В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" грудня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002010 від 06 липня 2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Губиниха, Новомосковського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованогоза адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,уродженки м. Мирноград, Донецької області, громадянки України, з середньою освітою,незаміжньої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 , не судимої,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 345 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

представника потерпілих ОСОБА_11 ,

захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_5 та ОСОБА_6

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, перебуваючи в злочинній змові, у невстановлений досудовим розслідуванням день та місці розробили злочинний план щодо незаконного заволодіння грошовими коштів, у особливо великих розмірах, обравши об`єктом свого злочинного посягання грошові кошами громадян, які бажають обміняти іноземну валюту за допомогою інтернет сайту щодо здійснення валютно-обмінних операції - ІНФОРМАЦІЯ_3.

З метою реалізації заздалегідь розробленого злочинного плану ОСОБА_5 , діючи групою осіб спільно із ОСОБА_6 та невстановленою особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, маючи єдиний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами в особливо великих розмірах, розмістили у всесвітній мережі «Інтернет» на сайті ІНФОРМАЦІЯ_3 оголошення, за змістом якої пропонували здійснити валютно-обмінні операції української гривні на долари США по курсу 27,18 грн.

06 липня 2021 року приблизно об 11 год 00 хв ОСОБА_8 , не здогадуючись про злочинні наміри ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та невстановленої особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, виходячи з довіри до останніх і помилкової впевненості і добросовісності їхніх дій, зателефонував на залишений номер мобільного телефону та домовився з невстановленою особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження,про обмін 46 000 доларів США на гривні, обумовивши при цьому форму та місце обміну.

Реалізуючи свій заздалегідь розроблений план, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи за вказівкою невстановленої особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, маючи єдиний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном у особливо великих розмірах та обернення на свою користь, заздалегідь заготувавши для вчинення злочину банкноти національної валюти України в переважній кількості з написами «сувенір», прибули на автомобілі марки «КІА» моделі «К5», д.н.з. НОМЕР_1 до житлового будинку АДРЕСА_5 , де попередньо невстановлена особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, домовилась з ОСОБА_8 про обмін іноземної валюти в розмірі 46 000 доларів США, за курсом 27, 18 грн за долар США, що є вище, ніж в обмінних пунктах.

ОСОБА_8 , будучи введеним в оману за рахунок повідомленої йому неправдивої інформації невстановленої особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, не здогадуючись про спільні злочинні наміри ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та невстановленої особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, сів на заднє сидіння до ОСОБА_5 що знаходився в автомобілі «КІА» моделі «К5», д.н.з. НОМЕР_1 , під керування ОСОБА_6 . Виходячи з довіри до ОСОБА_5 і помилкової впевненості в добросовісності їхніх спільних злочинних дій, передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 46 000 доларів США для обміну на національну валюту України та отримав від ОСОБА_5 банкноти у вигляді грошових коштів національної валюти України з написами «сувенір» в сумі 1 255 340 гривень. Грошові кошти не перераховував тавийшов з автомобіля.

Потім ОСОБА_8 підійшов до потерпілої ОСОБА_9 , яка чекала на свого чоловіка неподалік автомобіля. У неї виникла підозра щодо справжності отриманих грошових коштів у результаті обміну та при перевірці вони виявили наявний надпис «сувенір».

Продовжуючи свої спільні злочинні дії, направлені на незаконне заволодіння чужим майном у особливо великих розмірах, ОСОБА_6 , діючи спільно з ОСОБА_5 та невстановленою особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження,перебуваючи за кермом автомобіля марки «КІА» моделі «К5», д.н.з. НОМЕР_1 , з метою утримання викрадених грошових коштів у сумі 46 000 доларів США, що належать ОСОБА_8 та обернення у спільну користь, не вимикаючи двигун автомобіля під час обміну валют, дочекавшись коли потерпілий ОСОБА_8 залишив салон автомобіля, розпочала рух на вказаному автомобілі для зникнення з місця вчинення злочину.

Після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на вказаному автомобілі з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, у результаті чого завдали матеріального збитку потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в сумі 46 000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ становить 1 255 340 гривень та є особливо великим розміром.

Крім цього, після заволодіння грошовими коштами в іноземній валюті в сумі 46 000 доларів CШA, що належать ОСОБА_8 , свої злочинні дії ОСОБА_6 , діючи спільно з ОСОБА_5 , не припинили, та з метою утримання викрадених коштів та уникнення кримінальної відповідальності, різко розпочали рух на вказаному автомобілі. Однак їх дії одразу булипомічені працівниками поліції під час виконання ними службових обов`язків, a саме оперуповноваженим BKH Оболонського УП ГУHП ум. Києві лейтенантом поліції ОСОБА_10 , оперуповноваженим BKП Оболонського УП ГУHП у м. Києві старшим лейтенантом поліції ОСОБА_14 , оперуповноваженим УКР ГУHП у м. Києві старшим лейтенантом поліції ОСОБА_15 .

Маючи на меті припинення злочинних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , оперуповноважені ОСОБА_15 та ОСОБА_10 підбігли до автомобіля, який розпочав рух та голосно і чітко почали висловлювати неодноразові вимоги останнім про припинення їх протиправних дій, демонструючи при цьому через вікна автомобіля власні службові посвідчення та спеціальні жетони працівників поліції.

ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що її дії викриті працівникамиправоохоронного органу під час виконання ними службових обов`язків, перебуваючи за кермом автомобіля, своїх злочинних дій не припинилата продовжила дії, спрямовані на утримання викрадених грошових коштів та зникнення з місця вчинення злочину на автомобілі марки «КІА» моделі «K5», д.н.з. НОМЕР_2 .

ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що ОСОБА_10 та ОСОБА_15 є працівниками правоохоронного органу, умисно здійснила наїзд на вказаному автомобілі переднім лівим колесом на праву ногу потерпілого ОСОБА_10 , внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження у вигляді садна на передній поверхні правої гомілки в нижній третині, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження відповідно до п. 6 висновку експерту №042/1-382-2021 від 14липня 2021 року.

Позиція сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_5 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненому злочині частково та показав, що 06 липня 2021 року близько 12 год виїхав в район Оболонь для того, щоб зустрітись з потерпілим ОСОБА_8 , у якого мав забрати долари і дати йому фальшиві гривні . ОСОБА_6 була його водійкою, він знайшов її по інтернету, з нею проїздив десь 3-4 дні, в день зустрічі з потерпілим вона його везла. Долари він збирався віддати чоловіку, на якого працював. Безпосередньо він не домовлявся з ОСОБА_8 , інформацію йому надавав чоловік на якого він працював, на допиті він на нього вказував. Всю інформацію він отримував в телеграм каналі через телефон «Xiаomi Redmі 9А», який той чоловік йому дав. Фальшиві кошти він також отримав від цієї людини. Вони познайомились з ним, коли він працював на будівництві, товаришували і той сказав, що можуть разом займатись обміном валют. Сумку з грошима дав йому він і далі весь час підтримував ізнимзв`язок тільки через телеграм канал.Затримання відбувалась біля ресторанного комплексу, вони заїхали з правої сторони і стали навпроти обмінника. Поруч людей не було, крім потерпілого і його дружини. Працівники поліції знаходились в машині.Коли ОСОБА_8 вийшов з його машини і вони поїхали, з іншої машини вибігло дві людини, один з рюкзаком в чорній кепці і другий з карного розшуку. Той, що з карного розшуку, почав бити по капоту і кричав "зупинись", інший підбіг з іншої сторони і почав ногами бити машину, намагатись відкрити двері. Він казав ОСОБА_6 , щоб вона їхала, адже не знав хто ці люди. Потім вони поїхали і вибіг ще третій чоловік, він почав відкривати двері, де сиділа ОСОБА_6 . Чоловік в кепці зупинися, розстібнув рюкзак, взяв пістолет Макарова і здійснив 4 постріли в сторону, де сиділа ОСОБА_6 . Коли розбилось скло, він вистрибнув з автомобіля і побіг. Був затор, але людей на вулиці не було, тільки автомобілі.Фальшиві кошти були у нього в номері готелю, ця сумка була зним. Як тільки йому скинули адресу, він поклав сумку в автомобіль, потім дістав потрібну суму і дав потерпілому пакет. Потерпілий надав йому 46 000 доларів, він втік з цими грошовими коштами. Усвідомлював свої дії, проте не знав, що його переслідують саме поліцейські, адже вони були не в формі. Зазначив, що після втечі не переховувався, просто поїхав додому до місця свого проживання. Коли його затримали, у нього було 36 500 доларів, так написали поліцейські, але це не відповідає дійсності. Він хоче відшкодувати те, що вкрав, а саме 39 600 доларів. Решту грошей він витратив на новий одяг, їжу, на те, щоб викликати автомобіль. Коли його затримали працівники поліції, то почали перераховувати гроші і забрали звідти деяку суму, там було 39600 доларів.Вказав, що це тільки його вина, ОСОБА_6 взагалі не причетна. Із ОСОБА_6 вони познайомились за чотири дні до події. Йому найняли її як водійку, за декілька днів він почав з нею спілкуватись, вона його всюди возила. Він нічого не розповідав їй про те, чим займається. Коли він зустрічався з клієнтом, ОСОБА_6 виходила з авто.Вони з нею це обговорювали, коли почали працювати. Із ОСОБА_6 за її послуги він розраховувався, але йому надавав ці кошти замовник. Також із ОСОБА_6 вони почали спілкуватись і поза роботою, один раз відпочивали разом. Удень обміну коштів потерпілого ОСОБА_16 вінсказав, що вона може залишитись в авто, якщо одягне маску і рукавички. Мотор автомобіля вони не глушили і поїхали не одразу після того як вийшов потерпілий. Він спочатку склав гроші, а потім дав вказівку, щоб ОСОБА_6 їхала. Потім на машину почали вибігати якісь чоловіки і він сказав їхати швидше. Ніяких криків потерпілого він не чув та не знав, що люди, які підбігають є поліцейськими. Коли був виконаний четвертий постріл, він вибіг. Щиро розкаюється за скоєне. Згоден частково відшкодувати цивільний позов ОСОБА_16 , а саме 100 000 гривень моральної шкоди і 6500 доларів, крім 15 000 гривень витрат на правову допомогу, цивільний позов ОСОБА_17 він не визнає, оскільки їй шкоду не заподіював.

Захисник у судових дебатах просив звільнити обвинуваченого від відбуття покарання з іспитовим строком або застосувати положення статті 69 КК України, оскільки наявні три пом`якшуючі обставини - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, та наявність на утриманні малолітньої дитини.

Позиція сторони захисту ОСОБА_6 .

Допитанау судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 не визнала свою вину у вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, та показала, що подруга порекомендувала їй орендодавця для роботи на його авто. Вона працювала в програмі «Уклон». Орендодавець, з яким вона працювала, скинув їй на Вайбер номер телефону клієнта, який шукає водія і сказав, що вона буде возити даного чоловіка по його справах по Києву. 1, 2, 3, 6 липня 2021 року вона возила ОСОБА_5 .Переважно вони були у центрі міста, він сказав, що працює бухгалтером по цінним паперам. Коли вона возила ОСОБА_5 на зустрічі, він завжди просив, щоб голосно грала музика. Вона тільки в поліції дізналась, що він обмінював гроші. У день правопорушення вона забрала ОСОБА_5 біля Палацу Україна і він сказав, що за адресоюАДРЕСА_5 запланована зустріч об 11 год. Коли вони туди приїхали, в машину на заднє сидіння сів чоловік, зустріч тривала приблизно 2-3 хв. Вона почула, що відбувся обмін 46 000 доларів на гривні. Після цього ОСОБА_5 попросив відвезти його у місто. У її машини коробка автомат, вона стояла у режимі паркінг. Водить автомобіль з 2010 року, машина автомат, скільки не газуй під час паркінгу, швидше автомобіль не поїде. Вона просто різко виїхала, завжди так робить, це не означає, що вона втікала, крім того вона сиділа закинувши ногу на ногу, можливо натиснула на газ, коли опускала ногу. У масці була тому, що завжди так їздить, був період коронавірусу. Через метрів 50-70 вона побачила чоловіка, який йшов на її авто з широко розкритими руками, що він говорив вона не чула. Вдягнений був у сіру футболку і шорти. Він був підозрілий, вона злякалась, тому вирішила продовжувати рух. У дзеркало заднього виду побачила, що чоловік дістав зброю і почула постріл у своє авто, далі ще один. Після цього чоловік почав вибивати вікно зі сторони водія, тобто там де вона сиділа, у нього була резинова дубинка. Вона відчула удар по голові і зрозуміла, що в неї вилетів зуб. Чоловік в цей момент казав, що їй «хана» і що вона поїде у в`язницю надовго. Приблизно через 10-15 хв приїхала патрульна поліція, тільки тоді вона побачила, що ОСОБА_5 вже не булоу машині. Тоді також приїхала і швидка допомога, вона просила зафіксувати вибиття зубу, синець. Але працівник поліції підійшов і сказав лікарям, що їй не треба надавати допомогу, тілесні ушкодження так і не зафіксували. Вона не писала скарги про те, що в неї були тілесні ушкодження. Що стосується повідомлення у її телефоні «мусора, подстава», то пояснила, що ОСОБА_18 , орендодавець авто, через якого вона працювала,казав, що якщо виникне якась проблема, вона має зразу подзвонити йому. В той момент боялась, що хочуть викрасти машину, тому одразу намагалась з ним зв`язатись. Вона всім кричала і писала, що це все підстава, у неї був стрес. Коли вони з ОСОБА_5 припаркувались, то побачила, що йшла пара, потім побачила, що це той самий чоловік зайшов до них у машину. З приводу спільного фото з ОСОБА_5 у сауні вказала, що була знайома з ним з 01 липня 2021 року, тоді перший раз його побачила. 03 липня 2021 рокузробила з ним це фото в сауні. Це був вихідний день, вона возила ОСОБА_5 по його особистим справам, там ще був її хлопець, з яким вони разом проживали. Усауні їх було четверо: вона, її хлопець, ОСОБА_5 і ОСОБА_19 (який спочатку сказав, що він ОСОБА_20 ) це свідок, якого так і не знайшли. Усауні не було ніякого інтиму, вони були з хлопцем, просто гуляли, тому що ОСОБА_5 запросив провести час компанією. Щодо 200 гривень у її гаманці, то це кінореквізит і не має ніякого стосунку до справи. Щодо фото з грошима з її телефону, то це фото вона не робила, можливо воно було звідкись завантажене чи хтось прислав, але там зображені реальні гроші, а не ті, які обмінював ОСОБА_5 . Що стосується огляду авто, то її телефон в машині не знаходився, у неї його одразу забрали. Крім того,обшук авто був без захисника, вважає це порушенням. Заперечувала свою співучасть із ОСОБА_5 , оскільки немає доказів змови, про яку зазначено в обвинувальному акті, зокрема ніяких переписок, телефонних розмов.

Щодо наїзду на потерпілого ОСОБА_10 , то не заперечує, що могла його зачепити автомобілем, оскільки була в стресі, але не усвідомлювала, що це працівник поліції. Цивільний позов потерпілих не визнала, оскільки вважає себе непричетною до вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Сторона захисту просила виправдати ОСОБА_6 , оскільки у її діях відсутні будь-які ознаки, а також прямі чи непрямі докази її причетності до вчинення шахрайських дій щодо подружжя ОСОБА_21 , зокрема стороною обвинувачення не надано будь-яких документальних та речових доказів наявності спільного умислу та співучасті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Щодо умисного нанесення легкого тілесного ушкодження працівнику поліції, то ОСОБА_6 , за відсутності форменого одягу, видимих розпізнавальних знаків працівника поліції, коли він намагався зупинити її авто та застосував фізичну силу, не усвідомлювала і не могла об`єктивно оцінити, що вказана особа є працівником поліції, а тому у її діях відсутній склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Позиція потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Потерпілий ОСОБА_8 у судовому засіданні зазначив, що 06 липня 2021 року з дружиною хотіли купити квартиру, підписали договір і був останній день, щоб внести суму на оплату. Він почав шукати способи обміну валюти і на сайті ІНФОРМАЦІЯ_3 знайшов оголошення про обмін. Зідзвонився з чоловіком про імені ОСОБА_22 . Домовились про обмін, йому назвали марку та номер машини. В автомобілі сиділо двоє осіб, було привідкрите вікно. На задньому сидінні сидів ОСОБА_5 , а за кермом була ОСОБА_6 , яка носила медичну маску. Він передав гроші для обміну, ОСОБА_5 їх перерахував та передав кошти, упаковані в банківську упаковку, які він поклав в сумку. Потім вийшов з машини та пішов до дружини. Вона запитала, чому він я не перерахував гроші. Коли вони почали перевіряти гроші, виявили, що там сувенірні купюри. Тоді підбіг хлопець, показав посвідчення, що він з поліції. Машина вже рушила з місця, вони пояснили працівникам поліції ситуацію. Потім самі зателефонували в поліцію. Коли домовлялись про суму обміну, то по телефону постійно зменшували суму, щоб не відкривати упаковки, тому домовились остаточно поміняти 46 000 доларів США. Вважає, що водійка знала про кошти, адже помітно нервувала. Дивилась у дзеркало заднього виду, в розмові участі не брала.По факту їм з дружиною повернуто 36 500 доларів США. Під час затримання обвинувачених він пострілів не чув. Заявив цивільний позов, згідно якого просив стягнути солідарно з обвинуваченихОСОБА_5 та ОСОБА_6 на його користь майнову шкоду, завдану злочином, у розмірі 127627 грн 50 к., моральну шкоду у розмірі 100 000 грн 00 к. та витрати на правову допомогу у розмірі 15 000 грн 00 к.

Потерпіла ОСОБА_9 у судовому засіданні показала, що вони з чоловіком вирішили купувати квартиру. Трапився нещасний випадок і вона втратила роботу. Вона не знала, що чоловік набере перший номер в інтернеті і домовиться про обмін. Коли домовились про обмін, то вона пішла з ним. Це було біля території їхнього будинку. Про обмін вона дізналась за пів години до зустрічі. За кермом була ОСОБА_6 , а в машині сидів ОСОБА_5 . Її чоловік сів у автомобіль, а потім через декілька хвилин вийшов. Машина одразу від`їхала. Вона запитала, чому він не перерахував гроші. Заявила цивільний позов, згідно якого просила стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на її користь майнову шкоду, завдану злочином, у розмірі 127 627 грн 50 к., моральну шкоду у розмірі 200 000 грн 00 к. та витрати на правову допомогу у розмірі 15 000 грн 00 к.

Представник потерпілих ОСОБА_11 вважає, що вина ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчинені інкримінованих злочинів доведена повністю зібраними доказами, але своїми показаннями вони намагаються уникнути кримінальної відповідальності за вчинене. Їх покази не узгоджуються між собою та з показаннями свідків по справі. Просила задовольнити цивільні позови потерпілих у повному обсязі з урахуванням ролі кожного із обвинувачених.

Позиція потерпілого ОСОБА_10 .

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 повідомив, що у липні 2021 року отримав доручення слідчого Оболонського УП щодо вчинення шахрайства. Під час виконання службових обов`язків він перебував за адресою: вул. Миропільська в м. Києві біля службового автомобіля з оперуповноваженими ОСОБА_15 та ОСОБА_14 . Почули як чоловік кличе на допомогу. Коли підбігли, то побачили, як чоловік пробує наздогнати автомобіль і кричить, що його обікрали. Вони намагались затримати даний автомобіль та кричали: «поліція, зупиніться». Він намагався відчинити автомобіль, двері були заблоковані, водійка натиснула на газ. Автомобіль створював аварійну обстановку, потім розвернувся і наїхав йому на ногу, після чого він розбив скло та зупинив авто. Пасажир вистрибнув та побіг в невідомому напрямку - це був чоловік. За кермом була ОСОБА_6 . Пострілів ніхто не робив, затриману не бив. Скло вибив правою рукою, через що її і пошкодив. Швидку викликав черговий з лінії 102. Підтверджує, що разом з колегами кричали, що вони працівники поліції і показували службові посвідчення.

Досліджені у судовому засіданні докази, надані стороною обвинувачення:

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показав, що працює на посаді оперуповноваженого відділу карного розшуку. 06 липня 2021 року разом з колегами відпрацьовували матеріал по запобіганню вчиненню шахрайств. В обідню пору доби були біля кав`ярні по вул. Миропільській. Він був в машині, коли зателефонував колега і повідомив про шахрайські дії з грошовими коштами. Потім було прийнято рішення зупинити автомобіль, в якому перебували ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Коли авто виїхало з двору, то він об`їхав авто та став перед ним, показав службове посвідчення, а ОСОБА_10 був позаду автомобіля. Також викрикували, що вони з поліції. Виїзд авто перекрили, але автомобіль продовжив рух. Після розвороту на трамвайних коліях він залишився на місці, а ОСОБА_10 побіг через трамвайні колії і на нього був наїзд, коли він намагався відчинити водійські двері. У результаті було чотири ДТП. З метою затримки транспортного засобу розбили скло у водійській дверці. ОСОБА_5 при цьому вибіг та перестрибнув через паркан. Зброю ніхто не застосовував. Жетони були на видному місці на ланцюжку, хоча вони були одягнені в цивільний одяг. Чи показував ОСОБА_10 жетон, він не бачив. Чим до цього займалась ОСОБА_6 він не знає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_26 показав, що рухався зі сторони вул. Петра Запорожця в напрямку м. Чернігівська і побачив як із сірого автомобіля «Ланос» вийшли чоловіки в цивільному одязі і намагались зупинити сірийавтомобіль «КІА», кричали «Стій». Особи, які наздоганяли авто, також кричали, що вони працівники поліції і що в когось вкрали гроші, їх було 3-5. Був затор, але авто не зупинялось. Спочатку рухалось в напрямку м. Чернігівська, а потім пішло на розворот. Один з чоловіків розбив скло і витяг ключ, він чув хлопки, не знає чи був це постріл, і бачив як був здійснений удар по машині. Скло намагались розбити спочатку ліктем, а потім предметом чорного кольору. Він не знає чи це був пістолет, просто чорний предмет. Розбивала скло і витягла ключ одна людина, інші підбігали. Потім з авто вибіг хлопець і побіг до ринку «Юність», його намагались наздогнати - це був обвинувачений ОСОБА_5 . В автомобілі ще була жінка, він не бачив чи показували їй посвідчення та не бачив, щоб наносили якісь ушкодження, бачив тільки як розбивали скло.

Додатково винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України підтверджується такими доказами:

протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 06 липня 2021 року, відповідно до якого 06 липня 2021 року о 12 год 15 хв за адресою: АДРЕСА_5, невідомі особи заволоділи коштами в сумі 46000 доларів США (т. 2 а.с. 6);

протокол огляду речових доказів від 21 вересня 2021 року, відповідно до якого оглянуто гроші, які вилучено протоколом огляду місця події від 09 липня 2021 року за адресою: АДРЕСА_6 , у ОСОБА_5 . У пакеті 713511 виявлено купюри номіналом 100 доларів США в кількості 100 купюр, у пакеті 713513 виявлено купюри номіналом 100 доларів США в кількості 101 купюра, у пакеті 7113514 виявлено купюри номіналом 100 доларів США в кількості 63 купюри, у пакеті 7113512 виявлено купюри номіналом 100 доларів США в кількості 101 купюра. У додатку до протоколу огляду речових доказів вказані купюри сфотографовано та зафіксовано серійні номера (т. 2 а.с. 42-49);

план-схема місця злочину до протоколу додаткового допиту від 14 липня 2021 року (т. 2 а.с. 62);

протокол огляду місця події від 06 липня 2021 року,відповідно до якого оглянуто ділянку місцевості за адресою: АДРЕСА_7, де потерпілий ОСОБА_8 добровільно видав з спортивної сумки три пакети з предметами візуально схожими на купюри національної валюти гривні. Упершому пакеті 10 пачок з предметами візуально схожими на купюри національної валюти гривні номіналом 1000 грн скріплені стрічкою з надписом «банкноти Національний банкУкраїни ПАТ «МТБ БАНК» 11 чер 2021 відділення № 3» та знизу 100 аркушів по 1000 грн. У другому пакеті 10 пачок з предметами візуально схожими на купюри національної валюти гривні номіналом 200 грн скріплені стрічкою з надписом «банкноти Національний банк України ПАТ «МТБ БАНК» 11 чер 2021 відділення № 3» та знизу 100 аркушів по 200 грн. У третьому пакеті 10 пачок з предметами візуально схожими на купюри національної валюти гривні номіналом 50 грн скріплені стрічкою з надписом «банкноти Національний банк України ПАТ «МТБ БАНК» 11 чер 2021 відділення № 3» та знизу 100 аркушів по 50 грн(т. 2 а.с. 63-64);

протокол обшуку від 06 липня 2021 року, відповідно до якого обшук було проведено за адресою: АДРЕСА_7 у автомобілі марки «КІА» моделі «К5» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 у присутності понятих та ОСОБА_6 із застосуванням технічного засобу фото- та відео фіксації, зокрема з багажнику автомобіля виявлено та вилучено дорожню сумку чорного кольору з поліетиленовими паками у кількості 10 шт з предметами візуально схожими на купюри національної валюти гривні: 1 пак - 50 грн, 2 пака - 100 грн, 3 пака - 200 грн, 4 пака - 500 грн, 1 пак - 1000 грн, мобільний телефон чорного кольору марки Xiomi ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 (т. 2 а.с. 65-79);

протокол огляду предметів від 07 липня 2021 року, відповідно до якого оглянуто телефон чорного кольору марки «Xiаomi Redmi Note 5», виявлено сім-карту з номером НОМЕР_4 , месенджери Viber таTelegram (т. 2 а.с. 80-84);

постанови про визнання та приєднання речових доказів від 06, 09 та 22 липня 2021 року (т. 2 а.с. 85-87, 194-196, 208-210);

протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11 серпня 2021 року з додатком,відповідно до якого потерпіла ОСОБА_9 впізнала особу, яка сиділа на задньому сидінні автомобіля та взяла гроші її чоловіка - ОСОБА_5 (т. 2 а.с. 116-118);

протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08 липня 2021 року з додатком, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_8 впізнав особу, якій передав грошові кошти - ОСОБА_5 (т. 2 а.с. 119-121);

протокол огляду місця події від 09 липня 2021 року з додатком, відповідно до якого за адресою: АДРЕСА_6 виявлено ОСОБА_5 , який повідомив, що у нього в сумці знаходяться гроші, які йому не належать: купюри номіналом 100 доларів США в кількості 100 купюр, купюри номіналом 100 доларів США в кількості 101 купюра, купюри номіналом 100 доларів США в кількості 63 купюри, купюри номіналом 100 доларів США в кількості 101 купюра, які було вилучено. Також ОСОБА_5 добровільно надав для вилучення мобільний телефон Самсунг A71IMEI1: НОМЕР_5 , IMEI2: НОМЕР_6 з номером НОМЕР_7 (т. 2 а.с. 190-193);

протокол огляду місця події від 09 липня 2021 року, відповідно до якого за адресою: АДРЕСА_6 , виявлено та два мотоцикли червоного кольору «Viper» з талоном на ім`я ОСОБА_27 (т. 2 а.с. 197-199);

протокол огляду речового доказу від 22 липня 2021 року, відповідно до якого оглянуто телефон «Samsung Galaxy A71», який належить ОСОБА_5 (т. 2 а.с. 200-203);

протокол огляду місця події від 07 липня 2021 року, відповідно до якого за адресою: АДРЕСА_7, виявлено мобільний телефон «Xiаomi Redmі» чорного кольору (т. 2 а.с. 205-207);

протокол огляду речового доказу від 22 липня 2021 року, відповідно до якого оглянуто телефон «Xiаomi Redmі 9А» чорного кольору з номерами НОМЕР_8 , НОМЕР_9 . В галереї виявлено скріншотипереписки з невідомою особою з номером мобільного НОМЕР_10 щодо адрес та сум обміну грошових коштів (т. 2 а.с. 211-214);

висновок експерта № CE/19/111-21/36504-KT від 06 серпня 2021 року, відповідно до якого у наданому на дослідження телефоні «Samsung Galaxy A71» виявлено вміст телефонної книги, вхідні, вихідні та неприйняті дзвінки, текстові повідомлення, веб-історію, повідомлення мережі Інтернет з програм: «Viber», а також аудіо, відео, графічні, текстові файли. Надати інформацію в електронному вигляді щодо веб-історії не виявилось можливим. «Telegram»та «WhatsApp» не виявлено. У SIM-карті «KYIVSTAR», яка знаходилась в мобільному телефоні, серед наявної інформації виявлено вміст телефонної книги. Вся інформація скопійована на один диск «DVD-R», що додається до висновку експерта (т. 3 а.с. 30-36);

висновок експерта № CE/19/111-21/36500-KT від 28 серпня 2021 року, відповідно до якого у наданому на дослідження телефоні «ТecnoBC2с» виявлено вміст телефонної книги, вхідні, вихідні та неприйняті дзвінки, текстові повідомлення, файли користувача: аудіо, відео, графічні, текстові, веб-історію та повідомлення в мережі Інтернет з програм «Telegram» та «Viber». У SIM-карті «Lifecell»виявлено вміст телефонної книги. Вхідних, вихідних, неприйнятих дзвінків та текстових повідомлень не виявлено. Вся інформація скопійована на один диск «DVD-R», що додається до висновку експерта (т. 3 а.с. 38-43);

висновок експерта № CE/19/111-21/36502-KT від 25 серпня 2021 року, відповідно до якого у наданому на дослідження телефоні «Xiаomi Redmі 9А» виявлено вміст телефонної книги, вхідні, вихідні та неприйняті дзвінки, текстові повідомлення, веб-історію, повідомлення мережі Інтернет з програми «Telegram», файли користувача: відео та графічні файли. Повідомлення в мережі Інтернет з програм «Viber», «WhatsApp» не виявлено. Надати веб-історію в електронному вигляді не виявилось можливим. У SIM-картах «VodafoneUA» виявлено вміст телефонної книги, журнал дзвінків, текстові повідомлення. Вся інформація скопійована на один диск «DVD-R», що додається до висновку експерта (т. 3 а.с. 45-50);

Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України підтверджується такими доказами:

протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 06 липня 2021 року, відповідно до якої 06 липня 2021 року приблизно о 12 год 30 хв за адресою: м. Київ, вул. Миропільська, 6 під час виконання службових обов`язків водій на авто марки «КІА» моделі «К5», д.н.з. НОМЕР_1 здійснив наїзд на ОСОБА_10 (т. 2 а.с. 15);

рапорт інспектора чергової частини Дніпровського УП ГУНП у м. Києві від 07 липня 2021 року, відповідно до якого надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 07 липня 2021 року ОСОБА_10 звернувся до органів охорони здоров`я з причин підвивиху передньої фаланги п`ятого пальця правої кисті, забійної рани п`ятого пальця правої кисті, забою правого гомілково-ступеневого суглобу. Пояснення зі слів потерпілого, що 06 липня 2021 року під час затримання злочинця у стані сидячи за кермом він намагався втекти і наїхав автівкою йому на праву ногу, після чого він рукою розбив скло автомобіля і отримав травму (т. 2 а.с. 104);

висновок експерта №042/1-382-2021 від 14 липня 2021 року, відповідно до якого при проведенні судово-медичного огляду ОСОБА_10 з урахуванням даних наданої медичної документації, у нього мали місце такі тілесні ушкодження: а) травма п`ятого пальця правої кисті у вигляді підвивиху середньої фаланги 5-го пальця правої кисті, забійної рани 5-го пальця правої кисті;б) садно - на передній поверхні правої гомілки в нижній третині.Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легкого тілесного ушкодження (за критерієм тривалості розладу здоров`я), так як для відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок та початок відновлення порушеної функції по місцю утворення саден у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк до 6 діб (т. 2 а.с. 106-109);

довідка № 8066 від 06 липня 2021 року з Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, відповідно до якої у ОСОБА_10 після огляду встановлено діагноз: підвивих передньої фаланги п`ятого пальця правої кисті, забійна рана п`ятого пальця правої кисті, забій правого гомілково-ступеневого суглобу (т. 2 а.с. 111).

протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11 серпня 2021 року відповідно до якого потерпіла ОСОБА_9 впізнала особу, яка перебувала за кермом автомобіля марки «КІА» моделі «К5», д.н.з. НОМЕР_1 - ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 113-115);

протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11 серпня 2021 року відповідно до якого потерпілий ОСОБА_8 впізнав особу, яка перебувала за кермом автомобіля марки «КІА» моделі «К5», д.н.з. НОМЕР_1 - ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 122-124);

висновок експерта № CE-19/111-21/36493-KT від 24 вересня 2021 року, відповідно до якого при проведенні судової комп`ютерної експертизи у наданому на дослідження телефоні «Xiаomi Redmi Note 5» коди ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , виявлено: вміст телефонної книги, вхідні, вихідні та неприйняті дзвінки, текстові повідомлення, веб-історію, повідомлення мережі Інтернет з програм: «Viber»«WhatsApp»,«Telegram», а також аудіо файли, відео файли, графічні файли, текстові файли та файли архівів. У зв`язку з тим, що SIM-карти заблоковані PIN-кодом, дослідити їх інформаційний вміст не представилось можливим. Вся інформація скопійована на два флеш-накопичувачі формату «MicroSD», що додаються до висновку експерта (т. 2 а.с. 122-124).

Неналежні докази

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, таінших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи вище зазначене, суд визнає неналежними, як докази винуватості ОСОБА_5 та ОСОБА_6 досліджені під час судового розгляду: висновок експерта № СЕ/19/111-21/36055-БД від 27 вересня 2021 року, відповідно до якого при проведенні судової молекулярно-генетичної експертизи встановлено, що у наданих на дослідження змивах з ручки передніх правих дверей автомобіля виявлено клітини з ядрами, у змивах з чохла мобільного телефону та екрану виявлено поодинокі клітини. Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) клітин з ядрами у змиві з ручки передніх дверей, які є змішаними, містять генетичні ознаки більше, ніж двох осіб і не придатні для ідентифікації. Генетичні ознаки (ДНК-профіль) поодиноких клітин виявлених у змивах з чохла мобільного телефону та екрану встановити не вбачається за можливе у зв`язку з надзвичайно низьким вмістом ДНК в даних об`єктах. Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_5 (т. 2 а.с. 223-236) та висновок експерта № СЕ/19/111-21/36082-ХЗ від 30 липня 2021 року, відповідно до якого наданий на дослідження ніж не відноситься до холодної зброї. Виготовлений заводським способом (т. 2 а.с. 238-241), оскільки вони не встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Оцінка суду

Органом досудового розслідування дії обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо заволодіння грошовими коштами потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 кваліфіковані за ч. 4 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.

З об`єктивної сторони у даному випадку шахрайство виражається у заволодінні чужим майном шляхом обману.

Під обманом слід розуміти повідомлення неправдивих відомостей або свідоме приховування замовчування певних обставин, повідомлення про які було обов`язковим і мали суттєве значення для поведінки потерпілого. В свою чергу суб`єктивна сторона складу злочину характеризується такими юридичними ознаками як прямий умисел, корисливі мотив і мета.Зміст прямого умислу утворюють два моменти - інтелектуальний і вольовий. Інтелектуальний мотив визначається усвідомлення суспільно небезпечного характеру вчиненого діяння і передбачення суспільно небезпечних наслідків, в той час як вольовий - бажання настання суспільно небезпечних наслідків, які передбачаються винною особою.Вчиняючи шахрайство, винна особа цілком усвідомлює суспільну небезпечність самого діяння, тобто фактичну сторону діяння та його суспільне значення, усвідомлює об`єкт та предмет злочину, цінність матеріальних благ та інших предметів спеціального призначення, усвідомлює спосіб вчинення злочину, той факт що свідомо вводить потерпілого в оману шляхом обману чи зловживання довірою, що останній лише зовнішньо добровільно передає їй предмет злочину, тоді як фактично ця воля потерпілого є фіктивною, усвідомлює факт заволодіння майном, правом на майно чи предметами спеціального призначення.Таким чином, об`єктивна та суб`єктивна сторона шахрайства, як конкретного акту вольової поведінки суб`єкта злочину, знаходяться у тісному взаємозв`язку та взаємообумовленості. Вчинюване шляхом обману чи зловживання довірою заволодіння майном, правом на майно, предметами спеціального призначення є свідомим та вольовим діянням, яке обумовлено потребами, інтересами винної особи, прагненням досягненням конкретного результату свідомо вибраним шляхом (правова позиція колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15 листопада 2022 року у справі № 295/17062/15-к провадження № 51-1618км19).

Необхідною і достатньою складовою підстави кримінальної відповідальності за шахрайство є усвідомлення суб`єктом злочину того факту, що предмет злочину є для нього чужим, що він заволодіває чужим майном за відсутності будь-якого дійсного чи уявлюваного права на нього. Вказівка у ст. 190 КК України на вчинення шахрайства щодо чужого майна, виходячи з органічного зв`язку між його об`єктивними ознаками, психічне ставлення до яких необхідно встановити за змістом цієї кримінально-правової норми, свідчить про те, що кримінальна відповідальність за шахрайство пов`язана, як правило, не з установленням ознак конкретної особи, власності якої заподіяно шкоду, а з установленням усвідомлення винним факту заволодіння майном, яке належить іншій особі (чужим для нього), з метою його безоплатного, безповоротного обернення на свою користь (чи третіх осіб) за відсутності законних підстав для того і збільшення внаслідок цього власних майнових фондів (чи третьої особи) (правова позиція колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 9 листопада 2022 року у справі № 149/745/14провадження № 51-4269 км 19та колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 17 листопада 2022 року у справі № 202/7312/18 провадження № 51-1079км22).

Шахрайство вважається закінченим злочином, якщо винний заволодіває предметом злочину винятково за допомогою обману або зловживання довірою і після цього має реальну можливість розпорядитися ним як своїм. Це означає, що шахрайство передбачає такий перехід певного предмета у володіння винного, який дозволяє йому реально здійснити хоча б первісне розпорядження. Якщо особа, котра протиправно заволоділа майном, такої реальної можливості не мала, її дії слід розглядати залежно від обставин справи як закінчений чи незакінчений замах на вчинення шахрайства (правова позиція колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27 лютого 2018 року у справі № 541/440/15-к провадження № 51-805км18).

Безпосередньо дослідивши в судовому засіданні всі докази, суд прийшов до висновку, що умисні дії обвинуваченого ОСОБА_5 , який перебував у змові з невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, були спрямовані на заволодіння грошовими коштами потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 шляхом обману, який полягав у наданні неправдивих відомостей щодо здійснення валютно-обмінних операції української гривні на долари США. Дані обставини підтверджуються: показаннями обвинуваченого ОСОБА_5 , який підтвердив, що діяв за попередньою змовою із невстановленою особою, а саме цей чоловік через сайт ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходив осіб, які хотіли обміняти іноземну валюту на гривні, повідомляв йому інформацію щодо місця і часу зустрічі через Телеграм та надавав фальшиві кошти. Роль ОСОБА_5 полягала у зустрічі з клієнтами, отриманні від них іноземної валюти та передачі, натомість, фальшивих купюр у вигляді національної валюти - гривні, що зокрема відбулося і 06 липня 2021 року; показаннями потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які підтвердили, що саме ОСОБА_5 в обмін на 46000 доларів США передав фальшиві купюри у вигляді гривень, а потім разом із грошима з місця злочину втік; показаннями свідка ОСОБА_15 , який вказав, що після зупинення транспортного засобу ОСОБА_5 з нього вибіг у невідомому напрямку; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до яких потерпілі впізнали особу ОСОБА_5 , протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , де його затримали після вчинення злочину та вилучили грошові кошти у розмірі 36 500 доларів США і протоколом огляду вказаних грошових коштів,протокол огляду речового доказу телефону «Xiаomi Redmі 9А» чорного кольору з номерами НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , який належить ОСОБА_5 , в галереї якого виявлено скріншоти переписки з невідомою особою з номером мобільного НОМЕР_10 щодо адрес та сум обміну грошових коштів.

Водночас суд не залишає поза увагою твердження обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що після закінчення огляду місця події 09 липня 2021 року за адресою: АДРЕСА_6 , де його затримали, працівники поліції нібито роздавали вилучені в нього гроші іншим людям, оскільки насправді було вилучено 39 600 доларів США, а не 36 500доларів США як зазначено у протоколі огляду місця події.

Досліджуючи вказаний протокол та відеозапис проведення огляду місця події, судом встановлено, що на момент закінчення огляду у обвинуваченого вилучено саме 36 500 доларів США, жодних застережень чи пояснень обвинуваченого щодо незгоди з порядком проведення огляду та кількістю вилучених грошових коштів, не виявлено. Водночас сторона захисту не була позбавлена можливості надати суду докази протилежного чи заявити клопотання про виклик свідків, якщо б вони дійсно були, на підтвердження слів обвинуваченого.

Таким чином, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 190 КК України.

Водночас під час судового розгляду судом не встановлено достатніх достовірних, належних та допустимих доказів для визнання ОСОБА_6 винуватою у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 190 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_6 заперечувала свою вину, оскільки з ОСОБА_5 працювала лише у якості водія, вона не знала чим він займається, ні про що з ним не домовлялася.Обвинувачений ОСОБА_5 також вказував на те, що ОСОБА_6 не знала про його діяльність, а лише возила на зустрічі з клієнтами.

Доведеність попередньої змови ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на заволодіння грошовими коштами потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , за версією сторони обвинувачення, базується на спільному фото ОСОБА_6 та ОСОБА_5 із сауни 03 липня 2021 року, тобто напередодні вчинення злочину, купюрою номіналом 200 грн із портмоне ОСОБА_6 та фото грошей у її телефоні.

З показань обвинувачених та матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_6 найняли як водійку для ОСОБА_5 , 01 липня 2021 року вони вперше побачились. Із довідки про опрацювання номерної інформації під час досудового розслідування № 0002010 від 06 липня 2021 року встановлено, що серед найчастіших контактів абонентського номера НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_6 , був контакт ІНФОРМАЦІЯ_4, з номером НОМЕР_8 , який належить ОСОБА_5 , з 02 липня 2021 року по 04 липня 2021 року було 15 з`єднань; серед контактів абонентського номера НОМЕР_8 , яким користувався ОСОБА_5 та який працював у IMEIтерміналі 46750, який також належить ОСОБА_5 , виявлено контакт ОСОБА_6 з номером НОМЕР_4 , з яким із 02 липня 2021 року по 04 липня 2021 року було 13 з`єднань. Жодних доказів на підтвердження того, що до 01 липня 2021 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були знайомі, суду не надано.

Водночас обвинувачені не заперечували, що спілкувались і поза роботою, зокрема 03 липня 2021 року ОСОБА_5 запросив провести час компанією у сауні. Це був вихідний день, у сауні їх було четверо: ОСОБА_6 , її хлопець, ОСОБА_5 і ОСОБА_28 .

З протоколу огляду місця події від 07 липня 2021 року вбачається, що у свідка ОСОБА_28 оглянуто мобільний телефон марки ТECNO з номером телефону НОМЕР_11 у якому в галереї міститься фото ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та інших осіб (т. 2 а.с. 126-127). Відповідно до протоколу огляду предметів від 07 липня 2021 року оглянуто телефон ТECNO та переглянуто фото, на якому зображено четверо осіб: ОСОБА_28 , ОСОБА_20 , та ОСОБА_6 , фото робив ОСОБА_5 , який займався обміном грошей (т. 2 а.с. 128-130). Свідок ОСОБА_28 неодноразово викликався у судове засідання, прокурор не зміг забезпечити його явку. Судові ухвали про примусовий привід вказаного свідка також не були виконані.

Вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб означає спільне вчинення цього злочину декількома суб`єктами злочину, які заздалегідь домовились про спільне його вчинення. Домовитись - означає дійти спільної згоди щодо його вчинення до моменту виконання його об`єктивної сторони. Особливістю інтелектуального моменту умислу співучасників є те, що ними охоплюється усвідомлення кожним з учасників не лише характеру особисто вчинюваного діяння, а й факту вчинення всіма співучасниками одного й того самого злочину, можливість діяти спільно з ними, наявність умислу в їхніх діях. Тому не можуть визнаватись співучастю дії або бездіяльність, які об`єктивно сприяли вчиненню злочину і настанню злочинного результату, але не охоплювались умислом співучасників як вчинені спільно.

Суд зауважує, що спільний відпочинок обвинувачених, сам по собі, не презюмує наявності у ОСОБА_6 та ОСОБА_5 спільного умислу на незаконне заволодіння грошовими коштами потерпілих.

На відсутність спільного плану дій обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вказує і те, що після виявлення потерпілими факту отримання фальшивих купюр в обмін на 46 000 доларів США та намагання працівників поліції зупинити транспортний засіб і затримати обвинувачених, кожен з обвинувачених діяв на власний розсуд, зокрема ОСОБА_5 , разом зі всіма грошовими коштами, вибіг з автомобіля та зник у невідомому напрямку, згодом його затримали за місцем проживання у Дніпропетровській області.

Щодо купюри у 200 грн, з надписом «кінореквізит для кінозйомки», яка була вилучена з портмоне ОСОБА_6 , то вона візуально не схожа на ті купюри, які ОСОБА_5 передав потерпілому ОСОБА_8 .

Крім того, на фотознімку грошових коштів, виявленому у телефоні ОСОБА_6 зображено упаковки грошей, які зв`язані резинками та паперовими стрічками, розташовані на фоні чорно-жовтого кольору, також там зображена рука (ймовірно чоловіча) з мобільним телефоном. Гроші ж які були вилучені з сумки багажника автомобіля ОСОБА_6 мали зовсім інше пакування та вигляд.

Будь-яких інших доказів під час судового розгляду сторонами обвинувачення та захисту більше надано не було. При цьому, сторони кримінального провадження були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачені КПК України, враховуючи також, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив сторонам кримінального провадження необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до вимог ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Відповідно до статті 62 Конституції України, пунктів 18 та 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, відповідно до якого неприпустимо покладати на підсудного доведення своєї невинуватості, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29 червня 1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного обвинувальний ухил є неприпустимим, усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повиннітлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані в справі докази не підтверджують обвинувачення, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що положення підпункту «а» пункту 3 статті 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом1 цієї статті.

Пункт 2 статті 6 Конвенції проголошує право на презумпцію невинуватості. В основі цього права лежить принцип, згідно з яким особа, яку обвинувачують у вчиненні кримінального правопорушення, має право на виправдувальний вирок у разі нестачі доказів проти неї і тягар подання достатніх доказів для доведення вини покладається на сторону обвинувачення. Недопустимість порушення таких принципів Європейський суд з прав людини засвідчив у справі «Тельфнер проти Австрії» від 20 березня 2001 року та «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 08 лютого 1996 року.

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватись вимог Конституції України, Кримінального процесуального кодексу України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні стороною обвинувачення не доведено, що вказаний злочин вчинений ОСОБА_6 . Тому, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, вона по пред`явленому обвинуваченню підлягає визнанню невинуватою та щодо неї ухвалюється виправдувальний вирок.

Обвинуваченій ОСОБА_6 також пред`явлено обвинувачення за ч. 2 ст. 345 КК України, а саме умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Твердження сторони захисту про відсутність у діях ОСОБА_6 умислу на заподіяння потерпілому ОСОБА_29 тілесних ушкоджень, оскільки вона не знала, що він є працівником поліції,судом визнано безпідставними з огляду на таке.

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України характеризується виною у формі прямого умислу.

При цьому, інтелектуальна ознака прямого умислу полягає у тому, що суб`єкт усвідомлює фактичну сторону своїх дій, зокрема те, що він своєю протиправною поведінкою заподіює тілесні ушкодження працівнику правоохоронного органу, у зв`язку із виконанням останнім службових обов`язків, а вольова ознака передбачає наявність бажання на їх заподіяння та настання відповідних суспільно-небезпечних наслідків (правова позиція колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 3 лютого 2022 року у справі № 750/4654/20 провадження № 51-4445км21).

При кваліфікації дій за ч. 2 ст. 345 КК України, важливим є встановлення інтелектуального моменту умислу особи, а саме розуміння винним двох обов`язкових складових: по-перше, усвідомлення особою, що опір вчиняється саме працівникові правоохоронного органу; по-друге, усвідомлення, що такий працівник виконує, покладені на нього законом функції (правова позиція колегії суддів Третьої судової палати Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі №759/19373/17 провадження № 51-1955км22).

Судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_10 , який є оперуповноваженим BKH Оболонського УП ГУHП у м. Києві, перебував на місці події 06 липня 2021 року по вул. Миропільська у м. Києві, оскільки разом із оперуповноваженим BKП Оболонського УП ГУHП у м.Києві старшим лейтенантом поліції ОСОБА_14 та оперуповноваженим УКР ГУHП у м. Києві старшим лейтенантом поліції ОСОБА_15 виконували службові обов`язки щодо запобігання вчиненню шахрайств за дорученням слідчого Оболонського УП ГУНП у м. Києві, а тому були одягнені у цивільний одяг.

Потерпілий ОСОБА_10 вказував, що хоч у був у цивільному одязі, проте разом з колегами, коли намагались зупинити автомобіль під керуванням ОСОБА_6 , кричали «Поліція, зупиніться» та показували службові посвідчення. Свідок ОСОБА_15 підтвердив слова потерпілого та додав, що коли авто під керуванням ОСОБА_6 виїхало з двору, то він об`їхав його, став перед ним та показав службове посвідчення, крім того жетони були на видному місці на ланцюжку. Свідок ОСОБА_26 , який у цей час рухався зі сторони вул. Петра Запорожця в напрямку м. Чернігівська, також чув як чоловіки, які наздоганяли автомобіль «КІА», кричали, що вони працівники поліції.

У цей момент ОСОБА_6 не могла не усвідомлювати, що намагаючись поїхати з місця події, її зупиняють працівники поліції під час виконання ними службових обов`язків, а тому умисно здійснила наїзд переднім лівим колесом на праву ногу потерпілого ОСОБА_10 , внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження у вигляді садна на передній поверхні правої гомілки в нижній третині, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження відповідно до п. 6 висновку експерту №042/1-382-2021 від 14 липня 2021 року. Крім того під час перебування в автомобілі вона написала повідомлення своєму знайомому:«мусора, подстава», що також свідчить про те, що вона усвідомлювала, що це працівники поліції.

Водночас під час судового розгляду справи судом не встановлено, що при затриманні транспортного засобу під керуванням ОСОБА_6 , працівниками поліції використовувалась вогнепальна зброя. Ні свідки, ні потерпілі зброї не бачили, під час обшуку автомобіля марки «КІА» д.н.з. НОМЕР_1 патронів знайдено не було, характерних ушкоджень від пострілів на автомобілі, зокрема і на склі водійських дверцят, не виявлено, у жодному процесуальному документі не зафіксовано слідів використання вогнепальної зброї. На те, що скло потерпілий ОСОБА_10 розбив рукою, вказує і травма п`ятого пальця правої кисті у вигляді підвивиху середньої фаланги 5-го пальця правої кисті та забійна рана 5-го пальця правої кисті згідно висновку експерту №042/1-382-2021 від 14 липня 2021 року.

Слід звернути увагу на те, що жодних підстав не довіряти потерпілому та свідкам, які були допитані у судовому засіданні, немає. Вони попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, крім того, їхні показання повністю узгоджуються між собою. Водночас те, що потерпілий ОСОБА_10 та свідок ОСОБА_15 є поліцейськими, не може автоматично вказувати на їх зацікавленість та упередженість.

А тому суд вважає, що заперечення ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України спростовується дослідженими судом доказами та розцінює її позицію не інакше, як намагання уникнути відповідальності за свої дії.

Таким чином суд, оцінивши надані докази, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_6 в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 345 КК України.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Отже, враховуючи вище зазначену оцінку доказів, суд встановив, що ОСОБА_5 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, перебуваючи в злочинній змові, у невстановлений досудовим розслідуванням день та місці розробили злочинний план щодо незаконного заволодіння грошовими коштів, у особливо великих розмірах, обравши об`єктом свого злочинного посягання грошові кошами громадян, які бажають обміняти іноземну валюту за допомогою інтернет сайту щодо здійснення валютно-обмінних операції - ІНФОРМАЦІЯ_3.

З метою реалізації заздалегідь розробленого злочинного плану ОСОБА_5 , діючи групою осіб спільно із невстановленою особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, маючи єдиний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами в особливо великих розмірах, розмістили у всесвітній мережі «Інтернет» на сайті ІНФОРМАЦІЯ_3 оголошення, за змістом якої пропонували здійснити валютно-обмінні операції української гривні на долари США по курсу 27,18 грн.

06 липня 2021 року приблизно об 11 год 00 хв ОСОБА_8 , не здогадуючись про злочинні наміри ОСОБА_5 та невстановленої особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, виходячи з довіри до останніх і помилкової впевненості і добросовісності їхніх дій, зателефонував на залишений номер мобільного телефону та домовився з невстановленою особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, про обмін 46 000 доларів США на гривні, обумовивши при цьому форму та місце обміну.

Реалізуючи свій заздалегідь розроблений план, ОСОБА_5 , діючи за вказівкою невстановленої особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, маючи єдиний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном у особливо великих розмірах та обернення на свою користь, заздалегідь заготувавши для вчинення злочину банкноти національної валюти України в переважній кількості з написами «сувенір», орендував автомобіль марки «КІА» моделі «К5», д.н.з. НОМЕР_1 із водієм ОСОБА_6 , якій не повідомляв деталі свого злочинного плану, та прибув разом з нею до житлового будинку АДРЕСА_5 , де попередньо невстановлена особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, домовилась з ОСОБА_8 про обмін іноземної валюти в розмірі 46 000 доларів США, за курсом 27, 18 грн за долар США, що є вище, ніж в обмінних пунктах.

ОСОБА_8 , будучи введеним в оману за рахунок повідомленої йому неправдивої інформації невстановленої особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, не здогадуючись про злочинні наміри ОСОБА_5 та невстановленої особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, сів на заднє сидіння до ОСОБА_5 що знаходився в автомобілі «КІА» моделі «К5», д.н.з. НОМЕР_1 , під керування ОСОБА_6 .

Виходячи з довіри до ОСОБА_5 , передав йому грошові кошти в сумі 46 000 доларів США для обміну на національну валюту України та отримав банкноти у вигляді грошових коштів національної валюти України з написами «сувенір» в сумі 1 255 340 гривень. Грошові кошти не перераховував та вийшов з автомобіля.Потім ОСОБА_8 підійшов до потерпілої ОСОБА_9 , яка чекала на свого чоловіка неподалік автомобіля та при перевірці вони виявили на грошах надпис «сувенір».

ОСОБА_6 , дочекавшись коли потерпілий ОСОБА_8 залишив автомобіль, а в салоні перебував лише ОСОБА_5 , розпочала рух. Однак їх дії одразу були помічені працівниками поліції під час виконання ними службових обов`язків, a саме оперуповноваженим BKH Оболонського УП ГУHП у м. Києві лейтенантом поліції ОСОБА_10 , оперуповноваженим BKП Оболонського УП ГУHП у м. Києві старшим лейтенантом поліції ОСОБА_14 , оперуповноваженим УКР ГУHП у м. Києві старшим лейтенантом поліції ОСОБА_15 .

Маючи на меті припинення злочинних дій, оперуповноважені ОСОБА_15 та ОСОБА_10 підбігли до автомобіля, який розпочав рух, та голосно і чітко почали висловлювати неодноразові вимоги про припинення їх протиправних дій, демонструючи при цьому через вікна автомобіля власні службові посвідчення та спеціальні жетони працівників поліції.

ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що її намагаються зупинити працівники правоохоронного органу під час виконання ними службових обов`язків, перебуваючи за кермом автомобіля «КІА» моделі «K5», д.н.з. НОМЕР_2 , умисно здійснила наїзд переднім лівим колесом на праву ногу потерпілого ОСОБА_10 , внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження у вигляді садна на передній поверхні правої гомілки в нижній третині, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження відповідно до п. 6 висновку експерту №042/1-382-2021 від 14 липня 2021 року.

ОСОБА_5 при цьому вибіг з автомобіля та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, у результаті чого завдав матеріального збитку потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в сумі 46 000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ становить 1 255340 гривень та є особливо великим розміром.

Призначення покарання

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_5 не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога, у лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації у Дніпропетровській області та місце проживання у м. Києві, неодружений, раніше не судимий, офіційно не працює, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що вказаний злочин відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, думку державного обвинувача, потерпрілих, особи винуватого та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції, передбаченої ч. 4 ст. 190 КК України, у виді позбавлення волі, оскільки перевиховання та виправлення ОСОБА_5 можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані.

Захисник ОСОБА_5 вказував на наявність трьох пом`якшуючих обставин - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, та наявність на утриманні малолітньої дитини. Однак жодна з них не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні. Оскільки обвинувачений зник з місця вчинення злочину, був затриманий у зв`язку з переслідуванням, заподіяну шкоду не відшкодував, а також не надав документів, які підтверджують, що він є батьком дитини та утримує її.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачена на обліку у лікаря-нарколога, у лікаря-психіатра не перебуває, має місце реєстрації у Донецькій області та місце проживання у м. Києві, незаміжня, раніше не судима, офіційно не працює, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що вказаний злочин відноситься до категорії нетяжких злочинів, думку державного обвинувача, особи винуватої та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 345 КК України, у виді позбавлення волі.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Цивільний позов

При вирішенні цивільного позову потерпілих ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином, суд встановив таке.

Згідно цивільного позову, потерпілий ОСОБА_8 просить стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на його користь майнову шкоду, завдану злочином, у розмірі 127627 грн 50 к., моральну шкоду у розмірі 100 000 грн 00 к. та витрати на правову допомогу у розмірі 15 000 грн 00 к.

Потерпіла ОСОБА_9 просить стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на її користь майнову шкоду, завдану злочином, у розмірі 127627 грн 50 к., моральну шкоду у розмірі 200 000 грн 00 к. та витрати на правову допомогу у розмірі 15 000 грн 00 к.

Обвинувачена ОСОБА_6 у судовому засіданні не визнала цивільні позови потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_5 частково визнав цивільний позов ОСОБА_16 , а саме 100 000 гривень моральної шкоди і 6500 доларів матеріальної шкоди, крім 15 000 гривень витрат на правову допомогу, цивільний позов ОСОБА_17 він не визнав.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Згідно ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

У цивільному позові ОСОБА_8 визначено матеріальну шкоду в розмірі 4 750 доларів США, що за курсом НБУ на дату спричинення шкоди 06 липня 2021 року складало 127 627 грн 50 к. У цивільному позові ОСОБА_9 також визначено матеріальну шкоду в розмірі 4 750 доларів США, що за курсом НБУ на дату спричинення шкоди 06 липня 2021 року складало 127 627 грн 50 к. Вказані суми обумовлені тим, що обвинувачені заволоділи коштами потерпілих у сумі 46 000 доларів США. Оскільки з 1993 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, протягом 14 років накопичували грошові кошти у сумі 46 000 доларів США, вказані кошти є їх спільною власністю. 09 липня 2022 року у ОСОБА_5 вилучена частина коштів у сумі 36 500 доларів США, яка, відповідно до ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2021 року, повернута потерпілим, а тому спричинена їм матеріальна шкода склала 9500 доларів США, що станом на 06 липня 2021 року за курсом НБУ становило 259 255 грн 00 к., а тому кожному потерпілому спричинена матеріальна шкода у розмірі 4 750 доларів США, що за курсом НБУ на дату спричинення шкоди 06 липня 2021 року складало 127 627 грн 50 к.

Оскільки вина ОСОБА_5 у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство) за попередньою змовою групою осіб у особливо великих розмірах доведена належними та допустимим доказами, суд задовольняє позов про відшкодування матеріальної шкоди.

Щодо вимог цивільного позову про відшкодування потерпілим моральної шкоди завданої злочином, то слід зазначити таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 (далі - постанова Пленуму Верховного Суду України), право на відшкодування моральної шкоди виникає за наявності передбачених законом умов або підстав відповідальності за заподіяну шкоду.

Як роз`яснено у п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

З огляду на п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України та ст.1167 ЦК, зобов`язання відшкодувати моральну шкоду виникає за наявності: а) моральної шкоди як наслідку порушення особистих немайнових прав або посягання на інші нематеріальні блага; б) неправомірних рішень, дій чи бездіяльності заподіювача шкоди; в) причинного зв`язку між неправомірною поведінкою і моральною шкодою; г) вини заподіювача шкоди.

Суд з`ясувавши, чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі потерпілі оцінюють заподіяну їм шкоду та з чого вони при цьому виходять, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору, дійшов до висновку про законність таких вимог потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Більше того, згідно позиції Великої Палати Верховного Суду по справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19), викладеної у постанові від 15 грудня 2020 року, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Судом встановлено, що внаслідок вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 злочину, потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зазнали моральних страждань, які викликані фактом заволодіння коштами,які були їх накопиченням за все життя та призначені для купівлі квартири, оскільки вони є переселенцямиз м. Донецьк, своє житло на окупованій території втратили, іншогожитла на неокупованих територіях у них немає. З 2014 року вони їздять по різних містах України, де орендують житло. Саме ці грошові кошти були призначені для купівлі майнових прав на квартиру у м. Бровари за договором № 1-7К144/2021 від 02 липня 2021 року, проте оплату вони не здійснили, право на придбання квартири втратили, так як інших грошей у них не було. 04 жовтня 2021 року гроші їм повернули лише у сумі 36 500 доларів США, для купівлі квартири цього недостатньо, оскільки вартість квартир збільшилась. Крім того, у них на утриманні перебуває неповнолітня донька, яка придбаній квартирі сподівалась мати свою кімнату, проте цього не сталось, їх життя змінилось у гіршу сторону. Також ОСОБА_9 страждає на тяжке захворювання (ураження кістки лівої ноги), а після скоєного злочину так нервувалась та страждала, що захворіла на нервовий розлад та в серпні 2021 року звернулась до психотерапевта і проходила лікування. Порушення прав потерпілих і зміни у їх житті мають між собою причинний зв`язок. Вказані обставини свідчать про заподіяння потерпілим з вини обвинуваченого моральної шкоди.

Аналізуючи наведені обставини та наявні належні докази на підтвердження заподіяної моральної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що заявлені цивільними позивачами розміри моральної шкоди в сумі 100 000 грн 00 к. та 200 000 грн 00 к. є завищеним та вважає дійсним їх розмір у сумі 80 000 грн 00 к. для ОСОБА_8 та 80 000 для ОСОБА_9 .

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правову допомогу, суд враховує наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 118 КПК України, витрати на правову допомогу є процесуальними витратами.

Згідно ч. 2 ст. 120 КПК України, витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Згідно п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року у справі № 23-рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Судом встановлено, що між потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та адвокатом ОСОБА_11 укладено договори про надання правової допомоги № 19/08-1 від 19 серпня 2021 року та №22/07-1 від 22 липня 2021 року. Орієнтовний розмір витрат по 15 00 грн з кожного позивача.

Разом з тим судом не встановлено факту здійснення оплати потерпілими професійної правничої допомоги (відповідно і здійснення витрат), оскільки не надано відповідних підтверджуючих документів (наприклад, квитанції), а тому цивільний позов у цій частині не підлягає задоволенню.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати з моменту його фактичного затримання - 10 липня 2021 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 залишити без змін.

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року 5 (п`яти) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 відраховувати з моменту її фактичного затримання - 06 липня 2021 року.

ОСОБА_6 визнати невинуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

ОСОБА_6 виправдати за ч. 4 ст. 190 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю її вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Скасувати обраний ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, звільнивши її в залі судових засідань негайно у зв`язку з відбуттям призначеного судом покарання.

Речові докази, а саме: майно з поясної сумки, яка вилучена в автомобілі: банківські купюри, які поміщені до спец пакету SUD1148213; предмети візуально схожі на купюри національної валюти (гривні) номіналом 500 грн, номіналом 20 грн, номіналом 10 грн, які поміщені до спец пакету ЕХРО240040; флеш носії SandiskCruzerPop 16 gb.; Kingston DT SF 9 16 gb., які поміщені до спец пакету SUD1148223; предмет візуально схожий на купюру номіналом 200 грн., який поміщено до спец пакету SUD1148222; чотири ключі, два з яких з брелком у формі пили, які поміщено до спец пакету EXPO 240038; банківські картки, які поміщено до спец пакету SUD1148213, мобільний телефон марки Xiomi IMEI 1: НОМЕР_3 IMEI 2: НОМЕР_3 із сім картою «Лайфселл» НОМЕР_4 , який поміщено до спец пакету KIV 4107159, які передано до камери схову Дніпровського УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 017215), предмет візуально схожий на ніж з надписом «Gerber», який поміщено до спец пакету EXPO 240041, який передано до камери схову Дніпровського УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 015148) - повернути ОСОБА_6 ;

змив 5 слідів папілярних узорів, 11 паків візуально схожих на грошові кошти - гривні, які поміщено до спец пакету SUD 4010424, які передано до камери схову Дніпровського УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 017215) - знищити;

автомобіль марки «КІА» моделі «К5», д.н.з. НОМЕР_1 , ключ до нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_12 , які під розписку передані на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_30 - залишити у його володінні;

мотоцикл марки «Вайпер» червоного кольору номер рами НОМЕР_13 , ключі до нього та талон на ім`я ОСОБА_27 , мотоцикл марки «Вайпер» червоного кольору номер рами НОМЕР_14 , ключі до нього та талон на ім`я ОСОБА_27 - повернути власнику;

сумку чорного кольору, яку поміщено до чорного поліетиленового пакету, 20 гривень, мобільний телефон Redmi 9A IMEI 1: НОМЕР_15 , IMEI 2: НОМЕР_16 із сім картами мобільних операторів НОМЕР_17 та НОМЕР_18 , мобільний телефон марки «Samsung galaxy A71» IMEI № 1: НОМЕР_19 , IMEI № 2: НОМЕР_20 із сім картою оператора «Київстар НОМЕР_7 », які передано до камери схову Дніпровського УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 017215) - повернути ОСОБА_5 ;

мобільний телефон марки Tecno POP 4 IMEI 1: НОМЕР_21 , IMEI 2: НОМЕР_22 із сім картою мобільного оператора НОМЕР_11 , який передано до камери схову Дніпровського УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 017215) - повернути ОСОБА_28 ;

грошові кошти у сумі 36 500 доларів США, які під розписки передані на відповідальне зберігання власникам ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - залишити у їх володінні.

Арешт, накладений ухвалами слідчої судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08 та 12 липня 2021 року у справі № 755/11268/21 (провадження 1-кс/755/2999/21) - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів, а саме за проведення експертиз № CE/19/111-21/36504-KT від 06 серпня 2021 року у розмірі 2745 грн 92 к., № CE/19/111-21/36500-KT від 28 серпня 2021 року у розмірі 4118 грн 88 к., № CE/19/111-21/36502-KT від 25 серпня 2021 року у розмірі 4118 грн 88 к., № СЕ/19/111-21/36055-БД від 27 вересня 2021 року у розмірі 3641 грн 08 к., а загалом у сумі 14 624 грн 76 к.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, а саме за проведення експертиз № 042/1-382-2021 від 14 липня 2021 року у розмірі 829 грн 60 к., № CE-19/111-21/36493-KT від 24 вересня 2021 року у розмірі 4118 грн 88 к., № СЕ/19/111-21/36082-ХЗ від 30 липня 2021 року у розмірі 1372 грн 96 к., а загалом у сумі 6 321 грн 44 к.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про відшкодування шкоди, завданої злочином - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 майнову шкоду в розмірі 127627 грн 50 к.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 майнову шкоду в розмірі 127627 грн 50 к.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду в розмірі 80 000 грн.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду в розмірі 80 000 грн.

У решті позовних вимог - відмовити.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається потерпілим, представнику потерпілих, захисникам, обвинуваченим та прокурору.

С у д д я : ОСОБА_1