Справа № 405/753/23
провадження № 1-кс/405/379/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2023 м. Кропивницький

Cлідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю заявника ОСОБА_3 , представника заявника адвоката ОСОБА_4 , прокурора відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 19.12.2022, -

ВСТАНОВИВ:

02.02.2023 до Ленінського районного суду м. Кіровограда надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 19.12.2022.

В обґрунтування скарги заявник зазначив, що він повідомив заявою Генерального прокурора про корупційний злочин слідчого ОСОБА_6 , а Генеральний прокурор ОСОБА_7 скинув його заяву в обласну прокуратуру, яка відомості до ЄРДР за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України не внесла. Слідчий ОСОБА_6 його зухвало обдурила суд та його, що в понеділок 12.12.2022 приїде до нього, та з адвокатом повезуть його на відтворення слідчої дії згідно ст. 220 КПК України. В протокол відмовилась зафіксувати ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та інших, які його катували, здерли речі. Слідчий запевняла, що її процесуальний прокурор ОСОБА_15 . Просив витребувати його заяву з прокуратури, дослідити її; зобов`язати обласну прокуратуру внести за заявою відомості у ЄРДР за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 свою скаргу підтримав, та пояснив, що здійснюється досудове розслідування кримінальному провадженні, але слідчий ОСОБА_6 неналежним чином здійснює свої повноваження, не проводить досудове розслідування, ним була подана заява від 19.12.2022 до Генеральної прокуратури з вимогою внести до ЄРДР відомості за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України щодо дій слідчого ОСОБА_6 , але зазначена заява була направлена до Кіровоградської обласної прокуратури для організації розгляду його заяви, але відповіді він не отримав. На питання слідчого судді заявник відповів, що по аналогічній заяві постановлювалась ухвала слідчим суддею Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_16 , якою відмовлено у задоволенні його скарги. Просив зобов`язати посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури внести відомості за його заявою до ЄРДР.

Представник заявника адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав скаргу заявника, погодився з його думкою та просив скаргу задовольнити.

Прокурор відділу Кіровоградської обласної прокуратури в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, зазначила, що 03.01.2023 з Офісу Генерального прокурора до Кіровоградської обласної прокуратури надійшло звернення ОСОБА_3 щодо неправомірних, на його думку, дій працівників правоохоронних органів та з інших питань. Начальником відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_17 11.01.2023 була надана відповідь ОСОБА_3 , в якій йому було повідомлено, що в його зверненні не викладені обставини та не міститься об`єктивних даних про вчинення працівниками правоохоронних органів кримінального правопорушення, а фактично висловлюється незгода з порядком та результатами проведення у кримінальному провадженні слідчих (розшукових) дій. Крім того, зазначила, що аналогічна заява ОСОБА_3 була предметом розгляду слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_16 , за результатами розгляду скарги щодо невнесення відомостей за цією заявою, була постановлена ухвала від 17.02.2023 про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 на тій підставі, що його заява від 19.12.2022 не є заявою або повідомленням про вчинення злочину, що вона є необґрунтованою та відсутні підстави для її задоволення. Просила відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення заявника, його представника, прокурора, дослідивши матеріали, долучені до скарги, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 до Офісу Генерального прокурора була направлена заява від 19.12.2022, в якій він просив внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, вчинене слідчою ОСОБА_6 за ч.2 ст.364, ч.2 ст.366, ч.2 ст.367 КК України.

03.01.2023 Офіс Генерального прокурора дану заяву направив до Кіровоградської обласної прокуратури, для організації її розгляду.

Начальником відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_18 розглянуто заяву ОСОБА_3 та надано відповідь №31-163ВИХ-2331-2505-17 від 11.01.2023 року.

Як видно з ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.02.2023, заявником ОСОБА_3 була подана скарга на бездіяльність прокурора, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо слідчої ОСОБА_6 за його заявою від 19.12.2022.

Зазначеною ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3 на тій підставі, що його заява від 19.12.2022 не є заявою або повідомленням про вчинення злочину, що вона є необґрунтованою та відсутні підстави для її задоволення. Відомостей про апеляційне оскарження зазначеної ухвали слідчому судді не надано.

Зазначений факт не заперечувався заявником ОСОБА_3 у судовому засіданні.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Водночас, слідчий суддя відзначає, що правові норми завжди мають мету, для досягнення якої власне і створюються. Норми права мають застосовуватися, у тому числі і тлумачитися, із врахуванням такої мети, тобто із врахуванням того результату, який за задумом законодавця повинен досягатися внаслідок реалізації такої норми.

Відповідно і будь-яке передбачене законом право, в тому числі, і на оскарження бездіяльності прокурора, не може використовуватись усупереч його призначенню, тобто реалізація такого права повинна відбуватися з метою, яка за своєю суттю є легітимною.

Метою вказаної статті, яка надає право звертатись зі скаргою на бездіяльність прокурора, є забезпечення судового контролю над здійсненням досудового розслідування. Зазначена мета є досягнутою, зокрема, в разі постановлення за скаргою особи ухвали про зобов`язання уповноваженого суб`єкта вчинити певну дію і покликана, з одного боку, забезпечити оперативне реагування на клопотання учасників провадження, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого -виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів. Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати її з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, задля досягнення власних інтересів.

Разом з цим, заявник ОСОБА_3 вже звертався до слідчого судді з ідентичною скаргою на бездіяльність посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 19.12.2022.

Підстави для оскарження такої бездіяльності як і сама бездіяльність у даній скарзі заявником викладені аналогічні тим, що і у попередній скарзі, будь - якого обґрунтування необхідності повторного звернення з аналогічною скаргою, заявником не зазначено. Наведені заявником у поданій до суду скарзі від 02.02.2023 обставини, вже були предметом судового розгляду, що підтверджується доданими прокурором у судовому засіданні матеріалами, і не заперечується самим заявником.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що скарга з тим самим предметом та з тих самих підстав вже була предметом розгляду слідчого судді.

Подання аналогічної скарги, яка вже була розглянута слідчим суддею, та вирішена по суті, за відсутності інших підстав або нових обставин, слідчий суддя визнає як зловживання процесуальними правами, що суперечать завданням кримінального провадження, та може свідчити про безпідставне затягування досудового розслідування, яке здійснюється слідчим ОСОБА_6 . Невиконання судового рішення або ж незгода із судовим рішенням не може бути підставою для повторного звернення до слідчого судді з аналогічною скаргою.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 §1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст.6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини).

Відтак, слідчий суддя приходить до висновку, що заявник використовує інструменти судового захисту прав учасників кримінального провадження із тим, щоб ініціювати повторний розгляд свого клопотання за тими ж самими фактами, у той час як КПК України не передбачає багаторазове (повторне) оскарження однієї і тієї самої дії/бездіяльності.

Слідчий суддя вимушений констатувати, що зазначені дії заявника свідчать про наявність в них ознак зловживання процесуальними правами.

Так, під зловживанням правом, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, слід розуміти випадки, коли заявник неодноразово подає до суду сутяжницькі та явно необґрунтовані заяви, аналогічні заяві, яку він подав раніше і яку вже було визнано неприйнятною (рішення у справах «М. проти Сполученого Королівства» та «Філіс проти Греції»), що є неприпустимим при судовому розгляді, оскільки в такому разі уся процедура судового розгляду є невиправданою та неефективною, адже особа звертається до суду з метою, що відмінна від захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такі зловживання є сутяжницькими, а скарги - завідомо безпідставними (явно необґрунтованими), що мають штучний характер.

З наведених мотивів, враховуючи мету норми, передбаченої п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України, та завдання кримінального провадження, в разі наявності судового рішення про зобов`язання вчинити певну дію за заявою особи, наступні скарги цієї особи з приводу тієї ж самої бездіяльності уповноваженого суб`єкта за заявою щодо того ж самого кримінального правопорушення не можуть бути предметом повторного судового розгляду.

На підставі зазначеного, слідчий суддя приходить до висновку, що підстав для зобов`язання уповноважених осіб Кіровоградської обласної прокуратури виконати вимоги ст. 214 КПК України та внести до ЄРДР відомості про можливе вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 19.12.2022, відсутні, а тому, в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 305 - 307, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 19.12.2022, відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_19