Справа № 463/6933/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1082/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові апеляційну скаргу прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 16 листопада 2022 року про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Явора Самбірського району Львівської області, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжного заходу у вигляді застави,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 16 листопада 2022 року в клопотанні старшого слідчого першого слідчого відділу (із дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_9 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до підозрюваного ОСОБА_7 - відмовлено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді застави.

Визначено підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 100 000,00 грн. (сто тисяч гривень нуль копійок).

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , що не пізніше п`яти днів з дня застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави він зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту (Львівська область), в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні та потерпілими;

- утримуватись від спілкування з працівниками ВП №2 Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали в частині покладених обов`язків становить починаючи з моменту проголошення ухвали суду 16.11.2022 року до 11.01.2023 року включно (в межах строків досудового розслідування).

Не погоджуючись з даною ухвалою слідчого судді, прокурор Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 16 листопада 2022 року скасувати та прийняти нове рішення, яким задоволити клопотання прокурора та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк. 60 діб та утримувати у Львівській установі виконання покарань №19. Враховуючи п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, а також те, що внаслідок кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 потерпілому завдано тілесних ушкоджень, розмір застави не визначати.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор покликається на те, що слідчий суддя дійшов до невірного висновку про те, що виправданим і достатнім для запобігання переліченим ризикам буде застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляду застави, будь-якого обгрунтування зазначеного висновку слідчого судді в оскаржуваній ухвалі не наведено. Враховуючи наведене, прокурор вважає, що ухвала слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова є незаконною та підлягає скасуванню.

Зазначає, що стороною обвинувачення при доведенні існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з існуванням яких погодився слідчий суддя, наведено відомості про те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вчинені працівником правоохоронного органу умисних дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, супроводжувались насильством, застосуванням спеціальних засобів та болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування, за яке передбачається покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, що стимулюватиме підозрюваного уникнути кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин.

Вказує, що ОСОБА_7 з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення і матеріалів кримінального провадження зможе вступати у поза процесуальні відносини із свідками, потерпілими та схиляти їх до зміни даних слідству показань.

На переконання прокурора, аналогічним чином ОСОБА_7 зможе впливати на ще невстановлених та недопитаних по обставинах кримінального провадження свідків, а також на понятих, експертів та спеціалістів які були та будуть залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій.

Вважає, що знаходячись на волі ОСОБА_7 зможе координувати свої дії із невстановленими на даний час можливими співучасниками злочину, що мають можливість впливати на викривлення значимих даних для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідування.

Наголошує, що відповідно до п.2 ч.4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та ст. 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, думку підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 про законність судового рішення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «Ilijkov v. Bolgaria»).

Відповідно до вимог ч.2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу, окрім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів судової справи, 09.09.2022 року до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне провадження № 0000169 за ч.2 ст. 365 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у перевищенні службових повноважень працівником правоохоронного органу, тобто в умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, які супроводжувались насильством, застосуванням спеціальних засобів та болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

11.11.2022 року підозрюваному ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

15.11.2022 старший слідчий першого слідчого відділу (із дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_9 , за погодженням прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до підозрюваного ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 16 листопада 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до підозрюваного ОСОБА_7 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді застави.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави та застосування запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя дотримався вимог ст. ст. 177, 183, 194 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, та обґрунтовано застосував до останнього запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно положень ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави слідчим суддею перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами у їх сукупності, зокрема: а саме: допитами потерпілих, слідчими експериментами, висновком судово - медичної експертизи та інших процесуальних дій в цілому вказаними вище та усіма іншими матеріалами кримінального провадження.

Так, слідчий суддя дійшов до висновку про те, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, а також про те, що доведеним є наявність в діях підозрюваного ризиків передбачених ст.177 КПК України: може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Разом з цим, з наявністю обґрунтованої підозри та ризиків в діях підозрюваного слідчий суддя прийшов до висновку про недоведеність прокурором у відповідності до вимог ч.1 ст. 183 КПК України необхідності застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про те, що можливим є застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави, визначивши розмір такої у відповідності до п.2 ч.5 ст.182 КПК України.

Так, слідчим суддею враховано, що згідно копії долученого до матеріалів справи висновку судово-медичної експертизи визначення ступеня тяжкості тілесного ушкодження у потерпілого ОСОБА_10 не встановлено такого ступеня тяжкості тілесних ушкоджень і тим паче беззаперечного факту їх спричинення саме підозрюваним ОСОБА_11 , щоб давало суду можливість застосувати положення п.2 ч.4 ст. 183 КПК України щодо використання права по невизначенню підозрюваному альтернативного розміру застави чи застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді застави.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що запобіжний захід у вигляді застави з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених п.1, п.2, п.3, п.4, п.8 ч.5 ст. 194 КПК України, є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігатиме спробам вчинення дій, визначених ч.1 ст. 177 КПК України.

Апеляційні вимоги прокурора про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованими.

Слідчим суддею належно враховано обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , його майновий та сімейний стан, стан здоров`я, інші дані про його особу та ризики, передбачені ст.177 КПК України, які суд вважає обґрунтованими та доведеними.

При цьому, посилання прокурора в апеляційній скарзі, щодо тяжкості злочину, в якому підозрюється ОСОБА_7 , не можуть слугувати підставою для застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Інші доводи апеляційної скарги прокурора є недоведеним припущенням щодо можливої процесуальної поведінки підозрюваного та того, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання покладених на нього обов`язків.

Підстав вважати, що запобіжний захід у вигляді застави не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, немає.

Колегія суддів апеляційного суду погоджуються з таким рішенням слідчого судді та вважає, що слідчий та прокурор не довели обставин, які б слугували підставою для обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Доводи, на які послався в апеляційній скарзі прокурор, не можуть бути підставами для скасування судового рішення, оскільки були враховані слідчим суддею при прийнятті рішення.

Порушень правових позицій Європейського суду з прав людини чи істотних порушень кримінального процесуального закону апеляційним переглядом не встановлено.

Відтак, ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 є законна та обґрунтована, а тому апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 16 листопада 2022 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: