Провадження №: 1-кп/752/1201/22
У Х В А Л А
13.12.2022 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисникаОСОБА_5
перекладача ОСОБА_6

у ході проведення відкритого судового засідання у кримінальному провадженні №001618 відносно ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Тбілісі, Республіки Грузії, без постійного місця проживання у м. Києві, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Голосіївським районним судом міста Києва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні таємного викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням до житла, що кваліфіковано як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

13.12.2022 в судовому засіданні на стадії допиту свідків прокурор клопотала про сприяння у виклику свідка ОСОБА_8 , який до суду не прибув і від допиту якого сторона обвинувачення не відмовляється та не відмовлятиметься у подальшому. При цьому, з огляду на об`єктивну неможливість продовження процесуальних дій в цьому засіданні та виникнення підстав для відкладення розгляду справи прокурор просила розглянути клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, обґрунтовуючи яке, посилалася на наявність ризиків переховування від суду та вчинення нових кримінальних правопорушень, про що свідчать дані, які характеризують обвинуваченого, який є громадянином іноземної держави, зокрема, відсутність офіційного працевлаштування та постійного місця проживання у нього до затримання, відсутність соціальних зв`язків в Україні, відсутність підтвердженого легального джерела доходу, обґрунтоване звинувачення у вчиненні тяжкого злочину з корисливих мотивів.
Захисник заперечував проти задоволення клопотання прокурора, клопотав про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, який ОСОБА_4 може відбувати у квартирі, орендованій для нього близькими по АДРЕСА_1 , посилався на те, що обвинувачений дотримуватиметься процесуальних обов`язків і вже тривалий час перебуває під вартою, вказував на те, що докази долучені до матеріалів справи і досліджені, підзахисний не є злочинцем та нових злочинів не вчинятиме.

Обвинувачений підтримав захисника, просив змінити запобіжний захід на більш м`який, готовий до дачі показань.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).
Проаналізувавши позиції сторін, суд не вбачає підстав для обрання менш суворого запобіжного заходу з огляду на реальність ризиків, які оголосила прокурор і з якими погоджується суд щодо переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення понесення покарання, та можливого вчиненні інших кримінальних правопорушень, адже ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, він не має та не мав до затримання офіційного місця роботи або ж сталих, постійних неофіційних підробітків, сім`ї та/або сталого соціально позитивного кола спілкування в Україні, не довів жодним чином наявність кола друзів, які забезпечуватимуть його у разі звільнення з-під тримання під вартою. Також судом враховується, що особи, які обвинувачуються у тому, що у співучасті з ОСОБА_4 вчинили крадіжку, отримали обвинувальний акт за звинуваченням у цьому ж злочині, звільнилися з-під варти, внісши заставу, проте жодного разу не прибули до Голосіївського районного суду міста Києва, де з лютого місця не проведено підготовче судове засідання через їх неявку.
Наведені мотивування спростовують будь-які підстави для задоволення клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу.
При цьому, судом враховується дія в Україні воєнного стану, що обумовлює несення працівниками правоохоронних структур посиленої службу та їх залучення до заходів із забезпечення обороноздатності держави, що дає підстави вести мову про відсутність гарантій належного контролю за дотриманням обвинуваченим умов відбуття іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, у разі задоволення відповідного клопотання захисту, а також усталена практика Європейський суд з прав людини, який неодноразово вказував на те, що наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей і тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу. Зазначена інституція зазначає, що суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою належності її продовжуваного тримання під вартою (п. 219 рішення у справі Нечипорук і Йонкало проти України).
Також суд вважає, що продовження запобіжного заходу з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується. Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи, та не зможе запобігти встановленим ризикам на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.
За наведених обставин продовження на 60 діб існуючого запобіжного заходу є обґрунтованою процесуальною дією, оскільки суду не було доведено обставин зменшення ризиків за ст. 177 КПК України та можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Керуючись ст. 177, 331, 372, 395 КПКУкраїни, суд

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб до 10.02.2023 включно.
Відлік строку запобіжного заходу рахувати з 13.12.2022.
У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу відмовити.
Зобов`язати сторону обвинувачення забезпечити переклад для обвинуваченого тексту ухвали суду на рідну для нього мову.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1