СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/795/23
ун. № 759/2204/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за №0000283, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.03.2020, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

в с т а н о в и в :

До Святошинського районного суду міста Києва 06.02.2023 надійшли матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 314 КПК України, судом 08.02.2023 було постановлено ухвалу про призначення підготовчого судового засідання.

У підготовчому судовому засіданні, 20.04.2023, захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 , заявив клопотання про повернення обвинувального акта у даному кримінальному провадженні прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України, а саме у зв`язку з некоректністю обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті.

Клопотання обґрунтовано тим, що в обвинувальному акті відсутній виклад наступних обставин:

1)Чому перерахування коштів від однієї Державного Підприємства «Науково-дослідний інститут землеустрою» до Державної установи «Інститут охорони грантів України», тобто фактично без зміни власника грошових коштів у вигляді Держави є розтратою? Чи може бути визнано розтратою, заволодінням грошовими коштами факт безпідставного перерахування від одного підприємства до іншого, якщо єдиним власником двох підприємств є одна особа, тобто фактично відбулося перекладання коштів власником підприємства «з одного карману в інший».

2)Чому цивільно-правові відносини, які полягають у неналежному виконанні договору та мають бути врегульовані шляхом подання до Суду позову про зобов`язання виконання договору, визнані за кримінальне правопорушення? Якщо кожне невиконання договору є злочином, то тоді потрібно ліквідувати цивільні та господарські Суди!

3)Де, коли, ким, в якій кількості реально відібрані зразки грунту, а які зразки ґрунту не відбиралися? Зазначені відомості необхідні Стороні захисту, щоб могти зібрати та надати Суду докази на спростування твердження Сторони обвинувачення.

4)Чи визнано результати робіт виконаних ДУ «Інститут охорони грунтів України», через дослідження меншої кількості проб ніж зазначено в Актах прийому- передачі вихідних даних такими, що не підлягають використанню, або такими, що призвели до одержання висновків щодо нормативної оцінки землі, які не відповідають дійсності.

5)Чи призвели виявлені під час розслідування кримінального провадження порушення до неможливості застосування нормативної оцінки землі, чи застосовується на даний час нормативна оцінка землі виготовлена на підставі досліджень, що є предметом дослідження даного кримінального провадження.

6)Якщо вартість робіт, які повинен проводити ДУ «Інститут охорони ґрунтів України» не завищена, результати виконаних Інститутом робіт використовуються без зауважень, то в чому шкода Державі? „

7)Якщо кількість досліджених проб не веде до зміни кінцевого результату роботи ДУ «Інститут охорони ґрунтів України», то чому це є злочином? Приклад: якщо Виконавцем робіт використано нову методику, яка дозволяє забезпечити проведення нормативної оцінки землі шляхом проведення меншої кількості проб ґрунту, то використання більш ефективних (менш затратних) методів роботи Виконавцем не може визнаватися розтратою.

Лише встановлення факту завищення вартості робіт ДУ «Інститут охорони ґрунтів України», неможливість використання результатів виконаних ними робіт може трактуватися як заподіяння збитків. Не залежно від того, який обсяг робіт Інститут виконав по договору, Держава б витратила на заробітну плату його співробітників ту саму суму, наявність чи відсутність Договору призводить лише до зміни джерел фінансування Інституту.

Таким чином, захисник вважає, що некоректність обвинувачення відносно його підзахисного вказує на грубе порушення його права на захист, а тому обвинувальним акт має бути повернутий прокурору.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 підтримав своє клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.

Обвинувачений ОСОБА_3 думку свого захисника підтримав повністю, просив обвинувальний акт повернути прокурору.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_7 , підтримали клопотання про поверненя обвинувального акту.

Прокурор проти заявленого клопотання заперечив, просив у його задоволенні відмовити.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог, передбачених п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору у разі, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Таким чином, дана норма, містить певну дискрецію дій прокурора в межах його процесуальних обов`язків, а саме: виклад лише тих обставин, які прокурор вважає встановленими.

Відсутність певних фактичних обставин, які мають значення для кваліфікації дій обвинуваченого, відсутність ознак злочину, складу злочину чи інші обставини, які мають значення для доведеності вини обвинуваченого є підставою для винесення виправдувального вироку суду після з`ясування цих обставин в ході судового розгляду, а не підставою повернення обвинувального акта прокурору.

У даному разі заявлені в клопотанні обставини не містять ознак невідповідності обвинувального акта, вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, однак є підставою детального вивчення та аналізу усіх суттєвих для кримінального правопорушення обставин в ході судового розгляду по суті.

Так, як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000283 від 17.03.2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України, який було направлено прокурором другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора, вказаний процесуальний документ за своїм змістом у повній мірі відповідає вимогам, передбаченим ч. 2 ст. 291 КПК України, а тому у суду немає достатніх правових підстав для висновку про його невідповідність вимогам цього Кодексу.

Більш того, вдаючись до оцінки правової кваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та формулювання висунутого останнім обвинувачення, суд фактично вийде за межі своїх повноважень на стадії підготовчого провадження, оскільки предметом підготовчого судового засідання є лише відповідність обвинувального акта вимогам закону, а не обґрунтованість правової кваліфікації дій обвинувачених та формулювання обвинувачення, які можуть та повинні перевірятись на стадії судового розгляду.

До того ж, відповідно до вимог ч. 2 ст. 337 КПК України, прокурор під час судового розгляду може не тільки змінити або висунути додаткове обвинувачення, а й відмовитися від підтримання державного обвинувачення, якщо в результаті судового розгляду дійде переконання, що пред`явлене особі обвинувачення не підтверджується.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що клопотання захисника обвинуваченого не підлягає задоволенню. Водночас усі доводи захисника, наведені в клопотанні, на думку суду є предметом для детального вивчення під час розгляду кримінального провадження по суті. Вказаним доводам має бути приділена особлива увага та надана належна правова оцінка. Наявність чи відсутність вказаних обставин, безпосередньо впливає на рішення, яке суд має прийняти за результатами розгляду кримінального провадження по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 314-316, 370-372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволення клопотання захисника ОСОБА_6 , про повернення обвинувального акту прокурору - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1