Справа № 947/5684/23
Провадження № 1-кп/947/753/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2023 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши в місті Одесі у відкритому судовому засіданні судовий розгляд у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000014 від 12.01.2023 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Одеса, громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

27.06.2022 року Київським районним судом міста Одеси за ч.1 ст.125 КК України до 120 годин громадських робіт (покарання відбуте 10.10.2022 року),

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 11.01.2023 року біля 16.00 годин знаходячись в приміщені «ЦПМСД №3 ОМР», яке розташоване за адресою: м.Одеса, вул.Фонтанська дорога, 110, зустрів малознайому ОСОБА_6 , з якою завів розмову на побутові теми. Під час розмови, ОСОБА_3 попросив у ОСОБА_6 номер своєї банківської картки, з метою поповнення її банківського рахунку та з якого в подальшому він зможе перерахувати кошти на інший рахунок. ОСОБА_6 в свою чергу нічого не підозрюючи, назвала номер своєї банківської картки ОСОБА_3 , а останній за допомогою терміналу зарахував на картку ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 300 гривень. Далі, ОСОБА_6 впевнившись в правомірних діях ОСОБА_3 , зайшла до додатку інтернет-банкінгу «monobank» та у зв`язку із занятістю передала свій мобільний телефон ОСОБА_3 , який в свою чергу перевів раніше вказану суму коштів на іншу банківську картку. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, у зв`язку з чим останній домовився з ОСОБА_6 про те, що при необхідності здійснення операцій з переводу коштів, останній перераховуватиме грошові кошти на банківську картку «monobank» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 для подальшого отримання доступу до її мобільного телефону та перерахування таких коштів за його допомогою на інші банківські рахунки, визначені ОСОБА_3

12.01.2023 року о 10 годині 08 хвилин ОСОБА_3 маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки з метою особистого збагачення, поповнив банківську картку ОСОБА_6 на 100 гривень, з метою подальшого отримання від останньої мобільного телефону з додатком інтернет-банкінгу «monobank» для переказу грошових коштів на інший рахунок.

Далі, 12.01.2023 року об 11.00 годин ОСОБА_3 направився до приміщені «ЦПМСД № 3 ОМР», яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 110, а саме на місце роботи ОСОБА_6 , де реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, за допомогою здійснення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, діючи умисно, з корисливих мотивів, повідомив останній, що поповнив її банківський рахунок на 100 гривень та йому необхідний її телефон для подальшого здійснення переводу грошових коштів.

В свою чергу, ОСОБА_6 не усвідомлюючи протиправних дій ОСОБА_3 , зайшла до додатку інтернет-банкінгу «monobank», впевнившись, що її рахунок поповнено на 100 гривень, після чого передала свій мобільний телефон останньому. ОСОБА_3 , керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою за допомогою здійснення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, перерахував без відома потерпілої її грошові кошти у сумі 3000 гривень на належну знайомій ОСОБА_3 - ОСОБА_7 банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 .

Того ж дня, в денну пору доби, ОСОБА_3 обготівкував через банкомат вищевказані грошові кошти у сумі 3 000 гривень та розпорядився ними на власний розсуд. В результаті вказаних злочинних дій потерпілій ОСОБА_6 спричинено матеріальну шкоду у сумі 2 900 гривень.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.3 ст.190 КК України.

В ході судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що дійсно, 11.01.2023 року він прийшов до знайомої йому ОСОБА_6 в лікарню, де в ході бесіди попросив номер банківської картки та перевів не карту грошові кошти, щоб в подальшому перерахувати ці кошти на свій рахунок. Після чого він взяв мобільний телефон знайомої та перевів на свій рахунок не лише грошові кошти, які раніше були переведені ним, але ще 2900 гривень з рахунку ОСОБА_6 .

Крім того, обвинувачений в судовому засіданні зазначив, що вважає за непотрібним досліджувати всі докази, він розуміє протиправність свого поступку, розкаюється у вчиненому та повністю відшкодував завдану потерпілій шкоду.

Крім пояснень обвинуваченого, судом було досліджено характеризуючий матеріал щодо ОСОБА_3 , яким підтверджено, що обвинувачений раніше судимий за вчинення кримінального проступку та відбув призначене судом покарання, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

Даючи юридичну оцінку дослідженим в судовому провадженні доказам, суд вважає їх допустимими, належними та достовірними.

Інші докази відповідно до ч.3 ст.349 КПК України при судовому розгляді не досліджувались, так як за згодою учасників судового провадження визнано недоцільним дослідження інших доказів, так як фактичні обставини ніким не оскаржуються та відсутні сумніви відносно позиції обвинуваченого та інших учасників судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Оцінивши всебічно, повно та неупереджено дослідженні докази, які визнані судом належними, допустимими та достовірними, суд приходить до висновку, про доведеність в судовому засіданні, що в діях ОСОБА_3 дійсно є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайства), шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислюваної техніки та обвинувачений дійсно винний в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При призначенні покарання, суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Визначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, і вважає, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, покарання йому слід призначити у виді позбавлення волі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю та розкаявся у скоєному, усвідомив суспільну небезпеку свого діяння, повністю відшкодував завданні збитки, що в силу ст.66 КК України визнано судом обставинами, які пом`якшують покарання, а також враховуючи висновок органу пробації викладений в досудовій доповіді, тому суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України суд не вбачає.

Постановою слідчого від 26.01.2023 року речовим доказом у справі визнано банківську карту НОМЕР_2 , яку передано на зберігання свідку ОСОБА_7 .

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходячи з положень ст.100 КПК України вважає необхідним речовий доказ по справі банківську карту НОМЕР_2 , після набрання ухвалою законної сили залишити законному власнику.

Заходи забезпечення у кримінальному провадженні не застосовувались.

В кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.337, 370, 371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним за ч.3 ст.190 КК України і на підставі цього закону призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Застосувати ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.1, п.2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,в даному кримінальному провадженні не застосовувався.

Речовий доказ - банківську карту НОМЕР_2 , після набрання ухвалою законної сили залишити законному власнику.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд міста Одеси протягом 30 днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1