печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8452/23-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на постанову від 26.01.2023 року слідчого другого слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Києві ОСОБА_6 про відмову у визнанні потерпілими та зобов`язати вчинити дії в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №000052 від 10.11.2021 року , -

В С Т А Н О В И В :

02.03.2023 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яка передана слідчому судді ОСОБА_1 03.03.2023, на постанову від 26.01.2023 року слідчого другого слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Києві ОСОБА_6 про відмову у визнанні потерпілими та зобов`язати вчинити дії в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №000052 від 10.11.2021 року.

В обґрунтування скарги адвокат зазначає, що вказану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню як наслідок їх незаконності та необґрунтованості та просить зобов`язати скасувати постанову та визнати заявників потерпілими.

Одночасно заявник просить визнати відмову у ненаданні на ознайомлення протиправною та зобов`язати сторону обвинувачення до усунення вказаних перепон в ознайомленні.

У судове засідання адвокат та заявники не з`явилися, про місце і час розгляду скарги повідомлені належним чином. Адвокат подав до суду заяву про розгляд скарги у його відсутність, вимоги підтримав та просив задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду повідомлений належним чином.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність слідчого, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення в межах заявлених вимог, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається із скарги та долучених до неї матеріалів, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000520 від 10.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

До Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Києві 12.12.2022 надійшла заява ОСОБА_3 від 05.12.2022 щодо залучення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 до кримінального провадження № 0000520 від 10.11.2021 як потерпілих.

Постановою від 26.01.2023 року слідчого другого слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Києві ОСОБА_6 у задоволенні зави про визнання потерпілими відмовлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України лише за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Отже, єдиною законною підставою для винесення слідчим постанови про відмову у визнанні потерпілим є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано такої шкоди.

Мотивуючи свою постанову слідчий вказує, що наразі у ході досудового розслідування не здобуто жодних підстав вважати, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 завано шкоди.

Вимогами ч.5 ст. 110 КПК України, передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, однак слідчим при винесенні постанови вказані вимоги проігноровані, оскільки у мотивувальній частині слідчий не вказав очевидних та достатніх підставах вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілої подана особою, якій не завдано шкоди, враховуючи доводи викладені в заяві, а тому постанова підлягає скасуванню і з повторним розглядом вказаного питання.

Разом з тим, що стосується вимог скарги в частині визнання відмови у ненаданні на ознайомлення протиправною та зобов`язати сторону обвинувачення надати на ознайомлення матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає необґрунтованим та недоведеним, з огляду і на те, що клопотання було подано, як заявник зазначає, що 09.09.2022.

Так, оскарження бездіяльності слідчого/прокурора могло мати місце протягом 10 днів з дня отримання останнім вищевказаних клопотань, із врахуванням передбаченого триденного строку на розгляд.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовуються вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд враховує, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказів на підтвердження обставин наявності перешкод для звернення до суду з метою реалізації права на оскарження, згідно ст. 303 КПК України, у скарзі не наведено.

Наряду з вказаним, слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу адвоката, що оскарження постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим та оскарження бездіяльності, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій щодо розгляду клопотання, являється окремим предметом оскарження, що як наслідок вказує на звернення до слідчого судді з окремими скаргами.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. ст. 2,7, 9, 223, 220, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову від 26.01.2023 року слідчого другого слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Києві ОСОБА_6 про відмову у визнанні потерпілими у кримінальному провадженні № 000052 від 10.11.2021 року

В іншій частині вимог скарги відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1