Справа № 199/1831/23
ВИРОК

іменем України

14.03.2023 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

прокурор - ОСОБА_3

обвинувачена - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська кримінальне провадження №0000066 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Веселе, Веселівського району, Запорізької області, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, не одруженої, не маючої на утриманні дітей або непрацездатних осіб, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

1. ОСОБА_4 , достовірно знаючи про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», вчинила умисне кримінальне правопорушення проти власності.

З лютого 2022 по кінець грудня 2022 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_4 тимчасово мешкала у вітальній кімнаті на першому поверсі у будинку за адресою: АДРЕСА_1 та була достовірно обізнана про те, що на другому поверсі вказаного будинку в спальній кімнаті мешкає ОСОБА_5 , який веде свій окремий побут та у вказаній кімнаті знаходяться особисті речі останнього.

З листопаду 2022 по кінець грудня 2022 року, точного часу не встановлено, у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло, вчиненого в умовах воєнного стану, а саме майна, яке знаходилось в спальній кімнаті на другому поверсі будинку АДРЕСА_1 та належить потерпілому ОСОБА_5 .

Так, ОСОБА_4 , 13.11.2022 року, точного часу не встановлено, перебуваючи на першому поверсі в будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , піднялась сходами на другий поверх будинку, після чого підійшла до спальної кімнати у якій мешкає потерпілий ОСОБА_5 , та помітила, що двері до спальної кімнати не зачинені, а потерпілого ОСОБА_5 не має у вищевказаному будинку.

Впевнившись, що ОСОБА_5 у своєї кімнаті не знаходиться, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло, вчиненого в умовах воєнного стану, 13.11.2022 року, точного часу не встановлено, проникла у житло - у вказану кімнату, де проживав ОСОБА_5 , тобто протиправно проникла до житла, оскільки діяла таємно, без дозволу потерпілого, з метою крадіжки чужого майна.

Знаходячись в кімнаті ОСОБА_4 таємно викрала чуже майно, що належить ОСОБА_5 - конвектор електричний «Термія ЭВНА-1,0/230С2», вартістю 1339,95 гривень.

Доводячи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло, вчиненого в умовах воєнного стану до кінця, ОСОБА_4 , утримуючи при собі конвектор електричний «Термія ЭВНА-1,0/230С2», вийшла з кімнати, яка розташована на другому поверсі у будинку АДРЕСА_1 , розпорядившись викраденим на власний розсуд.

2.Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», повторно вчинила кримінальне правопорушення проти власності.

З лютого 2022 по кінець грудня 2022 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_4 , тимчасово мешкала у вітальній кімнаті на першому поверсі у будинку за адресою: АДРЕСА_1 та була достовірно обізнана про те, що на другому поверсі вказаного будинку в спальній кімнаті мешкає ОСОБА_5 , який веде свій окремий побут та у вказаній кімнаті знаходяться особисті речі останнього.

З листопаду 2022 по кінець грудня 2022 року, точного часу не встановлено, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, а саме майна, яке знаходилось в спальній кімнаті на другому поверсі будинку АДРЕСА_1 та належить потерпілому ОСОБА_5 .

Так, ОСОБА_4 , 30.11.2022 року, точного часу не встановлено, перебуваючи на першому поверсі в будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , піднялась сходами на другий поверх будинку, після чого підійшла до спальної кімнати у якій мешкає потерпілий ОСОБА_5 , та помітила, що двері до спальної кімнати не зачинені, а потерпілого ОСОБА_5 не має у вищевказаному будинку.

Впевнившись, що ОСОБА_5 у своєї кімнаті не знаходиться, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло, вчиненого в умовах воєнного стану, 13.11.2022 року, точного часу не встановлено, проникла у житло - у вказану кімнату, де проживав ОСОБА_5 , тобто протиправно проникла до житла, оскільки діяла таємно, без дозволу потерпілого, з метою крадіжки чужого майна.

Знаходячись в кімнаті ОСОБА_4 таємно викрала чуже майно, що належить ОСОБА_5 - пилосос «Samsung SC4180», вартістю 833,30 гривень.

Доводячи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло, вчиненого в умовах воєнного стану до кінця, ОСОБА_4 , утримуючи при собі пилосос «Samsung SC4180», вийшла з кімнати, яка розташована на другому поверсі у будинку АДРЕСА_1 , розпорядившись викраденим на власний розсуд.

3.Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно знаючи, про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», вчинила кримінальне правопорушення проти власності.

З лютого 2022 по кінець грудня 2022 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_4 тимчасово мешкала у вітальній кімнаті на першому поверсі у будинку за адресою: АДРЕСА_1 та була достовірно обізнана про те, що на другому поверсі вказаного будинку в спальній кімнаті мешкає ОСОБА_5 , який веде свій окремий побут та у вказаній кімнаті знаходяться особисті речі останнього.

З листопаду 2022 по кінець грудня 2022 року, точного часу не встановлено, у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло, вчиненого в умовах воєнного стану, а саме майна, яке знаходилось в спальній кімнаті на другому поверсі будинку АДРЕСА_1 та належить потерпілому ОСОБА_5 .

Так, ОСОБА_4 , 30.12.2022 року, точного часу не встановлено, перебуваючи на першому поверсі в будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , піднялась сходами на другий поверх будинку, після чого підійшла до спальної кімнати у якій мешкає потерпілий ОСОБА_5 , та помітила, що двері до спальної кімнати не зачинені, а потерпілого ОСОБА_5 не має у вищевказаному будинку.

Впевнившись, що ОСОБА_5 у своєї кімнаті не знаходиться, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло, вчиненого в умовах воєнного стану, 13.11.2022 року, точного часу не встановлено, проникла у житло - у вказану кімнату, де проживав ОСОБА_5 , тобто протиправно проникла до житла, оскільки діяла таємно, без дозволу потерпілого, з метою крадіжки чужого майна.

Знаходячись в кімнаті ОСОБА_4 таємно викрала чуже майно, що належить ОСОБА_5 - роутер - маршрутизатор «Asus RT-N10U», вартістю 345,82 гривень.

Доводячи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло, вчиненого в умовах воєнного стану до кінця, ОСОБА_4 , утримуючи при собі роутер - маршрутизатор «Asus RT-N10U», вийшла з кімнати, яка розташована на другому поверсі у будинку АДРЕСА_1 , розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Обвинувачена ОСОБА_4 свою провину у скоєному кримінальному правопорушенні визнала повністю. Фактичні обставини кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, не оспорювала та не заперечувала. Суду показав, що дійсно вона, за обставинами, часом та місцем, викладених в обвинувальному акті, з метою крадіжки та важкого матеріального становища, проникала у кімнату до ОСОБА_5 , звідки викрала конвектор, пилосос та маршрутизатор, які здала до ломбарду, гроші витратила на продукти харчування.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні заявив, що цивільний позов заявляти не буде, завдана йому матеріальна шкода відшкодована частково. Він не заперечує проти розгляду кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України та просив обрати ОСОБА_4 покарання не пов`язане з позбавленням волі, оскільки вибачив останню.

За згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин інкримінованого обвинуваченій ОСОБА_4 правопорушення, які ніким не оспорюються і на підставі ч.3 ст.349 КПК обмежився допитом потерпілого, обвинуваченого та дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 337, п. 1,2,3,4 ч. 1 ст. 368 КПК України, суд вважає, що мало місце діяння, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_4 , це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та ОСОБА_4 винна у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, що підтверджується доказами, отриманими під час кримінального провадження, та долученими судом.

Оцінюючи докази, суд вважає що дії ОСОБА_4 повинні бути кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинені повторно, поєднані з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про її особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого злочину.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена у справі «Езе і Коннорс проти Сполученого Королівства» від 09.10.2003 року, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Відповідно до положень ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд, призначаючи міру покарання, враховує обставини, що пом`якшують покарання: ОСОБА_4 провину визнала повністю; відповідно до ст. 89 КК України не судима; заподіяну шкоду частково відшкодувала, шляхом часткового повернення викраденого майна; щиро каялась та дала критичну оцінку своєї злочинної поведінки шляхом повного визнання вини і готова нести кримінальну відповідальність; добровільно своїми діями оказала допомогу на досудовому розслідуванні і суду у виясненні обставин скоєння кримінального правопорушення, які мають суттєве значення для повного його розкриття, повідомивши про обставини, час та місце скоєння кримінального правопорушення; не перешкоджала слідству; потерпілий вибачив обвинуваченому та просив останньої призначити покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі; характеризується задовільно; на обліку лікарів нарколога або психіатра не перебуває; працює неофіційно; має реєстрацію та постійне місце проживання; інші кримінальні провадження відносно неї відсутні.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлені і на такі обставини сторона обвинувачення не посилається.

Разом з цим, ОСОБА_4 скоїла умисний тяжкий корисливий злочин проти власності, який має підвищену суспільну небезпеку.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень як самою обвинуваченою, так і іншими особами, є покарання призначене у вигляді позбавлення волі на певний строк, в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України та на підставі ст. 75, п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України, поклавши певні обов`язки, звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь експерта ОСОБА_6 витрати у розмірі 260 гривень на залучення експерта при проведенні судово-товарознавчої експертизи №373/23 від 21.01.2023 року.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.ст.368-371,373,374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинувачені у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки та покласти на неї обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь експерта ОСОБА_6 витрати у розмірі 260 гривень на залучення експерта при проведенні судово-товарознавчої експертизи №373/23 від 21.01.2023 року.

Відповідно до п.1 ч.6 ст.100 КПК України: роутер - маршрутизатор «Asus RT-N10U» - повернути за належністю потерпілому ОСОБА_5 ..

На вирок прокурор, обвинувачена, потерпілий можуть подати апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, повний текст вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Учасникам судового провадження, які не були присутні при проголошенні резолютивної частини вироку, направити копію повного тексту вироку не пізніше наступного дня після ухвалення вироку (ч. 7 ст. 376 КПК України).

Головуючий суддя: ОСОБА_1