Справа № 156/784/22
Провадження № 1-кп/156/63/22
ВИРОК

Іменем України

19 грудня 2022 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарями судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представниці потерпілої адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іваничі Волинської області (із застосуванням засобів відеоконференції з приміщенням Державної установи «Луцький слідчий ізолятор») кримінальне провадження (№ за ЄРДР 0000589 від 08.11.2022) за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у сел. Благодатне м. Нововолинська Волинської області, є громадянином України, здобув повну загальну середню освіту, не є працевлаштованим, не є одруженим, на утриманні не має неповнолітніх дітей чи інших близьких осіб, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має судимість, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1.1. ОСОБА_8 є особою, раніше засудженою за скоєння умисних кримінальних правопорушень проти власності, передбачених ст. 185 КК України, однак на шлях виправлення не став, належних для себе висновків не зробив та повторно вчинив кримінальні правопорушення за таких обставин.

1.2.Обвинувачений, достовірно знаючи, що на території України діє воєнний стан, 01.11.2022 близько 20 год. 00 хв. з метою заволодіння чужим майном проник через паркан на огороджену територію домоволодіння АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_6 . ОСОБА_8 , скориставшись відсутністю на території згаданого домоволодіння мешканців, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований та таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи посягання та чужу власність, передбачаючи спричинення внаслідок його дій матеріальної шкоди іншій особі і бажаючи завдати таку шкоду, розбив вікно в будинку та проник до однієї з кімнат будинку та звідти умисно, таємно, повторно викрав велосипед типу «дамський» з маркувальними позначеннями «Reef», котрий був у вжитку та належав ОСОБА_6 ..В подальшому обвинувачений з викраденим майном безперешкодно залишив місце події, викраденим велосипедом розпорядився на власний розсуд. Внаслідок таких дій ОСОБА_8 була завдана майнова шкода потерпілій ОСОБА_6 на суму 3166,67 грн., виходячи з ринкової вартості викраденого майна.

1.3.В діянні обвинуваченого вбачаються ознаки вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням до житла, в умовах воєнного стану).

1.4.Крім того, ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що на території України діє воєнний стан, 01.11.2022 близько 22 год. 00 хв. з метою заволодіння чужим майном вдруге проник через паркан на огороджену територію домоволодіння АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_6 . Обвинувачений, скориставшись відсутністю на території згаданого домоволодіння мешканців, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований та таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи посягання та чужу власність, передбачаючи спричинення внаслідок його дій матеріальної шкоди іншій особі і бажаючи завдати таку шкоду, через попередньо розбите вікно проник до однієї з кімнат будинку та звідти умисно, таємно, повторно викрав велосипед з маркувальними позначеннями «Україна», котрий був у вжитку та належав ОСОБА_6 ..В подальшому обвинувачений з викраденим майном безперешкодно залишив місце події, викраденим велосипедом розпорядився на власний розсуд. Внаслідок таких дій ОСОБА_8 була завдана майнова шкода потерпілій ОСОБА_6 на суму 1700,00 грн., виходячи з ринкової вартості викраденого майна.

1.5.В діянні обвинуваченого вбачаються ознаки вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням до житла, в умовах воєнного стану).

2.Позиція обвинуваченого

2.1.Під час судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав себе винним у таємному викраденні майна, належного потерпілій ОСОБА_6 , щиро розкаявся у вчиненні кримінальних правопорушень.

2.2. Обвинувачений пояснив, що з 2018 року він жив у м. Львові, а 05.10.2022 приїхав до с. Лежниця Волинської області, в гості до своєї дівчини ОСОБА_10 , мешкав у знайомого дівчини на ім`я ОСОБА_11 . Ввечері 01.11.2022 ОСОБА_8 перебував у стані алкогольного сп`яніння, гуляв вулицями села та натрапив на одне з домоволодінь по АДРЕСА_2 , де ніхто не жив. Обвинувачений вирішив проникнути на подвір`я того домоволодіння і подивитись, «що там є цікавого». ОСОБА_8 переліз через огорожу, ходив по дворі, потім знайшов якусь дерев`яну палицю і розбив нею вікно в будинку, через вікно проник до однієї з кімнат, там побачив розкидані речі та сліди ремонту, серед тих речей обвинувачений помітив велосипед «дамський» у справному стані, витягнув цей велосипед через вікно на вулицю, вирішив забрати його собі. ОСОБА_8 покотив той велосипед додому до ОСОБА_11 , однак, коли ОСОБА_11 його зустрів, то сказав, що велосипед обвинувачений повинен віддати йому в рахунок «оплати за проживання», ОСОБА_11 забрав велосипед у ОСОБА_8 ..

2.3. Згодом у той же вечір, вже після 22-ї год. обвинувачений ще раз вирішив піти до згаданого будинку по АДРЕСА_2 . Там ОСОБА_8 повторно переліз через огорожу, проник через розбите вікно до кімнати будинку, в кімнаті знайшов велосипед «Україна», витягнув його на вулицю, на ньому поїхав додому до ОСОБА_11 , викрадений велосипед вирішив залишити собі. Такі свої протиправні вчинки ОСОБА_8 пояснив потребою «заробити коштів» на проживання, впливом надмірно вжитого алкоголю, він упевнений, що не крав би велосипеди, якби того вечора був тверезим.

3.Позиція потерпілої

3.1.Потерпіла ОСОБА_6 вважала доведеною вину саме ОСОБА_8 у скоєнні крадіжок належного їй майна. До початку судового розгляду потерпіла заявила цивільний позов у кримінальному провадженні до обвинуваченого, просила стягнути з ОСОБА_8 на її користь матеріальні збитки на суму 7900,00 грн. (1700,00 грн. - вартість викраденого обвинуваченим велосипеда марки «Україна», котрий не знайшли співробітники поліції під час досудового розслідування, та 6200,00 грн.вартість заміни пошкодженого обвинуваченим під час проникнення до будинку склопакета), також просила стягнути з обвинуваченого моральну шкоду на суму 30000,00 грн..

3.2.Під час допиту в судовому засіданні потерпіла пояснила, що мешкає у м. Нововолинську, має на праві власності домоволодіння у с. Лежниця Володимирського району, періодично туди навідується разом з чоловіком, в тому будинку на теперішній час здійснюється ремонт. 29.10.2022 ОСОБА_6 з чоловіком були у вказаному будинку, все було гаразд, всі речі зберігались на своїх місцях, обстановка не була порушена. 08.11.2022 чоловік потерпілої поїхав до згаданого домоволодіння, трохи згодом зателефонував ОСОБА_6 та повідомив, що одне вікно в будинку розбите, а в кімнатах усі речі перевернуті шкереберть; потерпіла викликала співробітників поліції на місце події за телефоном «102». Коли поліцейські в присутності ОСОБА_6 оглядали місце події, потерпіла виявила відсутність у звичному місці зберігання двох велосипедів (один - «дамський», марки «Reef», інший марки «Україна») та нової бензопили. За результатами досудового розслідування слідчі знайшли велосипед марки «Reef», інших викрадених речей потерпілій так і не повернули.

4.Досліджені під час судового розгляду справи докази на підтвердження встановлених судом обставин

4.1.Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їхньої позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

4.2.Стороною обвинувачення запропоновано здійснювати розгляд справи за скороченого порядку дослідження доказів, обмежитись лише допитом обвинуваченого, допитом потерпілої, дослідженням в судовому засіданні матеріалів, які характеризують особу ОСОБА_8 , дозволяють визначити подальшу долю речових доказів у справі, підтверджують наявність процесуальних витрат.

4.3.Потерпіла ОСОБА_6 , її представниця адвокат ОСОБА_7 не заперечували проти розгляду справи за скороченого порядку дослідження доказів, їм було з достатньою повнотою роз`яснено суть та наслідки такого порядку розгляду кримінального провадження

4.4.Обвинувачений ОСОБА_8 , його захисник адвокат ОСОБА_9 не заперечували проти розгляду справи за скороченого порядку дослідження доказів, їм було з достатньою повнотою роз`яснено суть та наслідки такого порядку розгляду кримінального провадження.

4.5.З огляду на це, суд визнав за доцільне допитати обвинуваченого, допитати потерпілу, здійснити дослідження матеріалів, які характеризують особу ОСОБА_8 , дозволяють визначити подальшу долю речових доказів у справі, підтверджують наявність процесуальних витрат; інші докази щодо тих обставин, які не оспорюються сторонами, суд не досліджує.

5. Оцінка суду

5.1.Суд прийшов до переконання, що вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень доведена в повному обсязі, його діяння містять ознаки ч.4 ст. 185 КК України.

5.2.Факт перебування саме ОСОБА_8 на території домоволодіння потерпілої у визначений час визнається стороною захисту, ОСОБА_6 упізнала велосипед марки «Reef», добровільно виданий співробітникам поліції, як своє майно, викрадене з її будинку невідомою особою.

5.3.Обвинувачений усвідомлював запровадження в Україні воєнного стану, суспільно небезпечний характер своїх діянь, користувався відсутністю на території зазначеного домоволодіння інших осіб, протиправно заволодів речами, належними ОСОБА_6 , котра жодним чином не уповноважувала ОСОБА_8 на користування чи розпорядження своїм майном, обвинувачений передбачав суспільно небезпечні наслідки своїх дій (у виді вибуття велосипедів з володіння потерпілої) і бажав настання таких наслідків, при скоєнні протиправних дій керувався корисливими мотивами.

5.4.Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (п. 161 рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom); п.65 рішення від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine), заява № 39598/03). Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

5.5.В розглядуваній справі суд дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_8 у таємному викраденні майна, належного потерпілій, доведена повністю «поза розумним сумнівом». Діяння, що ставляться в вину ОСОБА_8 , судом кваліфіковані саме за ч. 4 ст. 185 КК України.

6. Призначення покарання.

6.1.При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, та обставини, які обтяжують покарання.

6.2. ОСОБА_8 з його слів у судовому засіданні - є фізично та психічно здоровою особою, не перебуває на диспансерному чи профілактичному обліку у лікарів нарколога та психіатра за зареєстрованим місцем проживання, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має судимість. Обвинувачений не є працевлаштованим, не є одруженим, на утриманні не має близьких осіб, які за віком чи станом здоров`я потребують постійного догляду.

6.3.Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд в розглядуваному випадку вважає щире каяття обвинуваченого, з`явлення ОСОБА_8 з зізнанням до територіального органу Національної поліції 10.11.2022 (відображене у відповідній заяві, наданій суду для огляду стороною обвинувачення), активне сприяння ним розкриттю правопорушень (що виявилось у наданні послідовних та правдивих свідчень на досудовому розслідуванні, сумлінній участі обвинуваченого у проведенні процесуальних дій).

6.4.Обставин, які б обтяжували покарання згідно зі ст. 67 КК України, стороною обвинувачення в обвинувальному акті наведено не було.

6.5.Повторність вчинення обвинуваченим умисних правопорушень проти власності повністю охоплюється кваліфікацією інкримінованих ОСОБА_8 діянь за ч.4 ст. 185 КК України, тому суд цю обставину окремо не враховує.

6.6. У своїх власних показаннях ОСОБА_8 вказав на вчинення кримінальних правопорушень у стані алкогольного сп`яніння, що значною мірою унеможливило його контроль за власною поведінкою. Водночас у постанові Верховного Суду від 20.12.2018 у справі № 679/783/17 (провадження № 51-8609км18) висловлена правова позиція, згідно з якою: «Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім як у випадках зміни судом правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити питання, зокрема, чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме. За п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Обов`язок доказування перелічених обставин згідно зі ст. 92 КПК України покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого…». Визнання судом обставини, яка не була зазначена прокурором в обвинувальному акті, такою, що обтяжує покарання, не узгоджується з положеннями ст. 337 КПК України.

6.7.Згідно із ч.2 ст.65 КК України особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових правопорушень.

6.8.Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Покарання повинно бути призначено необхідне та достатнє для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

6.9.З огляду на це, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_8 належить призначити покарання за вчинення однорідних правопорушень, кваліфікованих за ч.4 ст. 185 КК України, у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

6.10.Крім того, вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 19.01.2021 у справі № 165/1833/17 ОСОБА_8 був засуджений за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 310 КК України, із призначенням на підставі ч.1 ст. 70 КК України покарання у виді 4 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 2 роки.

6.11.Діяння, про котрі йдеться у цьому вироку, були скоєні ОСОБА_8 01.11.2022, тобто в період тривалості іспитового строку, визначеного для засудженого згідно з попереднім вироком. Станом на 19.12.2022 судом не було ухвалено рішення про звільнення ОСОБА_8 від призначеного йому покарання за вироком від 19.01.2021 у справі № 165/1833/17.

6.12.Згідно з ч.3 ст. 78 КК України в разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

6.13.Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Отже, на підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків (з урахуванням вироку Нововолинського міського суду Волинської області від 19.01.2021 у справі № 165/1833/17) обвинуваченому шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком слід визначити остаточне покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

7.Інші рішення щодо питань, які підлягають розв`язанню судом при ухваленні вироку

Щодо застосування до обвинуваченого запобіжного заходу

7.1.Відносно обвинуваченого ОСОБА_8 під час досудового розслідування в кримінальному провадженні № за ЄРДР 0000589 від 08.11.2022 ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 11.11.2022 у справі № 165/3028/22 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Луцький слідчий ізолятор», строк дії запобіжного заходу визначено до 09.01.2023.

7.2.Ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 19.12.2022 у справі № 156/784/22 на час до набрання законної сили цим вироком обвинуваченому ОСОБА_8 змінено раніше застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт.

Щодо заявленого потерпілою цивільного позову в кримінальному провадженні

7.3.Потерпілою ОСОБА_6 до початку судового розгляду кримінальної справи № 156/784/22 заявлено до ОСОБА_8 цивільний позов. Потерпіла просила стягнути з ОСОБА_8 на її користь матеріальні збитки, завдані злочином, на суму 7900,00 грн. (1700,00 грн. - вартість викраденого обвинуваченим велосипеда марки «Україна», котрий не знайшли співробітники поліції під час досудового розслідування, та 6200,00 грн.вартість заміни пошкодженого обвинуваченим під час проникнення до будинку склопакета), також вона просила стягнути з обвинуваченого моральну шкоду на суму 30000,00 грн..

7.4.Відповідач ОСОБА_8 заявлені до нього потерпілою ОСОБА_6 позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди під час судового розгляду справи не визнав, вважав заявлені потерпілою вимоги надмірними, посилався на відсутність у нього таких коштів; зі стягненням з нього вартості викраденого велосипеда «Україна» та витрат на відновлення склопакета, пошкодженого у вікні кімнати будинку потерпілої, обвинувачений погодився.

7.5.З приводу заявленого цивільного позову суд зазначає про таке. Відповідно до ч.1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства (ч.4 ст. 128 КПК України).

7.6.Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

7.7.Суд вважає, що вина відповідача ОСОБА_8 у спричиненні майнової шкоди позивачці та розмір такої шкоди встановлені й доведені належними й допустимими доказами по справі. Обвинувачений визнав, що саме він здійснив викрадення з однієї з кімнат у будинку потерпілої велосипеда марки «Україна», де саме перебуває на теперішній час викрадений велосипед, відповідач не зміг пояснити, ОСОБА_8 не повернув ОСОБА_6 викрадену річ в натурі. Згідно з висновком судової товарознавчої експертизи від 24.11.2022 № СЕ-19/103-22/10203-ТВ, здобутим під час досудового розслідування, ринкова вартість велосипеда марки «Україна», належного ОСОБА_6 , станом на 01.11.2022 складала 1700,00 грн., таку оцінку викраденого майна відповідач не оспорює.

7.8.Відповідач визнав, що саме він проник до будинку позивачки, при цьому знайденою на подвір`ї дерев`яною палицею розбив вікно в одній з кімнат будинку. ОСОБА_6 на підтвердження понесених нею витрат щодо відновлення пошкодженого склопакету надала копію товарного чеку, виданого 10.11.2022 ФОП ОСОБА_12 , на суму 6200,00 грн.. ОСОБА_8 не оспорює вартості заміни склопакету, наведеної у платіжному документі позивачки.

7.9.Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого майнового права чи інтересу (ст. 16 ЦК України), одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків. Спричинення майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є, зокрема, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків (ч.2 ст. 11 ЦК України).

7.10.Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.2 ст. 1166 ЦК України). В судовому засіданні відповідачем не доведено відсутність його вини у скоєнні протиправного проникнення до будинку позивачки та викрадення велосипеда марки «Україна», натомість ОСОБА_8 таку свою вину визнав повністю і беззастережно.

7.11.Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

7.12.В розглядуваній справі суд приходить до висновку про необхідність відшкодування відповідачем на користь позивачки майнових втрат, яких ОСОБА_6 зазнала у зв`язку із протиправним вибуттям з її законного володіння належної їй речі (велосипеда марки «Україна») у розмірі 1700,00 грн.(ринкова вартість речі), а також витрат, які ОСОБА_6 мусила здійснити для відновлення склопакета у пошкодженому відповідачем вікні будинку 6200,00 грн..

7.13.З приводу заявлених ОСОБА_6 вимог про стягнення з ОСОБА_8 моральної шкоди в розмірі 30000,00 грн. суд зазначає таке. Свої моральні переживання позивачка обґрунтовує тим, що після скоєння крадіжок майна було порушено нормальний спосіб її життя, вона змушена докладати додаткових зусиль для організації побуту, ремонту пошкодженого будинку, позивачка відчуває психологічний дискомфорт, щоденно згадує про злочини щодо свого майна, у неї виникла емоційна напруга, був нестійкий настрій, відзначались порушення сну, неприємні сновидіння, нервозність.

7.14.Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала в зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна.

7.15.Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ст. 1167 ЦК України).

7.16.Згідно з правовими позиціями, висловленими у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд має з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань, за яких обставин і якими діями вони завдані, ступінь вини заподіювача, яких моральних чи фізичних страждань зазнав потерпілий, в якій грошовій сумі він оцінює пов`язані з ними втрати, та з чого при цьому виходить, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного спору (п.5 постанови); розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер та тривалість страждань (п.9 постанови).

7.17.У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості та глибини моральних страждань.

7.18. Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд відповідно до ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

7.19.Згідно з вимогами ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатись як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ст.81 ЦПК України); обставини, що мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

7.20.Суд вважає, що позивачкою жодними належними й допустимими доказами не доведено розміру моральної шкоди, яку вона просить стягнути з відповідача. Суд не бере до уваги посилання позивачки на зміну її «звичного» («нормального») способу життя, оскільки, за твердженнями самої ОСОБА_6 , в будинку, куди проник обвинувачений, до того вже здійснювався ремонт, здійснення ремонтних робіт не пов`язане зі шкодою, завданою ОСОБА_8 (викраденням велосипедів), за відновлення пошкодженого відповідачем склопакета у вікні суд вже призначив справедливе відшкодування згідно з доведеною позивачкою вартістю. Наявність у позивачки сильного стресу, психологічного дискомфорту, нестійкого настрою, порушень сну, нервозності не доведена певними доказами (результати медичних обстежень, довідки фахівців-психологів тощо). З огляду на це, суд відмовляє у задоволенні вимог ОСОБА_13 щодо стягнення з ОСОБА_8 30000,00 грн. моральної шкоди.

Щодо розподілу процесуальних витрат

7.21. Під час досудового розслідування на проведення судової дактилоскопічної експертизи від 15.11.2022 № СЕ-19/103-22/9851-Д, судової товарознавчої експертизи від 24.11.2022 № СЕ-19/103-22/10203-ТВ (Волинський НДЕКЦ МВС України) були здійснені процесуальні витрати на загальну суму 3020,48 грн..

7.22.Відповідно до ст. 118 КПК України витрати, пов`язані із залученням експертів, віднесені до складу процесуальних витрат. Згідно зі ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Відтак, саме таку суму процесуальних витрат у кримінальному провадженні суд стягує з ОСОБА_8 в дохід держави.

Щодо визначення подальшої долі речових доказів у кримінальному провадженні

7.23.У кримінальному провадженні № за ЄРДР № 0000589 від 08.11.2022 визнано речовими доказами: велосипед типу «дамський» з маркувальними позначеннями «Reef»; вилучений під час огляду місця події уламок віконного скла зі слідами речовини бурого кольору. Вказані об`єкти поміщені до камери збереження речових доказів Відділення поліції № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області.

7.24.Вирішуючи подальшу долю речових доказів відповідно до ст. 100 КПК України, суд вважає за необхідне після набрання цим вироком законної сили велосипед типу «дамський» з маркувальними позначеннями «Reef» - повернути його володілиці ОСОБА_6 , вилучений під час огляду місця події уламок віконного скла зі слідами речовини бурого кольору знищити.

На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 185 КК України, ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, кваліфікованих за ч.4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків (з урахуванням вироку Нововолинського міського суду Волинської області від 19.01.2021 у справі № 165/1833/17) шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Обчислювати ОСОБА_8 строк визначеного судом остаточного покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з часу його фактичного затримання для виконання цього вироку.

Зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 з 11.11.2022 до 19.12.2022 включно в строк відбування призначеного судом за цим вироком покарання відповідно до ч.5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання цим вироком законної сили застосовувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Цивільний позов у кримінальному провадженні ОСОБА_6 до ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 7900 (сім тисяч дев`ятсот) гривень 00 копійок матеріальних збитків, заподіяних внаслідок кримінального правопорушення; у задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із здійсненням експертиз у кримінальному провадженні, на загальну суму 3020 (три тисячі двадцять) гривень 48 копійок.

Подальшу долю речових доказів у кримінальному провадженні після набрання цим вироком законної сили вирішити таким чином:

-велосипед типу «дамський» з маркувальними позначеннями «Reef» - повернути його володілиці ОСОБА_6 ;

-вилучений на досудовому розслідуванні під час огляду місця події уламок віконного скла зі слідами речовини бурого кольору знищити.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (для особи, яка перебуває під вартою, строк подання апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення).

Вирок суду набирає законної сили після спливу встановленого законом строку для подання апеляційних скарг учасниками кримінального провадження, якщо такі скарги не було подано. У разі подання апеляційних скарг учасниками кримінального провадження, вирок, якщо його не було скасовано за наслідками апеляційного провадження, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_14 ОСОБА_15