Справа № 375/426/23
Провадження № 1-кп/375/60/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року смт. Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Рокитне обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002021 від 25 серпня 2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Мироцьке Києво-Святошинського району Київської області, громадянина України, українця, із вищою освітою, одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 24 серпня 2022 року приблизно о 18 год. 50 хв., маючи права на керування транспортними засобами категорії «В», керуючи технічно справним належним йому автомобілем «Chrysler 200» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під час здійснення руху по сухому асфальтному покриттю проїзної частини дороги вул. Висока в напрямку до м. Києва від смт. Рокитне поблизу будинку № 76, наближаючись до малолітнього велосипедиста на проїздній частині ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався в попутному напрямку, в порушення вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», пункту 1.3, пункту 2.3 підпункту б), пункту 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила дорожнього руху), маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити велосипедиста на проїзній частині та зменшити швидкість керованого ним автомобіля, або зупинитись, щоб уникнути зіткнення, та як наслідок безумовно міг би уникнути настання дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків в будь-якому вигляді, проявив неуважність до змін дорожньої обстановки та не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, вчинив наїзд керованого ним автомобілем «Chrysler 200» реєстраційний номер НОМЕР_2 на малолітнього велосипедиста громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток склепіння та основи черепа, перелок кісток лицевого черепа ліворуч, субдуральна гематома лівої гемісфери, рана на голові, множинні садна голови, тулуба, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1124/д від 26.10.2022 року по ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя.

Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_5 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог пункту 1.3, пункту 2.3 підпункту б), пункту 12.3, встановлених «Правилами дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету міністрів України за №1306 від 10.10.2001 року та ведених в дію з 01.01.2002 року, які вимагають від водія:

- п. 1.3 - учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими;

- п. 2.3 підпункт б) - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 12.3 - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Відповідно до висновку інженерно - транспортної експертизи від 19.01.2023 № СЕ-19/111-22/56618-ІТ у заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Chrysler 200» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_5 вбачаються невідповідності з вимогами п.12.3 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. В умовах заданої пригоди водій автомобіля «Chrysler 200» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути ДТП, шляхом виконання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху.

Своїми умисними діями, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило малолітньому потерпілому ОСОБА_7 тяжке тілесне ушкодження, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Між прокурором Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_6 24 лютого 2023 року укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно п. 2 угоди ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості обвинуваченому ОСОБА_5 буде призначено покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенню визнав повністю. Зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України в повному обсязі, визнав фактичні обставини справи, встановлені під час досудового розслідування. Додав, що більше так не повториться, щиро розкаюється. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно в присутності захисника та призначити узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги закону, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_5 узгоджене в угоді покарання.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому. Тиску на обвинуваченого не було, угода укладена добровільно.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, після роз`яснення сторонам наслідків укладення угоди, які передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України та виконання вимоги п. п. 6, 7 вказаної статті, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у

обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження, - караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке згідно з ч. 5 ст.12 КК України є тяжким злочином, а тому відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника може бути укладено угоду про визнання винуватості.

Після виконання вимог ст. 474 КПК України, перевіривши угоду на її відповідність нормам КПК, КК України та інших законів, суд встановив, що угода відповідає вимогам закону та не суперечить нічим інтересам, сторони правильно розуміють наслідки укладеної угоди.

Відповідно до п. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Таким чином, судом встановлено, що укладена між прокурором та обвинуваченим, за участю захисника, 24 лютого 2023 року угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 Кримінального Кодексу України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, угода укладена добровільно та не є наслідком застосування насильства, примусу або погроз. Сторони кримінального провадження розуміють наслідки затвердження даної угоди, щодо обмежень в частині оскарження вироку. Обвинувачений свою провину визнає повністю, зазначив, що може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, отже суд дійшов висновку, що укладену угоду про визнання винуватості від 24 лютого 2023 року слід затвердити та призначити обвинуваченому покарання передбачене угодою.

Так, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом не встановлено.

При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра не знаходиться, не перебуває на обліку у лікаря нарколога, не має на утриманні неповнолітніх дітей та інших непрацездатних осіб, за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно працевлаштований, має міцні соціальні зв`язки.

Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, є достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.

За таких обставин, судом враховано, що ОСОБА_5 , вчинив інкриміноване йому

правопорушення вперше, критично ставиться до скоєного, має постійне місце проживання, офіційно працевлаштований, на обліку у лікаря психіатра не знаходиться, не перебуває на обліку у лікаря нарколога, за місцем проживання характеризується позитивно, наявність обставин, що пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за необхідне визначити йому міру покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України. Крім того, беручи до уваги вищенаведені обставини і особу винного, доцільно застосувати до обвинуваченого ст. 75 КК України та звільнити його від відбування остаточного покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання. При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим за участю захисника відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Витрати, пов`язані з проведенням судової інженерно-технічної експертизи від 22.09.2022 № СЕ-19/111-22/36332-ІТ в сумі 1 510 грн. 24 коп., судової інженерно-технічної експертизи від 28.11.2022 № СЕ-19/111-22/43273-ІТ в сумі 1 510 грн. 24 коп., судової інженерно-технічної експертизи від 09.01.2023 № СЕ-19/111-22/56618-ІТ в сумі 1 510 грн. 24 коп., що разом становить 4 530 грн. 72 коп., на підставі ст. 118 КПК України включаються судом у процесуальні витрати і підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України.

До обвинуваченого ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.02.2023 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 28.03.2023. Клопотань про обрання запобіжних заходів до вступу вироку у законну силу до суду не надходило. З огляду на належну процесуальну поведінку обвинуваченого, суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України у зв`язку з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, необхідно скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.08.2022 року, на автомобіль марки «Chrysler 200» д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_8 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 118, 124, 373, 374, 394, 424, 468,

469, 472-476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 лютого 2023 року між прокурором Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому узгоджене покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні, пов`язані із проведенням судової інженерно-технічної експертизи № СЕ-19/111-22/36332-ІТ від 22.09.2022, № СЕ-19/111-22/43273-ІТ від

28.11.2022, № СЕ-19/111-22/56618-ІТ від 09.01.2023, в сумі 4 530 грн. 72 коп. (чотири тисячі п`ятсот тридцять) гривень 72 копійки.

Скасувати арешт накладений ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 29.08.2022 на транспортний засіб автомобіль марки «Chrysler 200» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на праві власності належить ОСОБА_8 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Речові докази: транспортний засіб автомобіль марки «Chrysler 200» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: автодорога R-17 3 км (Біла Церква - Володарка) повернути власнику ОСОБА_8 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1