Справа № 296/2392/23
УХВАЛА

Іменем України

16 березня 2023 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління служби безпеки України в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_6 (до 07.04.2015 використовував ім`я ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Севастополь, Автономної Республіки Крим, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , одруженого, з вищою освітою, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України, у кримінальному провадженні №0000198 від 25.10.2022,

У С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ КЛОПОТАННЯ

1.1. 16.03.2023 слідчий УСБУ в Житомирській області за погодженням з прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

1.2. Подане слідчим клопотання обґрунтовувалось тим, що слідчим відділом УСБУ в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000198 від 25.10.2022 стосовно того, що молодший сержант ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем призваним за мобілізацією, перебуваючи у складі сил та засобів оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_1 , яке дислокується в АДРЕСА_2 , з 05.01.2023 (по закінченню стаціонарного лікування та відпустки за сімейними обставинами), будучи у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , отримав наказ від тво командира частини ОСОБА_8 прибути 06.01.2023, до місця несення служби у смт. Кегичівка Харківської області, без поважних причин не з`явився вчасно на службу.

1.3. 16.03.2023 ОСОБА_6 письмово повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

1.4. Посилаючись на наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину, наявністю ризиків переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, знищення, приховування чи спотворення речей і документів, які мають значення у кримінальному провадженні, продовження свого злочину, санкцію інкримінованого підозрюваному злочином, положення ч. 8 ст. 176 КПК України, слідчий просив застосувати до підозрюваного виключний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

ІІ. ПРОЦЕДУРА ТА ПОЗИЦІЇ СТОРІН

2.1. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу здійснювалося повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.

2.2. Слідчий та прокурор у судовому засіданні подане клопотання підтримали, надали усні пояснення аналогічні викладеним у клопотанні та просили клопотання задовольнити.

2.3. Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, вказував про направлення його до смт. Кегичівка Харківської області без належного забезпечення військовим обладнанням та спорядженням, тривалу невиплату йому грошового забезпечення, неможливість матеріального утримання сім`ї, вчинення військовим керівництвом ряду злочинів, звернення з цього приводу до правоохоронних органів із заявами про вчинення злочинів, просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

2.4. Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні вказував на необґрунтованість підозри, перебування підозрюваного у січні 2023 року на лікарняному, посилався на його скрутне матеріальне становище та невиплату заробітної плати, відсутність умислу в діях останнього, стверджував, що тримання під вартою є невиправдано суворим заходом до підозрюваного.

ІІІ. КРИМІНАЛЬНО-ПРОЦЕСУАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО (КПК України)

3.1. Згідно із частиною 1 статті 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

3.2. Згідно із частиною 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

3.3. За змістом частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

3.4. Згідно із частиною 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

3.5. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (пункту 4 частини 2 статті 183 КПК).

3.6. Згідно із частиною 3 статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

3.7. Відповідно до частини 4 статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин злочину, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статті 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 2 частини 5 статті 182 КПК України).

3.8. Відповідно до частини 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним […] кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ІV. ОЦІНКА СЛІДЧОГО СУДДІ

4.1. Вирішуючи питання про наявність підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до вимог статті 194 КПК України зобов`язаний з`ясувати наявність ряду обставин:

(і) Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення

4.2. Національне законодавство не містить визначення поняття обґрунтованої підозри, однак відповідно до частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

4.3. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення ЄСПЛ у справі O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

4.4. Зі змісту повідомлення про підозру від 16.03.2023 слідує, що ОСОБА_6 підозрюється в нез`явленні вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

4.5. Слідчий суддя ураховує, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які є необхідними для обґрунтування засудження чи навіть пред`явлення обвинувачення; це досягається на наступній стадії кримінального розслідування (див. рішення ЄСПЛ у справі Murray v. the United Kingdom, § 55; K.-F. v. Germany, § 57; Erdagoz v. Turkey, § 51)

4.6. Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що надані слідчим та прокурором докази у їх сукупності переконали б неупередженого спостерігача, що останній, можливо, вчинив дії, що становлять об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, що стверджується, зокрема:

- копією витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №9 від 11.03.2022 про зарахування до особового складу в/ч НОМЕР_1 солдата ОСОБА_6 , який вважається таким, що посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з 11.03.2022;

- копією військового квитка на ім"я ОСОБА_9 , виданого ЖРТЦК та СП від 31.03.2022;

- копією рапорта начальника медичної служби в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_10 від 13.03.2023 про надходження 07.12.2022 в медичну частину роти в/ч НОМЕР_1 повідомлення від головного сержанта ОСОБА_6 про направлення на госпіталізацію для лікування у КЗ ЛОР "Львівський обласний госпіталь ветеранів війни та репресованих ім. Ю.Липи";

- копією акту службового розслідування від 28.02.2023, відповідно до якого ОСОБА_6 втретє протягом року самовільно залишив військову частину;

- копією листа генерального директора КНП "Львівський обласний госпіталь ветеранів війни та репресованих ім. Ю.Липи" ОСОБА_11 від 14.03.2023 про знаходження ОСОБА_6 на стаціонарному лікуванні в госпіталі з 06.12.2022 по 19.12.2022 та з 20.12.2022 по 03.01.2023;

- копією протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 09.03.2023 та від 15.03.2023, відповідно до яких 05.01.2023 ОСОБА_6 отримав наказ прибути 06.01.2023 до місця несення служби у смт. Кегичівка Харківської області, однак не з`явився вчасно на службу;

- копіями протоколів допиту свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , відповідно до яких ОСОБА_6 після лікування та відпустки не з`явився до місця несення служби у смт. Кегичівка Харківської області.

(іі) Наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України

4.7. У поданому клопотанні слідчий вказував на наявність ризиків 1) переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду; 2) знищення, переховування або спотворення ним речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину; (3) продовження своєї злочинної діяльності.

4.8. Вирішуючи питання про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України слідчий суддя враховує, зокрема: вагомість наявних доказів, що вказують про обґрунтовану підозру у причетності ОСОБА_6 до вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавленні волі на строк від 5 до 10 років, а також, що після закінчення проходження підозрюваним лікування, яке тривало з 06.12.2022 до 03.01.2023, останній не з`явився до військової частини для продовження служби та був відсутнім протягом більше ніж двох місяців до 16.03.2023 (з пояснень підозрюваного перебував у друзів у м. Житомирі), а також ураховуючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема особу підозрюваного ОСОБА_6 (раніше ОСОБА_7 ), який є військовослужбовцем із значним військовим досвідом (за даними слідства проходив військову службу в ЗС рф на різних посадах офіцерського складу), що дає слідчому судді розумні підстави вважати наявними ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду та можливість продовження подальшого ухиляння від несення військової служби, тобто наявні ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

4.9. Водночас, слідчим у поданому клопотання не наведено жодного обґрунтування ризику знищення підозрюваним доказів у кримінальному провадженні, а з урахуванням специфіки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, слідчим суддею під час розгляду клопотання не встановлено наявності будь-яких розумних підстав вважати, що начебто підозрюваний ОСОБА_6 має доступ до певних доказів (речей чи документів), що мають значення у кримінальному провадженні, які можуть бути ним знищені чи спотворені, у зв`язку з чим слідчим та прокурором не доведено існування ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК.

(ііі) Можливість застосування альтернативних запобіжних заходів

4.10. Зі змісту поданого на розгляд слідчого судді клопотання вбачається, що обґрунтування слідчим підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слугувало те, що заявлені ризики виправдовують тримання підозрюваного під вартою, санкція інкримінованого злочину, а також посилання на норму ч. 8 ст. 176 КПК.

4.11. Слід зазначити, що згідно частини 1 статті 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

4.12. При цьому, відповідно до частини 8 статті 176 КПК (згідно із Законом № 2531-IX від 16.08.2022; із змінами, внесеними згідно із Законом № 2810-IX від 01.12.2022) під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються у вчиненні злочину, передбаченого, зокрема, статтею 407 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою.

4.13. Слідчий суддя ураховує, що 25.06.2019 Конституційний Суд України визнав положення ч. 5 ст. 176 КПК про неможливість застосування інших запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, таким, яке суперечить статті 29 Конституції України, що гарантує право на свободу та особисту недоторканість. Рішення Суду ґрунтувалося на тому, що положення про неможливість застосування інших запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, дозволяло тримання під вартою на підставі формальних судових рішень, які ґрунтувалися виключно на офіційній кваліфікації злочину, що суперечило принципам верховенства права і не забезпечувало правильного балансу між суспільними інтересами, що виправдовують тримання під вартою та особистою свободою, вимогою, передбаченою ст.29 та іншими положеннями Конституції України.

4.14. Європейський Суд з прав людини у рішенні у справі "Грабчук проти України" (заява №58444/15) від 17 вересня 2020 року у п. 116 вказував, що "існування законодавчих механізмів, що обмежують повноваження національних судів щодо ухвалення рішень у справах про тримання під вартою під час досудового слідства, було порушенням пункту 3 статті 5 Конвенції (див. рішення у справі S.B.C. v. the United Kingdom, заява № 39360/98, п. 23 і 24; Boicenco v. Moldova, заява № 41088/05, п. 134 138, і Piruzyan v. Armenia, заява № 33376/07, п. 105 і 106).

4.15. За таких обставин, не зважаючи на існування положення частини 8 статті 176 КПК щодо безальтернативності запобіжного заходу, та не залежно від відсутності на час розгляду клопотання слідчого вирішення питання про відповідність такого положення Конституції України, слідчий суддя вважає за обов`язкове необхідним дослідити питання можливості застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

4.16. Слідчий суддя ураховує наявність вагомих доказів, що вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, який відноситься до категорії тяжкого злочину, початкову стадію досудового слідства, наявність високих ризиків вчинення підозрюваним дій, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки відсутність підозрюваного в місці проходження військової служби тривало понад 2 місяці та відсутність будь-яких відомостей про місце перебування підозрюваний в цей час, виявлення якого відбулося випадково під час перевірки документів на вулиці, а також слідчий суддя приймає до уваги особу підозрюваного, який є військовослужбовцем зі значним досвідом, а також не може залишити поза увагою обставину вчинення інкримінованих дій з нез`явлення вчасно на службу без поважних причин як військовослужбовця, в період продовження строку дії воєнного стану, введеного у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України.

4.17. З урахуванням вказаних обставин, встановленого ризику переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, а також інших обставин, що мають значення для розгляду клопотання, слідчий суддя дійшов переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не здатний запобігти встановленим у кримінальному провадження ризикам та гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного.

4.18. Отже, слідчий суддя вважає наявними підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком до 14.05.2023, що не перевищує строку передбаченого частиною 1 статті 197 КПК України.

4.19. Водночас, з урахуванням суті та характеру інкримінованого злочину, не зважаючи на його тяжкість, який не пов`язаний з насильством, або терористичною діяльністю, відсутність тяжких негативних наслідків, встановленого ризику лише за п. 1 і 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та обставин, передбачених ст. 178 КПК України, міцних соціальних зв`язків підозрюваного, ненадання стороною обвинувачення на час розгляду даного клопотання доказів або відомостей, які б могли свідчити про негативні факти у біографії підозрюваного у минулому, слідчим суддею не встановлено безумовних обставин, які давали б підстави стверджувати про наявність існування такого суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, виправдовував незастосуванням вимоги частини 3 статті 183 КПК щодо можливості визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обов`язків, передбачених КПК.

4.20. Слідчий суддя звертає увагу, що передбачена ч. 4 ст. 183 КПК можливість не визначати розмір застави при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого, зокрема, статтею 407 КК України, є правом, а не обов`язком слідчого судді, і з урахуванням конституційного принципу невинуватості підлягає застосуванню лише у виключному випадку, існування якого слідчим та прокурором не доводилось, а слідчим суддею за обставин розгляду клопотання не встановлено.

4.21. Автоматична відмова у заставі в силу закону, без будь-якого судового контролю, несумісна з гарантіями статті 5 § 3 (Piruzyan v. Armenia, §105; S.B.C. v. the United Kingdom, §§ 23-24). Тяжкість обвинувачень, пред`явлених обвинуваченому, не може бути вирішальним фактором для виправдання розміру застави (див. рішення у справі «Хрістова проти Болгарії» (Hristova v. Bulgaria), заява № 60859/00, пункт 111, від 07 грудня 2006 року).

4.22. Вирішуючи питання про визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК з метою гарантування належної його процесуальної поведінки, ураховуючи передовсім межі, передбачені пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК та обставини, передбачених ст. 178 КПК України, особу підозрюваного, його сімейний та майновий стан, слідчий суддя вважає, що застава у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 107 360 грн, є необхідною та достатньою для гарантування виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірною для нього.

4.23. Водночас, визначаючи підозрюваному ОСОБА_6 розмір застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ряд обов`язків, які є необхідними і достатніми для запобігання ризикам за п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК у разі внесення застави, а саме: (і) не відлучатися за межі в/ч НОМЕР_1 у АДРЕСА_3 без дозволу слідчого, прокурора або суду, (іі) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця фактичного перебування; (ііі) у разі наявності здати органу досудового розслідування на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну в умовах воєнного стану та на період мобілізації; (іv) прибувати за кожною вимогою до суду та органу досудового слідства.

Керуючись статтями 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 205 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира,

П О С Т А Н О В И В :

1. Клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління служби безпеки України в Житомирській області ОСОБА_16 , задовольнити.

2. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 14 травня 2023 року.

3. Визначити ОСОБА_6 заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107 360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень.

4. Застава може бути внесена підозрюваним, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок UA0000277, одержувач ТУ ДСА України в Житомирській області, , МФО 820172 в ДКСУ, м. Київ, з призначенням платежу: «застава прізвище, ім`я, по батькові (найменування) платника, що вносить заставу та особи, за яку вноситься застава, № справи, суд, який постановив ухвалу».

5. Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у визначеному розмірі до закінчення строку дії цієї ухвали.

6. У разі внесення застави у визначеному цією ухвалою розмірі вважається, що до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді застави та у такому випадку покласти на підозрюваного такі обов`язки:

(і) не відлучатися за меж в/ч НОМЕР_1 у АДРЕСА_3 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

(іі) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця фактичного перебування;

(ііі) у разі наявності здати органу досудового розслідування на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну в умовах воєнного стану та на період мобілізації;

(іv) прибувати за кожною вимогою до суду та органу досудового слідства.

7. Строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного у разі внесення застави, визначити з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави до 16 травня 2023 року (включно).

8. Попередити підозрюваного, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків після внесення застави, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

9. Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом, а також підозрюваному та заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава може бути звернута в дохід держави.

10. Контроль за виконанням ухвали щодо виконання покладених на підозрюваного обов`язків у разі внесення застави покласти на слідчих, які здійснюють досудове розслідування в вказаному кримінальному провадженні.

11. Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя Костянтин ШАЛОТА