Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючий-суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Києві обвинувального акту у кримінальному провадженні № 758/16914/21, внесеному 02 вересня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001588, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

та

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

де сторонами виступають, з боку:

обвинувачення - прокурор - ОСОБА_5 ;

захисту: обвинувачені - ОСОБА_6 , - ОСОБА_7 ,

захисник ОСОБА_6 - ОСОБА_8 ,

захисник ОСОБА_7 - ОСОБА_9 ,

учасники провадження - потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_7 , захисників та прокурора, -

розглянувши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 та клопотання захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу,

В С Т А Н О В И В:

в провадженні Подільського районного суду м. Києва знаходиться кримінальне обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ..

Під час судового розгляду прокурор ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотаннямv про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В своєму клопотанні прокурор зазначив, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків.

Також вказав, що зміна та обрання менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою ОСОБА_7 не буде сприяти меті та завданням кримінального провадження на даній стадії, обвинувачений не зможе дотриматись належної процесуальної поведінки.

Вищевикладене свідчить про те, що у разі обрання обвинуваченому менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, буде неможливо запобігти наявним ризикам, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_7 просили у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити, подали клопотання про зміну запобіжного заходу мотивуючи його тим, що у обвинуваченого є орендоване житло, судове слідство знаходиться на стадії закінчення, ризики які існували раніше припинились. Просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби. Надали суду договір оренди квартири.

Захисник ОСОБА_8 підтримав позицію захисника ОСОБА_9 .

Допитана в якості свідка ОСОБА_12 , повідомила суду, що нею був укладений договір оренди житлового приміщення - квартири, в якій буде мати можливість проживати обвинувачений ОСОБА_7 , зазначила, що договір від його імені уклала вона, проте власник квартири повідомив, що ключі від квартири він передасть лише тоді, коли побачить особу, яка буде реально проживати в квартирі.

Розглянувши клопотання, заслухавши прокурора, обвинуваченого, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Зокрема, ризиком того, що обвинувачений може переховуватись від суду є те, що він, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, можуть умисно переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів .

Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Крім того ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Злочини, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_7 та ОСОБА_6 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення майнового кримінального правопорушення та обвинувачується у вчиненні нового злочину під час іспитового строку, не одружений, на утриманні дітей немає, підтвердження того що він працевлаштований та працює не надав. Також суд критично ставиться до інформації щодо наявності у обвинуваченого місця проживання у місті Києві, оскільки стороною захисту не надано належного підтвердження фактичного користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , що в свою чергу позбавляє суд можливості розглядати квартиру за вказаною адресою, як місце для фактичного застосування домашнього арешту.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 181, 183-186, 194, 331 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити дію існуючої міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому за ч. 2 ст. 186 КК України, з 05 квітня 2023 року до 03 червня 2023 року, включно.

Визначений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ухвалою суду від 28.10.2022 року розмір застави та встановлені раніше умови звільнення, у разі внесення застави, залишити без змін.

Строк дії ухвали визначити по 03 червня 2023 року включно або до постановлення нової ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу, або зміни обвинуваченим запобіжного заходу.

Копію ухвали направити у ДУ «Київський слідчий ізолятор» та вручити учасникам судового розгляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Подільську окружну прокуратуру міста Києва.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 06 квітня 2023 року.

Суддя ОСОБА_13