадцять шостого жовтня 2022 року о 07 год. 33 хв. ОСОБА_4 затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

Цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України.

Обставини кримінального правопорушення та причетність громадянина ОСОБА_4 до даного кримінального правопорушення підтверджується відомостями, що містяться в доданих до матеріалів клопотання протоколах слідчих дій.

Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених матеріалах кримінального провадження, дають підстави вважати пред`явлену ОСОБА_4 підозру у вчиненні даних кримінальних правопорушень обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки в сукупності з іншими доказами в кримінальному провадженні вже під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу із передбачених ст. 176 КПК України.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними в рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Слідчий суддя вважає, що, враховуючи, що одне з кримінальних правопорушень, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , за ступенем тяжкості відноситься до тяжких злочинів (ч. 2 ст. 286 КК України), а тому зважаючи на вид та розмір покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

Разом з цим, слідчий суддя, беручи до уваги конкретні обставини досудового розслідування, вважає, що ризик незаконного впливу на свідків, потерпілу, експертів, спеціалістів у даному кримінальному провадженні не є доведеним стороною обвинувачення. Не обгрунтованим є і ризик перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином, оскільки він ґрунтується виключно на припущеннях.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя відповідно до ст. 178 врахував, що підозрюваний є раніше не судимим, від виконання обов`язків підозрюваного, передбачених КПК України, не ухилявся як під час строку дії попереднього запобіжного заходу, так і в період, протягом якого запобіжний захід відносно нього не було застосовано, спроб перешкоджати досудовому розслідуванню не вчиняв, є одруженим, позитивно характеризується за місцем проживання, відшкодував збитки завдані, кримінальним правопорушенням, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою потерпілої ОСОБА_8 .

Відповідно до положень ч. 4 ст. 194 КПК, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами 5 та 6 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На переконання слідчого судді, запобігти встановленому та доведеному у судовому засіданні ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, прокурора, суду можна застосувавши запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Враховуючи всі обставини, встановлені слідчим суддею при розгляді даного клопотання, та недоведеність стороною обвинувачення, що застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого ніж домашній арешт запобіжного заходу недостатньо для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та встановленим в судовому засіданні, слідчий суддя прийшов до переконання, що у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слід відмовити, застосувавши відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що, на думку слідчого судді, є достатньою мірою для запобігання доведеним в судовому засіданні ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181,183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді

особистого зобов`язання на строк до 26 березня 2023 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, суду на визначений ними час;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Час та дата оголошення повного тексту ухвали 16 год. 55 хв. 10 лютого 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1