Справа № 203/4203/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000070 від 04.08.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківська, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , на посаді номера обслуги гірсько-штурмового відділення взводу гірсько-штурмової роти у військовому званні солдат, учасника бойових дій, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в:

22 червня 2022 року ОСОБА_5 знаходячись в м. Дніпро (більш точний час та місце не встановлено), у невстановленому досудовим розслідуванням місці придбав ніж в чохлі, який є холодною зброєю колюче-ріжучої дії, ножем моделі «R6», виготовленим промисловим способом (Китай), після чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на носіння вказаного ножа без передбаченого законом дозволу. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, порушуючи Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, ОСОБА_5 почав носити при собі без передбаченого законом дозволу придбаний ним ніж у чохлі, який є холодною зброєю колючо-ріжучої дії, маючи можливість його застосувати.

04 серпня 2022 року о 17 год. 55 хв., ОСОБА_5 , маючи при собі придбаний ним ніж в чохлі, знаходився на території залізничного вокзалу станції Дніпро-Головний, розташованого за адресою: м. Дніпро, площа Вокзальна, 11, де під час перевірки документів, що посвідчують його особу за ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію», на запитання, чи має він при собі предмети, обіг яких заборонено, повідомив, що має ніж в чохлі, який він добровільно надав для огляду.

Надалі, під час огляду 04 серпня 2022 року в період часу з 18 год. 30 хв. по 18 год. 50 хв., ОСОБА_5 добровільно видав працівникам поліції ніж в чохлі, який є холодною зброєю колюче-ріжучої дії - ножем моделі «R6», виготовленим промисловим способом (Китай), який він носив при собі без передбаченого законом дозволу.

В судовому засіданні ОСОБА_5 вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні не визнав та суду пояснив, що 04 серпня 2022 року їхав додому за місцем мешкання, доїхав до м. Дніпро, де на території залізничного вокзалу його з військовим товаришем зупинили працівники поліції, запитали чи є щось у них заборонені предмети, колючо-ріжучі ремети, на що вони сказали, що є ножі. Після того як оглянули ножі, працівники поліції товариша відпустили, а у нього забрали ножа та повідомили, що ніж будуть перевіряти, чи є він золодною зброєю, потім ножа відправлять йому додому новою поштою. Він повідомив працівникам поліції, що ніж йому не потрібен та написав заяву про добровільну його здачу. Те, що ніж є холодною зброєю йому не було відомо. Вказаний ніж йому подарував побратим, він використовуав ніж для особистих потреб під час несення служби.

Ніж йому надали з висновком експерта про те, що він не є холодною зброєю, однак цей висновок згорів разом з речами на війні. Військову службу віін проходить офіційно з 2015 року, та холодної зброї не мав. Він має 5 контузій внаслідок поранення в зоні бойових дій. Умислу щодо носіння холодної зброї не мав. Ніж він видав добровільно. Також ОСОБА_5 зазначив, що на місці не було складено протокол про його затримання та його не повідомляли, що затримано. Повідомили лише, що йому необхідно пройти до чергової частини вокзалу для оформлення формальностей. На місці йому не було роз`яснено його права, право на захист. Після оформлення усіх документів він поїхав додому, де проходив лікування. Потім його викликали до м. Дніпро у цій кримінальній справі, та він підписав лише повідомлення про підозру та запитали, чи бажає він користуватись правовою допомогою. За час несення служби він не мав стягнень та зауважень, має заохочення, подяки та грамоти за бездоганне несення військової служби.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України у повному обсязі підтверджується дослідженими в судовому засіданні наданими стороною обвинувачення доказами.

Згідно з Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000070 від 04.08.2022 в цей день о 18 год. 18 хвил. внесено відомості за правовою кваліфікацією - ч.2 ст. 263 КК України у зв`язку з тим, що о 17.55 в цей день на залізничному вокзалі ст. Дніпро-Головний у військовослужбовця ОСОБА_5 виявлено та вилучено ніж з ознаками холодної зброї, який він носив без передбаченого законом дозволу.

В заяві від 04.08.2022, поданої на ім`я начальника ВП №12 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, ОСОБА_5 вказав, що добровільно, без примуса зі сторони працівників поліції видає ніж.

З протоколу огляду місця події від 04.08.2022 зі схемою та фото таблицею, вбачається, що огляд проводився слідчим ОСОБА_6 у присутності понятих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в приміщенні чергової по залізничному вокзалу станції Дніпро-Головний, за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна, 11. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одягнений у військову форму камуфляжну, при собі мав сумку дорожню чорного кольору із зеленими вставками. ОСОБА_5 пояснив, що він добровільно та без примусу виклав на стійку ніж у ножнах, який належить йому. Ножни виконані з тканини чорного кольору, прошиті ниткою червоного кольору. Лезо ножа зверху має тиснення виконане у вигляді візерунку з обох боків, верхня частина ножа з візерунком з обох боків покрита чорним кольором. З одного боку леза мається тиснення у вигляді тварини схожої на вовка, літера «R-6». Між лезом та рукояткою мається металевий упор. Рукоятка ножа виконана з дерева темно-коричневого кольору, наконечник рукоятки металевий.Вказаний ніж у ножнах вилучено. (т.1 а.п.7-11).

Згідно з висновком судової експертизи зброї №СЕ-19/104-22/23318-ХЗ від 24.08.2022 ніж, вилучений 04.08.2022 в ході огляду місця події на залізничному вокзалі станції Дніпро-головний за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна, 11 у ОСОБА_5 , є холодною зброєю. Ніж, наданий на дослідження, є холодною зброєю колюче-ріжучої дії ножем моделі «R-6». Даний ніж виготовленим промисловим способом (Китай).

Свідок ОСОБА_9 , інспектор чергової частини, пояснила в судовому засіданні, що 4 серпня 2022 року з Браславським, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 перебувала в наряді, на патрулюванні території залізничного вокзалу.Для перевірки документів вони підішли до військовослужбовця - раніше незнайомого ОСОБА_5 , який тоді був з бородою. ОСОБА_5 перебував біля квиткових кас, йшов у напрямку кімнати для відпочинку військових, вона поряд з касами. Вони представились та запропонували йому надати його документи, запитали куди прямує та чи має при собі заборонені предмети, колюче ріжучі предмети, наркотичні засоби, гранати, на що ОСОБА_5 відповів, що має ніж. ОСОБА_5 пояснив, що ніж він купив, та надав ножа для огляду. На місці події було встановлено, що ніж має схожі ознаки холодної зброї та старший наряду ОСОБА_12 зателефонував до їхнього керівника ОСОБА_13 , вони далі узгоджували дії, потім викликали слідчо-оперативну групу. Далі з ОСОБА_5 спілкувалась слідчо- оперативна група. ОСОБА_5 разом зі слідчо- оперативною групою пішов до приміщення чергового залізничного вокзалу, та вона пішла разом з ними. З ОСОБА_5 був ще один чоловік військовий. Ніж, який був у чохлі, ОСОБА_5 дістав з сумки, яка була при ньому. ОСОБА_5 пояснив, що їде у відпустку додому. Що він пояснював з приводу придбання ножа, вона не пам`ятає. Вони мають право затримати особу на 3 години для з`ясування особи. Протокол затримання не складався, складався протокол добровільної видачі ножа.

Свідок ОСОБА_14 пояснив в судовому засіданні, що був понятим при вилученні ножа 04.08.2022. Патрулюючи на території вокзалу з ОСОБА_15 , він побачив, що співробітнику поліції чоловік видав ніж. Один з працівників поліції запросив їх бути понятими, де вони побачили як чоловік видавав ножа. Ніж був у працівника поліції. Чоловік видав ніж добровільно, ніякого примусу не було. Потім ніж вилучили, викликали слідчого та вони пройшли до чергового вокзалу, де складали протокол вилучення. Чоловік військовослужбовець був з невеликою бородою. Ніж, який чоловік видав, був у чохлі, його відкривали та оглядали, потім помістили до пакету, який опеатали та вони поставили вї підписи. На місці складались якісь документи, свідок їх підписував, які саме були документи та у якій кількості свідок не пам`ятає. Чи писав щось особисто чоловік свідок не пам`ятає. З ним був ще один понятий - ОСОБА_15 . Разом з чоловіком був ще один військовослужбовець, чи перевіряли іншого військового свідку невідомо.

Свідок ОСОБА_7 пояснив в судовому засіданні, що 04.08.2022 вони робили обхід території залізничного вокзалу, до них підійшли працівники поліції та запропонували йому та напарнику ОСОБА_16 бути понятими біля кас на вулиці. На місці чоловік видавав з рюкзака ніж, поруч з ним був ще один чоловік. Потім вони пройшли до кімнати чергового вокзалу, їх опитали та вони пішли далі працювати. Ніж поклали до пакету, склали протокол та вони їх підписали. Ніж чоловік діставав при свідках з рюкзака та передав працівникам поліції, ніж був у чохлі. У кімнаті чергового складали протокол про вилучення, їх опитали та вони поставили підписи. Також свідок зазначив, що не пам`ятає чи пояснював щось чоловік з приводу походження ножа. Чоловік щось писав самостійно, однак що саме свідку не відомо.

Свідок ОСОБА_17 прациани поліції - пояснив в судовому засіданні, що подія відбувалась біля добових кас. Вони підійшли до ОСОБА_5 та почали перевіряти документи. Він запитав у ОСОБА_5 , чи має він при собі заборонені предмети, на що останній відповів, що має ніж у сумці та показав його. Ніж мав ознаки холодної зброї. З ОСОБА_5 був ще один чоловік, його також перевіряли. ОСОБА_5 ніхто не обшукував, він сам дістав ніж з сумки та видав його для огляду. Потім він свідок - зателефонував до чергової частини та викликав слідчо- оперативну групу через те, що ніж мав ознаки холодної зброї. На місце події прибув слідчий та оперуповноважений. ОСОБА_5 вони зустріли на вулиці та коли у нього вилучався ніж свідок не був присутнім. Інші дії щодо ОСОБА_5 проводила слідчо- оперативна група.

Свідок ОСОБА_18 пояснив в судовому засіданні, що в ході несення служби вони з іншими працівниками поліції біля добових кас запитали у військовослужбовця рініше незнаного ОСОБА_5 , чи має він заборонені предмети, на що останній повідомив, що має при собі ніж. На їх прохання дістав ніж та надав його для огляду. Чоловіка не затримували, подія відбувалась на вулиці. У чоловіка також запитали де він взяв цього ножа, на останній повідомив, що ніж йому подарували побратими на полі бою. Оскільки ніж мав ознаки золодної зброї, було викликано слідчо- оперативну групу. Далі з ОСОБА_5 працювала слідчо- оперативна група. З ОСОБА_5 був ще один чоловік, його також перевіряли. Інший чоловік також повідомив, що має при собі ніж та надав його для огляду, той ніж не підпадав за ознаками та не був схожий на холодну зброю. Чи писав щось ОСОБА_5 свідку не відомо. Також свідок зазначив, що протокол добровільної видачі або затримання при ньому не складався.

Свідок ОСОБА_19 пояснив в судовому засіданні, що під час патрулювання вони у складі наряд підійшли до військовослужбовців для перевірки документів. Їх було дві групи по два чоловіки, одна група підійшла перевіряти ОСОБА_5 , а він - свідок з колегою ОСОБА_11 пішли перевіряти іншого чоловіка - військового. Він з колегою запитали у чоловіка чи має при собі заборонені речі, холодну зброю, на що чоловік повідомив що має. У чоловіка було два ножа, які не підпадали під ознаки холодної зброї. З Винником ніяких дій свідок не проводив та не спілкувався. Бачив лише, що ОСОБА_5 видав іншій групі для огляду ніж та пояснив, що ніж йому подарували побратими. Куди та звідки направлявся ОСОБА_5 свідку не відомо.

Під час судового розгляду було оглянуто речовий доказ - ніж в ножнах, який знаходився в опечатаному пакеті. Вказаний речовий доказ за завнішними ознаками відповдає опису у вищенаведеному висновку експертизи зброї.

Аналізуючи наведені докази, суд приходить до висновку, що надані стороною обвинувачення вищенаведені докази є допустимими, належними, достовірними, узгодженими між собою, а сукупність вказаних доказів у їх взаємозв`язку є достатньою для висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Захисник заявив суду клопотання про визнання недопустимими доказами протоколу огляду місця події від 04.08.2022 з фрототаблицами, постановивід 05.08.2022 про призначення судової експертизи зброї, висновку експерта від 24.08.2022 № СЕ-19/104-22/23318-Х3 та постанови про визнання речовими доказами та передачу на зберігання.

В обґрунтування клопотання послався на те, що протокол огляду місця події складено неуповноваженою службовою особою - слідчою ОСОБА_6 04.08.2022 в період з 18-30 до 18-50, яка не мала жодних повноважень на здійснення слідчих та процесуальних дій, оскільки до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення внесено о 18 год. 18 хвил., та доручення на проведення досудового розслідування надано начальником СВ ВП №123 ДГУНП в Дніпропетровській області слідчому ОСОБА_20 , а в справі відсутні дані про створення групи слідчих та відповідного доручення слідчого.

Захисник послався на постанову Об`єднаної палати Касаційного Кримінального Суду Верховного Суду від 04.10.2021 у справі № 724/86/20 ( провадження № 51-1353кмо21), де зазначено, що витягах ЄРДР не може замінити процесуального рішення про призначення групи слідчих у кримінальному провадженні, яке має бути оформлено постановою.

На думку захисника, отримані в подальшому інші докази як «плоди отруйного дерева» також слід вважати недопустимими.

Захисник зазначив, що докази отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, з порушенням права ОСОБА_5 на захист. Так, після його фактичного затримання йому не роз`яснено та не забезпечено право на участь адвоката.

Відповідно до ч.1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Вирішуючи питання про застосування правил ст. 87 КПК до наданих сторонами доказів, Верховний Суд неодноразово зазначав, що ці положення можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи, вказаних у згаданій статті.

Враховуючи, що всі слідчі дії проведені в рамках кримінального провадження, усі докази, які сторона захисту просить визнати недопустимими, було отримано з дотриманням положень Кримінального процесуального кодексу, суд не вбачає підстав для визнання вказаних доказів недопустимими.

Крім того, суд вважає, що посилання захисту на те, що з урахуванням доктрини «плодів отруєного дерева» недопустимими є всі отримані у даній справі докази, є необґрунтованим з огляду не таке.

Так, відповідно доктрини «плодів отруєного дерева» недопустимими є докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок суттєвого порушення прав та свобод людини. Ця доктрина передбачає заборону використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів, визнаних недопустимими. Тобто слід надавати оцінку допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один на іншому, а не кожного окремого доказу автономно. ЄСПЛ неодноразово наголошував, що при недопустимості одного доказу в єдиному ланцюжку суд повинен у подібному випадку вирішити питання про справедливість судового розгляду в цілому. Тобто, якщо процес у даній справі у цілому і загалом справедливий, то й отримані у незаконний спосіб докази можуть бути прийнятними (див. рішення ЄСПЛ у справі «Хан проти Сполученого Королівства»).

Надані стороною обвинувачення докази стороною захисту не спростовані, а відповідно до ст. 22 КПК України однією з основних засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастро проти Португалії" від 09.06.1998 року, п. 54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя, на недоторканість житла, тощо.

Закон зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи було допущене порушення КПК України істотним та яким чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод особи.

Крім того, Верховний суд у справі № 204/6541/16-к, в ухвалі від 16 лютого 2021 року зазначив, що не у всіх випадках порушення навіть фундаментальних прав і свобод особи під час кримінального провадження має прямий вплив на дотримання гарантій справедливого судового розгляду, зокрема й на допустимість доказів. навіть якщо докази отримані в той час, коли сталося порушення того чи іншого права, однак це порушення прямо не впливало на отримання доказу, а лише збігалося у часі, це не є достатньою підставою для висновку, що докази отримані «внаслідок» такого порушення.

Суд зазначає, що не будь-які недоліки процесуальних документів, а лише ті що призвели до порушення прав обвинуваченого, впливають на допустимість доказів зібраних на їх підставі.

Суд звертає увагу на постанову Великої Палати Верховного Суду від 31 серпня 2022 року яка дійшла до висновку, що у разі визнання доказів недопустимими суд має вмотивувати свої висновки про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, зазначивши, які саме й чиї права і свободи було порушено і в чому це виражалося.

Прокурором суду надана постанова від 04.08.2022 заступника начальника ВП- начальника СВ ВП №12 ДНРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_21 про створення групи слідчих у даному кримінальному провадженні у складі ОСОБА_20 та ОСОБА_6 , та призначення ОСОБА_20 старшим групи, та доручення слідчого СВ ВП №12 ДНРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_22 про доручення проведенн слідчий дій у кримінальному провадженні ОСОБА_6 .

Вказаним спростовуються доводи захисника щодо того, що огляд проводився неуповноваженою особою.

Постанова про створення групи слідчих та доручення на проведення слідчих дій відкриті стороні захисту. Посилання захисника на те, що під час досудового розслідування ці документи не були відкриті не має наслідком недопустимість ціх доказів, оскільки раніше сторона захисту не посилалась на вказані обставини, та права ОСОБА_5 не було порушено.

Крім того, Витяг з ЄРДР від 04.08.2022, сформований о 18 год. 18 хвил., вже містив дані про те, що ОСОБА_6 входила до складу групи.

Огляд місця події, в ході якого вилучено ніж у ОСОБА_5 , проведено слідчим ОСОБА_6 з участю понятих. В судовому засіданні ОСОБА_5 визнав факт видачі ним ножа.

При огляді речового доказу судом він також підтвердив, що цей самей той ніж, який він перевозив з собою у рюкзаку та видав працівникам поліції на їхнє питання щодо наявності заборонених преметів та колючо-ріжучих предметів.

Отже суд не вбачає жодних підстав для визнання недопустимими вказанх доказів, зазначених адвокатом.

Захисник також послався на те, що вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а саме носіння холодної зброї не доведено, оскільки ніж зберігався в рюкзаку, в ножнах, що виключало можливість його швидкого використання. Крім того, він добровільно видав ніж, про що написав заяву, а за незаконне зберігання холодної зброї передбачена лише адміністративна відповідальність. За таких обставин в силу ч.3 ст.263 КК України він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності.

З цього приводу суд зазначає таке.

Відповідно до частини третьої статті 263 КК України особа, яка добровільно здала органам влади зброю, бойові припаси, вибухові речовини або вибухові пристрої не підлягає кримінальній відповідальності за вчинення дій, передбачених частиною першою або другою цієї статті.

При цьому під добровільною здачею органам влади зброї, бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв, яка згідно з ч. 3 ст. 263 КК є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, необхідно розуміти такі дії, коли особа, маючи можливість і надалі зберігати будь-який із зазначених предметів, незалежно від мотивів, за власним бажанням передає його відповідному державному органу.

Судом встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР внесені на підставі матеріалів правоохоронних органів про виявлення факта носіння холодної зброї, а не за самозверненням ОСОБА_5 , який на запитання працівника поліції щодо наявності заборонених предметів видав ніж, що свідчить про те, що за наведених обставин він не був позбавлений реальної можливості продовжити носіння ножа. Встановлені обставини справи не свідчать про добровільність здачі холодної зброї ОСОБА_5 .

У даному випадку, як свідчать встановлені судами обставини, ОСОБА_5 видав ніж працівникам поліції лише після зупинки його нарядом поліції та опитування щодо наявності зброї, коли ОСОБА_5 усвідомлював, що в ході перевірки ніж буде у нього виявлено.

Таким чином, визнання ним факту носіння ним ножа було зроблено за умов, коли він вже не мав можливості і надалі безперешкодно зберігати холодну зброю. Аналогічну позицію висловив і Верховний Суд України в ухвалі від 30 січня 2007 року (провадження № 5-125к07).

Носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу (ч. 2 ст. 263 КК) може мати місце у разі її переміщення, транспортування винуватою особою безпосередньо при собі (в руках, в одежі, сумках, спеціальних футлярах, у транспортному засобі тощо) незалежно від можливості швидкого використання цієї зброї.

На цьому наголосив Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 333/2341/19.

Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_5 мав висновок експерта про те, що ніж не є холодною зброєю, однак цей висновок згорів в зоні бойових дій, нічим не підтверджено, та вищенаведений висновок експертизи зброї, провдений компетентною експертною установою, нічим не спростований.

Так, при призначенні та проведенні експертизи додержано вимоги законодавства; обставин, які виключали участь експера, не встановлено, експерт має необхідну компетенцію, про що зазначено в акті експертизи, та не вийшов за межі своїх повноважень, наданий експерту об`єкти дослідження отриманий у спосіб, передбачений кримінально-процесуальним законодавством, про що зазначено вище; відповіді експерта на порушені питання є повними та відповідають іншим фактичним даним у справі; дослідницька частина акту експертизи узгоджується з підсумковим висновком експертизи.

Висновок експертизи є обґрунтованим та узгоджується з іншими матеріалами справи, тому вказаний доказ є належними, допустимим, достовірними та суд кладе вказаний висновок в основу вироку.

Посилання ОСОБА_5 на те, що він не припускав, що ніж є холодною зброєю, суд вважає надуманим. Так, він є військовослужбовцем. Як він пояснив, з 2015 року перебуває в зоні бойових дій використовує зброю. При огляді ножа встановлено, що він має характерні явні ознаки холодної зброї.

Що стосується тверджень захисника про незаконне затримання ОСОБА_5 , про що не складався протокол затримання в порядку ст. 208 КПК Укпраїни та не роз`яснено його прав, що у свою чергу призвело до порушення права останнього на захист, то судом не встановлено, а стороною захисту не доведено належними та достатніми доказами той факт, що ОСОБА_5 було затримано.

Так, ОСОБА_5 був зупинений для з`ясування особи, добровільно на пропозицію працівників поліції видав ніж, дані про його затримання та обмеження у користуванні правовою допомогою відсутні, а відсутність захисника під час проведення огляду не може вважатися порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зі скаргами на незаконне затримання, вчинення тиску з боку правоохоронних органів, порушення його права на захист ОСОБА_5 не звертався.

Доказів, що докази отримано внаслідок порушення права ОСОБА_23 на правову допомогу, суду не надано.

Суд погоджується з доводами захисника щодо недопустимості протоколів допиту свідків як доказів, та визнає недопустимими доказами протоколи допиту свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_9 , ОСОБА_24 , ОСОБА_18 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , рапорта і від 04.08.2022, складеного інспектором - черговим ВП №12 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_25 , та протокол допиту підозрюваного ОСОБА_26 , враховуючи положення ст. 23 КПК України щодо принципу безпосередності досліження показань. Суд посилається на показання свідків, наданих безпосередньо в судовому засіданні.

Таким чином, надані стороною обвинувачення докази стороною захисту не спростовані, а відповідно до ст. 22 КПК України однією з основних засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Невизнання обвинуваченим вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення суперечить зібраним в ході досудового слідства та дослідженим в суді доказам та свідчить про його намагання ухилитися від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вина ОСОБА_5 в скоєні інкримінованого кримінального правопорушення доведена в повному обсязі, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України, а саме носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Вивченням дних про ОСОБА_5 встановлено, що він на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий. Одружений, має на утриманні малолітню дитину, 2010 року народження. За місцем проживання характеризується позитивно. Є військовослужбовцем, учасником бойових дій. Отримав контузію в ході ведення бойових дій під час виконання службових обов`язків та захисту Батьківщини. За місцем проходження служби характеризується позитивно, має грамоти та подяки за сумлінне виконання службових обов`язків з 2016 року. Нагороджений медаллю «За заслуги перед Прикарпаттям».

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає його активну участь у бойових діях для захисту Батьківщини, великий вклад у захист України, а також стан його здоров`я.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України призначаючи покарання, суд приймає до уваги тяжкість скоєного кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, наведені обставини та дані про особу ОСОБА_5 .

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що обвинуваченому можливо призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 263 КК України, не пов`язане з ізоляцією від суспільства, а саме - у виді мінімального розміру штрафу, і саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати в розмірі 1887 гривень 80 копійки, за проведення експертизи №СЕ-19/104-22/23318-ХЗ, відповідно до ст. 124 ч.2 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 не обирався.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 615 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта - 1887 (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім) гривень 80 копійок.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_5 не обиралася.

Речовий доказ: вилучений 04.08.2022 року у ОСОБА_5 ніж в чохлі, переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів до ДВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція №720) - знищити.

На вирок суду можуть бути подані апеляційні скарги в Дніпровський апеляційний суд через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1