УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2023 р. слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси скаргу ОСОБА_3 на постанову Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області від 01 лютого 2019 року про закриття кримінального провадження № 000011 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною скаргою.

В обґрунтування заявлених в скарзі вимог зазначає, що 07 лютого 2023 року скаржником отримано копію постанови слідчого Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №000011.

Не погоджуючись з оскарженою постановою, скаржник звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною скаргою.

Скаржник в судове засідання не з`явився, звернувся до слідчого судді з заявою про розгляд скарги без його участі, заявлені в скарзі вимоги підтримав та просив їх задовольнити з викладених в ній підстав.

Слідчий Слідчого відділу Черкаського районного управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки слідчому судді не повідомив, надав матеріали кримінального провадження №0000011 слідчому судді для їх дослідження безпосередньо в судовому засіданні.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження №0000011, надані скаржником докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до наступного.

01 лютого 2019 року на виконання ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 січня 2019 року у справі № 711/403/19 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами ГБК «Сирена» за № 0000011.

29 листопада 2019 року слідчим Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження за № 0000011.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 червня 2020 року у справі № 712/5722/20 оскаржену постанову слідчого скасовано.

20 лютого 2021 року скаржником отримано постанову слідчого Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000011, датовану також 29 листопада 2019 року.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 березня 2021 року у справі № 712/1944/21 постанову слідчого Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000011 скасовано.

07 лютого 2023 року скаржником отримано копію постанови слідчого Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №000011.

Враховуючи викладене, слідчим Слідчого відділу Черкаського РУП ГУНП в Черкаські області ОСОБА_4 винесено три постанови про закриття кримінального провадження № 0000011 від 29 листопада 2019 року абсолютного різного змісту, одержані скаржником в різні періоди часу.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Згідно п.5 ч.1 ст.3 КПК України, досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 1)встановлена відсутність події кримінального правопорушення; 2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; 4) набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою; 9) стосовно податкових зобов`язань особи, яка вчинила дії, передбачені статтею 212 Кримінального кодексу України, досягнутий податковий компроміс відповідно до підрозділу 9-2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України.

Відповідно до ч.4 ст.284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, слідчий, прокурор виносить постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ч.5 ст. 110 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження має бути вмотивованою, містити відомості про зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Постановою слідчого Черкаського районного управлінні поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 від 29 листопада 2019 року кримінальне провадження № 0000011 закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Згідно ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних поводжень, у п. 259 рішення у справі «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки, як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь -який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У свою чергу, слідчий, під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

Згідно ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ч.1 ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

В постанові слідчого від 29 листопада 2019 року про закриття кримінального провадження №0000011, яке закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, в зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, слідчим Черкаського районного управлінні поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 не зазначено жодного доказу, який отриманий слідчим в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, яким спростовується факт вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо.

Згідно матеріалів кримінального провадження №0000011, досліджених слідчим суддею безпосередньо в судовому засіданні, в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження слідчим не проведено жодної слідчої процесуальної дії.

Враховуючи викладене, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000011 від 01 лютого 2019 року проведено з порушенням вимог ст.9 КПК України, а прийняте за його результатами рішення про закриття кримінального провадження, є передчасним.

Згідно ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» зазначив, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Враховуючи важливість інституту закриття кримінального провадження для належної реалізації прав осіб, пов`язаних з вчиненням кримінального правопорушення, ухвали слідчих суддів, за результатами розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, мають містити відповіді на всі доводи скаржника, які зумовили звернення до слідчого судді.

Суди з метою забезпечення єдності судової практики, зокрема, в частині її відповідності міжнародним стандартам, здійснюючи правосуддя, поряд з нормами національного законодавства мають застосовувати і норми Конвенції про захист прав та основоположних свобод. Оскільки у Конвенції є низка характерних особливостей, її положення мають загальний характер, а права людини здебільшого констатуються у ній в абстрактній, оціночній формі, правильне розуміння її норм розкривається у рішеннях ЄСПЛ, які містять правові позиції щодо суті положень зазначеного міжнародно-правового акту, а також змісту та обсягу гарантованих ним прав.

Як наголошено у п. 25 Висновку № 9 (2006) Консультативної ради європейських суддів: «національні суди є відповідальними за застосування європейського права. Від них у багатьох випадках вимагається його пряме застосування. Від них також вимагається тлумачення національного права у відповідності з європейськими стандартами. Відтак, для реалізації ефективного захисту гарантованих прав і свобод громадян та уникнення у подальшому порушень Конвенції, існують всі підстави для застосування у судовій практиці національних судів (їх рішеннях) правових позицій (практики) ЄСПЛ у контексті законодавства України та Конвенції.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Бєлоусов проти України» зазначив: «мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю». («Алєксахін проти України», п.55).

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 9, 23, 84, 92, 284, 303, 304, 306, 307, 309, 369 -372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Слідчого відділу Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 29 листопада 2019 року про закриття кримінального провадження № 000011 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, - задовольнити.

Постанову слідчого Черкаського районного управлінні поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 000011 від 29 листопада 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1