Справа № 308/653/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , ознайомившись із клопотанням старшого слідчого Шостого слідчого відділу (із дислокацією у м.Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_2 , погоджене прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0000685 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.06.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий Шостого слідчого відділу (із дислокацією у м.Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_2 , за погодженням із прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні №0000685 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.06.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, у якому просить накласти арешт на майно із забороною його відчуження та розпорядження, що нежить на праві приватної власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтовує тим, що Шостим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР у м.Львові проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000685 від 24.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України.

24.02.2022 року ОСОБА_4 використовуючи своє службове становище та надані чинним законодавством повноваження, маючи можливість безперешкодного доступу до усіх приміщень Державної екологічної інспекції в Закарпатській області, перебуваючи у кабінеті сектору бухгалтерського обліку та фінансів надав у категоричні формі усну вимогу спеціалісту сектору бухгалтерського забезпечення та фінансів Державної екологічної інспекції в Закарпатській області ОСОБА_5 про передачу паливних скретч карт на дизельне пальне і бензин А-95, які знаходились у сейфі вказаного сектору. При цьому у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на протиправне заволодіння ними.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, діючи умисно, ОСОБА_4 24 лютого 2022 року близько 08 години 00 хвилин, перебуваючи у приміщенні Державної екологічної інспекції в Закарпатській області за адресою: вул. Швабська, будинок 14, м. Ужгород, у зв`язку з виконанням повноважень начальника Державної екологічної інспекції в Закарпатській області, будучи службовою особою та використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, з метою незаконного збагачення, заволодів скретч-картками в кількості 27 штуки на дизпаливо номіналом по 20 літрів кожна (усього на 540 літрів) загальною вартістю 15 660,00 грн., скретч-картками в кількості 27 штуки на скретч-картками в кількості 33 штуки на бензин А-95 із яких 6 скретч-карток - номіналом по 20 літрів кожна (усього на 120 літрів) та 27 скретч-карток - номіналом по 10 літрів кожна (усього на 270 літрів загальною вартістю 11 700 грн., які придбані за договором №214 від 28.12.2021. Вказані скретч-картки були використані у період з 12.03.2022 по 19.05.2022 року.

Таким чином, заволодівши шляхом зловживання своїм службовим становищем зазначеними скретч-картками, ОСОБА_4 завдав Державній екологічній інспекції в Закарпатській області шкоду в розмірі 27 360 грн.

ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.

Слідчий зазначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними доказами, та матеріалами кримінального провадження. ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні не тяжкого корупційного злочину, який законом карається обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

У клопотанні міститься посилання на ст.170 КПК України, згідно якої арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухому майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкта нерухомого майно щодо суб`єкта встановлено, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить на праві приватної власності будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене, з метою забезпечення завдань кримінального провадження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, слідчий просив накласти арешт на вказаний будинок.

Перевіривши клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя приходить до наступного висновку.

За змістом ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.

Згідно з ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе лише якщо: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до ч. 2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Однак, вищезазначених вимог закону слідчий при зверненні до слідчого судді з даним клопотанням про арешт майна не дотримався.

Згідно положень ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Таким чином, положеннями ч.2 ст.170 КПК України передбачено чотири різні мети для забезпечення яких може бути накладений арешт на майно.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, мету арешту, яка має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

У клопотанні слідчий лише посилається на положення ч.2 ст.170 КПК України, тобто фактично цитується норма КПК України, без розкриття передумов та власне доводів, які обґрунтовують кожну зазначену у клопотанні мету накладення арешту на майно.

Відповідні дані мають міститися у клопотанні слідчого, який звертається з клопотанням арештувати майно, оскільки згідно зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Слідчий суддя не наділений процесуальними повноваженнями самостійно визначати мету і підставу накладення арешту на майно.

Вказане, на переконання слідчого судді, свідчить про те, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

За наведених обставин слідчий суддя вважає, що відповідно до вищевказаних вимог кримінального процесуального закону клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору, а для усунення вказаних недоліків клопотання слід встановити строк в сімдесят дві години.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-172 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого Шостого слідчого відділу (із дислокацією у м.Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_2 , погоджене прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0000685 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.06.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, про арешт майна, - повернути прокурору Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 для усунення недоліків.

Встановити строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії даної ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

Роз`яснити, що повернення клопотання не є перешкодою для повторного звернення до слідчого судді з клопотанням про вжиття заходів кримінального провадження (арешт майна).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1