В И Р О К

іменем України

13 березня 2023 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області :

головуючий - суддя ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

за відсутності потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000042 за обвинуваченням: ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Олександрівка Лозівського району Харківської області, є громадянином України, має неповну середню освіту, на час судового розгляду одружений, не працює, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:

07 лютого 2021 року близько 23:00 години у с. Бірки Чугуївського району Харківської області ОСОБА_4 перебував поблизу будівлі залізничного вокзалу на площі Привокзальній, де у нього виникла сварка з ОСОБА_6 , під час якої у нього виник умисел на завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Того ж числа та часу, реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, діючи на ґрунті неприязних відносин, умисно наніс не менше п`яти ударів в обличчя ОСОБА_6 та не менше трьох ударів узутими ногами по різним частинам тіла, в тому числі і по лівій нозі, чим завдав ОСОБА_6 наступні тілесні ушкодження: легкі тілесні ушкодження у вигляді по одному синцю в правій та в лівій навколоочній області, садна на обличчі та садна в області голови; легке тілесне ушкодження, що спричинило за собою короткочасний розлад здоров`я, у вигляді закритого перелому кісток носа без зміщення; тілесне ушкодження середньої тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я, у вигляді закритого перелому латерального відростка лівого стегна без зміщення.

Зазначеними діями ОСОБА_4 вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Викладені вище обставини кримінального провадження щодо часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення не оспорювалися учасниками судового провадження, які під час судового розгляду не заперечували проти того, щоб суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо вказаних обставин.

З`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин; відсутні сумніви у добровільності їх позиції; роз`яснивши, що сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у повному обсязі визнав та під час судового розгляду показав, що 07.02.2021 у вечірній час він разом зі своїми знайомими дівчатами та хлопцями перебував на залізничному вокзалі, де на запрошення ОСОБА_6 , разом з ним, в одному з приміщень вокзалу вживали алкогольні напої. Близько 23:00 він, будучи в стані алкогольного сп`яніння, вийшов на привокзальну площу, де стояли дівчата та розповіли йому, що ОСОБА_6 непристойно себе поводив по відношенню до них. Він на це обурився, почав сваритися з ОСОБА_6 , а потім завдав йому ударів, спричинивши тілесні ушкодження.

У вчиненому кримінальному правопорушенні щиро розкаявся, виявив готовність нести передбачену законом відповідальність.

Оцінивши зазначені вище докази, які є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та взаємозв`язку достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 є винуватим в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, і його дії суд кваліфікує за частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України.

Під час призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до вимог статей 65-67 Кримінального кодексу України, судом враховано наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є нетяжким злочином;

- обставини, що пом`якшують покарання, відповідно до пункту 1 частини 1, частини 2 статті 66 Кримінального кодексу України, якими визнається щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину шляхом надання показань про його фактичні обставини, відсутність претензій до обвинуваченого з боку потерпілого;

- обставину, що обтяжує покарання, відповідно до пункту 13 частини 1 статті 67 Кримінального кодексу України, якою визнається вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння;

- особу обвинуваченого, який раніше не судимий (а. п. 184), на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебував (а. п. 185); на час судового розгляду одружений, має малолітню дитину, не працює, за місцем проживання скарг на його поведінку немає (а. п. 186).

З урахуванням сукупності зазначених відомостей щодо ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання, а також обставини, що обтяжує покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень є покарання у виді обмеження волі в межах строків, передбачених частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України.

Крім того, при призначенні ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі на строк, що не перевищує 5 років, враховуючи, що вчинене ним кримінальне правопорушення є нетяжким злочином, обвинувачений щиро розкаявся, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та про наявність підстав для прийняття рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням, відповідно до статті 75 Кримінального кодексу України, з покладанням на нього обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 Кримінального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 368-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_4 винуватим у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік.

Відповідно до частини 1 статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 395 Кримінального процесуального кодексу України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: ОСОБА_1