Номер провадження: 11-кп/813/1085/23
Справа № 495/4048/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

23.03.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 перевіривши на відповідність вимогам статей 392, 396 КПК України апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.03.2023 року про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні №0001441 від 01.09.2020 року, відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України,

встановив:

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.03.2023 року відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обрано відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з забороною залишати своє місце проживання за адресою: квартира АДРЕСА_1 , строком на 2 місяці, тобто до 15 травня 2023 р. включно з покладенням відповідних обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням судупрокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою продовжити раніше обраний запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою в умовах тримання в ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» без визначення розміру застави.

Перевіривши зміст апеляційної скарги та матеріали судового провадження, апеляційний суд приходить висновку про таке.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Відповідно до абзацу 2 ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Отже за допомогою чіткого визначення в Кримінальному процесуальному законі України порядку і переліку тих ухвал суду, які підлягають апеляційному оскарженню, знаходить свою реалізацію Конституційний припис закріплений в п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, щодо забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, за виключенням випадків, встановлених законом.

Встановлено, що ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.03.2023 року, постановленою під час розгляду обвинувального акту обрано обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

При цьому, положеннями Кримінального процесуального кодексу України не визначена можливість оскарження ухвали суду про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, що регламентовано ст. 392 КПК України, яка передбачає лише можливість оскарження ухвали про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Таким чином, оскаржувана ухвала Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.03.2023 року про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні №0001441 від 01.09.2020 року, відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України не може бути оскаржена в апеляційному порядку, томуу відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись статтями 392, 399 КПК України,

постановив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.03.2023 року про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні №0001441 від 01.09.2020 року, відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та додатками.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2