Справа № 606/1822/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000106, внесеного 04 жовтня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Старий Скалат, Підволочиського району Тернопільської області, проживає без реєстрації по АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні має 1 неповнолітню дитину, не працюючого, раніше судимого: вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 25.05.2021 за ст.126-1 КК України, вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 21.04.2022 за ч.1 ст.125,ч.2 ст.389 ч.1 ст.390-1 КК України, до покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці 15 (п`ятнадцять) днів, на час постановлення вироку відбув покарання повністю,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовля зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

30 вересня 2022 року близько 20 год 00хв. ОСОБА_3 перебував за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , де між ним та його співжителькою ОСОБА_5 виник словесний конфлікт на ґрунті тривалих особистих неприязних відносин. Під час вказаного конфлікту у ОСОБА_3 виник умисел на завдання фізичного болю ОСОБА_5 , тобто на вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Реалізуючи свій умисел, 30 вересня 2022 року близько 20 год 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні літньої кухні по АДРЕСА_1 , знаючи про те, що здоров`я будь-якої людини рівною мірою охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально караним, діючи цілеспрямовано, умисно схопив ОСОБА_5 правою рукою за шию, стиснувши її, а лівою рукою за голову, та почав тягнути її до газової плити, внаслідок чого ОСОБА_5 відчула фізичну біль, однак тілесних ушкоджень не отримала.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КК України - умисне вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні описаного в обвинувальному акті кримінального правопорушення визнав повністю. У вчиненому щиро розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила обставини вчинення щодо неї кримінального правопорушення обвинуваченим, просила притягнути його до відповідальності, не заперечувала проти розгляду справи відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 винен в умисному вчиненні насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, тобто в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, у відповідності до вимог статті 65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом?якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно статті 12 КК України відноситься до кримінальних проступків.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до статті 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого згідно статті 66 КК України є щире каяття.

Відповідно до вимог, визначених у статтях 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом враховуються думки прокурора та потерпілої щодо міри покарання, мотиви та наслідки вчиненого кримінального правопорушення, особа винного, його вік, а також те, що такий раніше судимий, на час постановлення даного вироку відбув покарання за попереднім вироком, вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, негативно характеризується за місцем проживання, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, його поведінку до, під час та після вчиненого правопорушення.

Враховуючи наведене, керуючись принципами індивідуалізації покарання, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання новим кримінальним правопорушенням, з врахування позиції прокурора, потерпілої, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді громадських робіт.

Керуючись статтями 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.126 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт.

На вирок може бути подано апеляцію до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1