Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/11/2023 Справа № 641/8541/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2022 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комінтернівського районного суду м. Харкова кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003344 від 01.09.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , 26.08.2018 в період з 19:00 до 22:00, будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за місцем мешкання своєї знайомої ОСОБА_7 та її матері ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході спільного вживання алкогольних напоїв, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин під час виниклого конфлікту, між ним та ОСОБА_8 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел, направлений на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, з мотивів особистої неприязні, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_6 наніс один удар кулаком правої руки у ліву частину обличчя (скроню) та один удар кулаком лівої руки у праву частину обличчя (щелепу) ОСОБА_8 , після чого остання впала на диван.

Через деякий час, ОСОБА_6 , знаходячись у приміщенні кімнати вищевказаної квартири, в ході продовжуваного конфлікту, наніс один удар правою ногою у грудну клітину ОСОБА_8 та один удар кулаком правої руки у ліву частину обличчя (щелепу), після чого остання впала зі стільця на підлогу.

ОСОБА_8 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: важкої черепно-мозкової травми у вигляді забою головного мозку, внутрішньочерепових та внутрішньомозкових крововиливів, кровонапливу по внутрішній поверхні в тім`яно-потиличній області, садно та синець обличчя, садно голови; закритої травма грудної клітини перелому ребер зправа, множинні синці верхніх та нижніх кінцівок, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

В подальшому, ОСОБА_8 було викликано бригаду швидкої медичної допомоги, яка госпіталізувала її до комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» Харківської міської ради, де остання ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.

Між ушкодженнями, які мали місце у ОСОБА_8 та настанням її смерті наявний прямий причинно-наслідковий зв`язок.

ОСОБА_6 свою вину не визнав у пред`явленому обвинувачені та суду пояснив, що 26 серпня 2018 року у вечірню пору доби, він перебував за місцем мешкання своєї знайомої у квартирі АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_8 , де вони разом вживали алкогольні напої. В ході їх відпочинку, між ними виникла сварка, в ході якої він наніс один удар ОСОБА_8 в область голови, від якого вона впала на ліжко. Після цього, вони продовжили разом вживати алкогольні напої та лягли спати. Вночі, його розбудила донька ОСОБА_8 . ОСОБА_7 та повідомила йому, що ОСОБА_8 погано себе почуває. В подальшому, ОСОБА_8 було викликано бригаду швидкої медичної допомоги, яка госпіталізувала ОСОБА_8 до лікарні, але хто саме викликав швидку допомогу він не пам`ятає,. Вказував на те, що він не мав умислу вбивати ОСОБА_7 , та вважав, що вона не могла померти від його одного удару.

Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні не визнав своєї вини, його винуватість у вчинені інкримінуємого йому кримінального правопорушення (злочину) повністю знайшла своє підтвердження сукупністю доказів, які досліджені у судовому засіданні, а саме:

-показаннями потерпілої ОСОБА_7 у судовому засіданні, яка пояснила, що напередодні, ОСОБА_6 попросив у її мати ОСОБА_8 залишитися переночувати у них вдома, а саме у квартирі АДРЕСА_3 . Вона його пустила, скільки ОСОБА_6 був їх сусідом, але домовились, що він залишиться лише на декілька днів. 26 серпня 2018 року ОСОБА_6 та ОСОБА_8 вживали алкогольні напої. В той день, її мати ОСОБА_8 , почала казати ОСОБА_6 про те, що йому час залишати її помешкання, оскільки вони домовлялися, що він переночує лише декілька днів. ОСОБА_6 почав просити ОСОБА_8 , щоб він зміг залишитись ще на пару днів, на що її мати погодилась. Згодом, ОСОБА_6 почав поводити себе агресивно та почав брати з холодильника їжу, яка належить орендарям кімнати. На ці дії ОСОБА_6 , вони викликали поліцію. Після приїзду співробітників поліції, ОСОБА_6 вивели з квартири, однак він почав стукати по віконним решіткам, щоб його впустили у квартиру. Приблизно через 10-15 хвилин, він зайшов у під`їзд та зайшов у квартиру, оскільки вони залишили відчиненими вхідні двері у квартиру. Зайшовши у квартиру, ОСОБА_6 пішов у кухню та почав брати чужі речі, а саме їжу та посуд. Її мати, ОСОБА_8 почала просити ОСОБА_6 покинути їх квартиру. Почувши це, ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_8 та наніс удар правої руки в область голови останньої, та зразу наніс ще один удар лівою рукою в область голови та один удар ногою в область грудної клітини. Після нанесених ударів, ОСОБА_8 впала на підлогу та в останньої з рота почала виділятися кров. Вона дуже злякалась та попросила у орендарів кімнати мобільний телефон, щоб викликати швидку допомогу. Після приїзду швидкої допомоги, її мати ОСОБА_8 , було госпіталізовано до лікарні;

-дослідженими у судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_9 , які були надані у судовому засіданні перед іншим складом суду у цій же справі, що відповідно до постанови Верховного Суду від 02.02.2022 у справі № 127/19452/16-к не суперечить положенням ч. 4 ст. 95 КПК України. Вказаний свідок пояснював, що ОСОБА_10 він знає, як особу, яка приходила до ОСОБА_8 26 серпня 2018 року, він прийшов додому у квартиру АДРЕСА_3 , де орендував кімнату. У квартирі були ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 . Свідок чув, як вони вживали алкогольні напої та сварились з приводу того, що ОСОБА_8 просила ОСОБА_10 покинути квартиру. Після цього, він почув метушню у сусідній кімнаті та звуки, які дуже схожі на удари, а через деякий час, до них у кімнату забігла ОСОБА_7 та повідомила, що її мати ОСОБА_8 помирає та попросила його та його дівчину ОСОБА_12 подивитися на її мати. Він підійшов до кімнати де мешкала ОСОБА_8 та побачив, що остання лежить на підлозі біля дверей на лівому боці та в неї із рота почала виділятися піна. На ОСОБА_8 він побачив тілесні ушкодження на обличчі у вигляді пухлин та крові на губі. ОСОБА_7 попросила викликати швидку допомогу. Вони викликали швидку допомогу, яка після приїзду госпіталізувала ОСОБА_8 до лікарні, а ОСОБА_7 та ОСОБА_13 залишились у кімнаті та продовжили вживати алкогольні напої. Також пояснював, що до цих подій ОСОБА_8 просилась до них у кімнату, оскільки ОСОБА_13 наносив їй побої;

-дослідженими у судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_12 , які були надані у судовому засіданні перед іншим складом суду у цій же справі, що відповідно до постанови Верховного Суду від 02.02.2022 у справі № 127/19452/16-к не суперечить положенням ч. 4 ст. 95 КПК України. Так, свідок пояснював, що ОСОБА_10 знає, як особу, яка приходила до ОСОБА_8 26 серпня 2018 року вона прийшла додому у квартиру АДРЕСА_3 , де орендувала кімнату. У квартирі були ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 . Вона чула, як вони вживали алкогольні напї. Через деякий час, до них у кімнату забігла ОСОБА_7 та повідомила, що її мати ОСОБА_8 помирає та попросила її та її хлопця ОСОБА_9 подивитися на її мати. Зайшовши до кімнати вона побачила, що ОСОБА_8 лежить на підлозі непритомна та вона мала вигляд побитої, а її тіло та обличчя було у гематомах, з рота виділялась або піна або кров, вона не зрозуміла. Вона одразу спитала у ОСОБА_7 та ОСОБА_10 про те, що тут сталось, на що ОСОБА_7 повідомила, що ОСОБА_13 побив її матір. ОСОБА_13 почав казати, що він не чіпав ОСОБА_8 і з нею все в порядку і вона просто спить. Вони викликали швидку допомогу, яка після приїзду госпіталізувала ОСОБА_8 до лікарні, а ОСОБА_7 та ОСОБА_13 залишились у кімнаті та продовжили вживати алкогольні напої. Зранку вона прокинулась, а ОСОБА_7 та ОСОБА_10 вже не було. Трохи згодом, до квартири повернулась ОСОБА_7 разом із ОСОБА_14 і останнього відразу забрала матір. Також пояснювала, що до цих подій ОСОБА_8 просилась до них у кімнату, оскільки ОСОБА_13 наносив їй побої;

-дослідженими у судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_15 , які були надані у судовому засіданні перед іншим складом суду у цій же справі, що відповідно до постанови Верховного Суду від 02.02.2022 у справі № 127/19452/16-к не суперечить положенням ч. 4 ст. 95 КПК України, яка пояснювала, що вона із ОСОБА_6 перебувала у цивільному шлюбі, який тривав сім років. У серпні 2018 року ОСОБА_6 приїхав до міста Харкова та оскільки не міг залишитись у неї переночувати в ніч з 22 на 23 серпня 2018 року залишився ночувати у ОСОБА_8 . Вона не може сказати скільки часу він провів у ОСОБА_8 . З ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вона перебувала у дружніх стосунках. Від ОСОБА_7 їй відомо, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 були конфлікти, а також ОСОБА_8 24 серпня 2018 року викликала поліцію, оскільки ОСОБА_6 поводив себе агресивно. Також, пояснювала, що ОСОБА_6 коли вживає алкогольні напої та перебуває у стані алкогольного сп`яніння стає надто агресивним;

-даними протоколу огляду місця події від 01.09.2018 із фототаблицею до нього, яким зафіксовано, що в квартирі АДРЕСА_3 ОСОБА_8 були нанесені тілесні ушкодження (т. 2 а.с. 75-84);

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 03.09.2018 за участю потерпілої ОСОБА_7 , відповідно до якого потерпіла ОСОБА_7 вказала та повідомила обставини скоєння ОСОБА_6 кримінального правопорушення (злочину) відносно ОСОБА_8 (т. 2 а.с. 88-90);

-даними протоколу огляду предметів від 18.10.2018, а саме звукозапису виклику бригади швидкої допомоги ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 (т. 2 а.с. 96);

-даними висновку експерта № 12-17/306-А/18 від 20.09.2018 відповідно до якого у зв`язку з подіями 26.08.18 у ОСОБА_8 мали місце ушкодження голови, у вигляді важкої черепно-мозкової травми: забій головного мозку, внутрішньочерепові та внутрішньомозкові крововиливи, крововиливи по внутрішній поверхні в тім`яно-потиличній області, садно та синець обличчя, садно голови, тулуба, у вигляді закритої травми грудної клітини - переломи ребер зправа, кінцівок, у вигляді множинних синців верхніх та нижніх кінцівок. Причиною смерті ОСОБА_16 яка настала у 2-му нейрохірургічному відділенні КНП «ХМКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР 31.08.18 о 16:25, з`явилася важка черепно-мозкова травма та її ускладнення - набряк-дислокація стовбуру головного мозку. Наявні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів. Стосовно живої людини ушкодження, які мали місце у ОСОБА_8 , у своїй сукупності, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя. Між ушкодженнями, які мали місце у ОСОБА_8 та настанням її смерті вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок. На момент шпиталізації проба «Алкотест» у ОСОБА_8 , позитивна (т. 2 а.с. 105-107);

-даними висновку експерта № 14/1993-Дм/18 від 11.10.2018, відповідно до якого кров від трупу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А. Кров ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить до групи АВ. На штанах, вилучених 01.09.2018 в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , знайдена кров людини групи В з ізогемаглютиніном анти-А, походження якої від потерпілої ОСОБА_8 не виключається, натомість від ОСОБА_6 ця кров виникнути не могла (т. 2 а.с. 118-119);

-даними висновку експерта № 14/1992-Дм/18 від 14.09.2018, згідно з яким кров ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 належить до групи АВ (т. 2 а.с. 125);

-даними висновку експерта № 1326 від 21.09.2018 із фототаблицею, відповідно до якого в результаті проведеного дослідження п`яти відрізків прозорої липкої стрічки загальними найбільшими розмірами 47x45мм, 47x48мм, 47x34мм, 47x38мм та 47x47мм, вилучених 01.09.2018 в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено, що на їх слідсприймаючих поверхнях відкопійовано п`ять слідів пальців рук. Чотири сліда пальців рук, а саме слід пальця руки найбільшими розмірами 17х20мм, відкопійовано на відрізок прозорої липкої стрічки найбільшими розмірами 47х45мм; слід пальця руки найбільшими розмірами 17x21мм, відкопійований на відрізок прозорої липкої стрічки найбільшими розмірами 47x48мм, слід пальця руки найбільшими розмірами 12x15мм, відкопійований на відрізок прозорої липкої стрічки найбільшими розмірами 47x34мм та слід пальця руки найбільшими розмірами 17x27мм, відкопійований на відрізок прозорої липкої стрічки найбільшими розмірами 47x47мм, придатні для ідентифікації особи. Слід пальця руки найбільшими розмірами 13x25мм, відкопійований на відрізок прозорої липкої стрічки найбільшими розмірами 47x3 8мм, непридатний для ідентифікації особи. Три сліда пальців рук, а саме: слід пальця руки найбільшими розмірами 17x20мм, відкопійований на відрізок прозорої липкої стрічки найбільшими розмірами 47x45мм; слід пальця руки найбільшими розмірами 17x21мм, відкопійований на відрізок прозорої липкої стрічки найбільшими розмірами 47x48мм та слід пальця руки найбільшими розмірами 12x15мм, відкопійований на відрізок прозорої липкої стрічки найбільшими розмірами 47x34мм, залишені не « ОСОБА_17 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , а іншою(-ими) особою(-ами). Слід пальця руки найбільшими розмірами 17x27мм, відкопійований на відрізок прозорої липкої стрічки найбільшими розмірами 47x47мм, залишений великим пальцем лівої руки « ОСОБА_17 », ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 2 а.с. 135-145);

-даними висновку експерта № 15№863-Дм від 17.10.2018 з таблицею, згідно із яким відповідно до «Висновку експерта №1992-ДМ/18» від 14.09.2018, проведеного в відділенні судово-медичної імунології Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи, кров ОСОБА_6 відноситься до групи AB(IV) . Згідно, дослідження зразка слини, він відноситься до категорії невидільників групових антигенів за системою АВО. Згідно «Висновку експерта №1881-ДМ/18» від 17.09.2018р., проведеного в відділенні судово-медичної імунології Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи, кров трупа ОСОБА_8 відноситься до групи В(III) з ізогемаглютиніном анти-А. Встановити категорію видільництва не представилось можливим в зв`язку з відсутністю зразка жовчі. В результаті проведення судово-медичної експертизи трьох недопалків сигарет з білим фільтром марки «Київ», вилучених зі столу та з маленької чашці на столі, в слідах слини виявлен антиген В. Встановити статеву приналежність слідів слини не представилось можливим в зв`язку з відсутністю та малою кількістю ядровмістимих клітин. Таким чином, ці сигарети могла(могли) курити людина(люди) з групою крові В(III) з ізогемаглютиніном анти-А і відноситься до категорії видільників групового антигену за системою АВО, в тому числі і потерпіла ОСОБА_8 , а ОСОБА_6 ці сигарети курити не міг. При досліджені недопалку сигарети марки «Казацька рада» біля вхідної двері зі стільця, в слідах слини, виявлені антигени А та В. При цитологічному досліджені знайдені клітини з жіночою статевою міткою «Х»-хроматин. Таким чином, цю сигарету могла курити жінка з групою крові АВ і відноситься до категорії видільників групових антигенів за системою АВО. Цю сигарету ОСОБА_8 та ОСОБА_6 курити не моли. Проте, якщо сигарета піддавалася палінню двома особами, то не виключається змішання слідів слини: від людини з групою крові А(II) з ізогемаглютиніном анти-В і відноситься до категорії видільників групових антигенів за системою АВО та від людини з групою крові В (III) з ізогемаглютиніном анти-А, і відноситься до категорії видільників групових антигенів за системою АВО, в тому числі і від ОСОБА_8 ; від. людини з групою крові AB(IV) і відноситься до категорії видільників групових антигенів за системою АВО та людини з групою крові В(III)з ізогемаглютиніном анти-А і відноситься до категорії видільників групових антигенів за системою АВО, в тому числі і від ОСОБА_8 , ОСОБА_6 курити цю сигарету не міг; від людини з групою крові AB(IV) і відноситься до категорії видільників групових антигенів за системою АВО та людини з групою крові А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В і відноситься до категорії видільників групових антигенів за системою АВО. ОСОБА_6 та ОСОБА_8 курити не могли (т. 2 а.с. 158-164);

-даними висновку експерта № 15№862-Дм від 16.10.2018 із таблицею, відповідно до якого згідно «Висновку експерта №1992-ДМ/18» від 14.09.2018, проведеного в відділенні судово-медичної імунології Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи, кров громадянина ОСОБА_6 відноситься до групи АВ(IV). Згідно «Висновку експерта ДО1881-ДМ/18» від 17.09.2018р., проведеного в відділенні судово-медичної імунології Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи, кров трупа ОСОБА_8 відноситься до групи В (III) з ізогемаглютиніном анти-А. При проведені судово-медичної експертизи зіскріба з підлоги між тумбочкою телевізора та тумбочкою під вікном за кв. АДРЕСА_3 , встановлено, що сліди являються кров`ю людини, в якій виявлен антиген В. Встановити статеву приналежність слідів крові не представилось можливим в зв`язку з відсутністю клітин крові сліди крові могли походити від людини з групою крові В(III) з анти-А, В тому числі і від потерпілої ОСОБА_8 . Проте, враховуючи групову приналежність крові ОСОБА_6 , сліди крові від нього походити не могли (т. 2 а.с. 171-176);

-даними висновку судово-психіатричного експерта № 743 від 08.10.2018, згідно з яким ОСОБА_6 на теперішній час страждає на хронічні психічні захворювання у формі дисоціального розладу особистості та синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю, а також виявляє симуляцію психічного захворювання. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_6 перебував у стані вищевказаних хронічних психічних захворювань, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_6 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т. 2 а.с. 192-199);

-даними висновку експерта № 12-23/28/306-А/18 від 06.11.2018, відповідно до якого у зв`язку з подіями 26.08.2018 року у ОСОБА_8 мали місце наступні ушкодження - важка черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку, внутрішньочерепових та внутрішньомозкових крововиливів, кровонапливу по внутрішній поверхні в тім`яно-потиличній області, садно та синець обличчя, садно голови; закрита травма грудної клітини- переломі ребер зправа; множенні синці верхніх та нижніх кінцівок, ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів. Важка черепно-мозкова травму утворилася, навирогіднише, при падінні ОСОБА_8 навзнак на розповсюджену поверхню з прискоренням. Закрита травма грудної клітини та множенні синці верхніх та нижніх кінцівок утворилися від дії тупих твердих предметі з обмеженою поверхнею. Механізм утворення тілесних ушкоджень, які мали місце у ОСОБА_8 , в цілому не суперечить засобу їх спричинення, на який вказує ОСОБА_7 , яка була визнана потерпілою, у ході проведення слідчого експерименту (т. 2 а.с. 204-206);

-даними висновку експерта № 10-14/13/306-А/18 від 17.09.2020, згідно із якого на підставі судово-медичних даних, отриманих при судово-медичній експертизі трупу громадянки ОСОБА_8 , 1959 року народження, лабораторних експертиз, відомостей з наданої медичної документації, протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_7 , та у відповідь на поставлені питання приходимо до висновку, що при дослідженні протокольної частини «Висновку експерта» № 12-17/306-А/18 від 05.09.2018р. судово-медичної експертизи трупу, що проведена судово-медичним експертом ОСОБА_18 , виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді: синця у периорбітальній області ліворуч, садна на голові, крововиливу під тверду мозкову оболонку правої півкулі головного мозку; закрита тупа травма грудної клітини у вигляді прямих переломів 4, 6, 7 ребер праворуч по передньо-пахвовій лінії; синців на верхніх та лівій нижній кінцівках. Наряду з цим, при судово-медичній експертизі трупу встановлено наявність наслідків оперативного втручання у вигляді ушитої рани на волосистій частині голови, в тім`яно- скроневій області праворуч, «післяопераційне вікно» склепіння черепу правої тім`яно- скроневої області. Як йдеться в наданій медичній карті № 121777 стаціонарного хворого 2-го відділення нейрохірургії МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова, ОСОБА_8 знаходилася на стаціонарному лікуванні з 26.08.2018 по 31.08.2018 з діагнозом: «ЗЧМТ. Ушиб головного мозга. Субдуральная гематома справа». 27.08.2018 хворій було проведено операцію: «КИТЧ правой височно-теменной области, удаление субдуральной гематомы справа». Враховуючи вище описане, приймаючи до уваги результати лабораторних експертиз, приходимо до висновку, що причиню смерті постраждалої стала закрита черепно-мозкова травма з внутрішньочерепними крововиливами, з подальшим розвитком набряку-набухання головного мозку, що і стало безпосередньою причиною смерті. Вище описана черепно-мозкова травма утворилась за життя, внаслідок ударної дії тупим предметом (предметами), чи взаємодії з таким (такими), індивідуальні особливості поверхні котрого що травмує в ушкодженнях не відобразились, і яка, згідно п. 4.8 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень носять ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя (згідно п.2.1.1.а., п.2.1.2., П.2.1.З.Г. "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень" затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995г.). Можливість утворення даної травми як від безпосередньої ударної дії тупими предметами (предметом), так й від «падіння зі стільця на підлогу з попередньо набутим прискоренням» не виключається. Закрита тупа травма грудної клітини утворилася від дії тупого предмету (предметів), що не відобразив в ушкодженнях індивідуальних особливостей своєї поверхні що травмує, вплину на настання смерті не мала, та згідно п. 4.8 правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень носить ознаки тілесного ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я (згідно п.2.2.1.а., п.2.2.1.6., П.2.2.1.В., п.2.2.2. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995г.). Вірогідність утворення даної травми внаслідок проведення реанімаційних заходів виключається. Синці на верхніх та лівій нижній кінцівках утворилися від дії тупих предметів, що не відобразили в ушкодженнях індивідуальних особливостей своєї поверхні що травмує, вплину на настання смерті не мали, та згідно п.4.8 правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень носять ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров`я (згідно п.1.5.2., п.2.3.2.6., п.2.3.5. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995г.), (т. 6 а.с. 6-9);

Виходячи з викладеного, суд вважає безпідставними твердження ОСОБА_6 в частині того, що ОСОБА_8 не могла померти від того, що він наніс їй лише один удар, оскільки судом, під час судового засідання, були дослідженні докази та встановлено, шо ОСОБА_6 умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій із силою завдав ОСОБА_8 декілька ударів у голову, тобто в життєво важливий орган, від отриманих ударів остання падала на підлогу з попередньо набутим прискоренням.

Проведеними судово-медичними експертизами підтверджено, що механізм утворення тілесних ушкоджень, які мали місце у ОСОБА_8 , в цілому не суперечить способу їх спричинення, на який вказує потерпіла ОСОБА_7 , а саме нанесенню ударів руками і ногами в область голови та тулубу ОСОБА_8 .

Причиною смерті ОСОБА_8 стала закрита черепно-мозкова травма з внутрішньочерепними крововиливами, з подальшим розвитком набряку-набухання головного мозку, що і стало безпосередньою причиною смерті. Вище описана черепно-мозкова травма утворилась за життя, внаслідок ударної дії тупим предметом (предметами), чи взаємодії з таким (такими). Можливість утворення даної травми як від безпосередньої ударної дії тупими предметами (предметом), так й від «падіння зі стільця на підлогу з попередньо набутим прискоренням» не виключається.

Наведені обставини в сукупності з даними про локалізацію і характер утворення тілесних ушкоджень свідчать про те, що ОСОБА_6 , умисно завдаючи без будь-якого попередження сильних ударів в голову потерпілої, яка цього не очікувала і не спроможна була захищатися, не передбачив, але свідомо припускав такі можливі наслідки, як різке падіння потерпілої й удар об тверду поверхню (підлогу), від чого її здоров`ю буде спричинено шкоду.

Відповідно до усталеної судової практики у випадках, коли винний діє із невизначеним умислом (прямим або непрямим), він має відповідати за той результат (шкоду), який фактично було заподіяно.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 711/2233/18 від 11 травня 2021 року.

Отже, невизнання ОСОБА_6 своєї винуватості у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині), суд розцінює, як спосіб захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене, оскільки його вина повністю знайшла своє підтвердження в ході досліджених у судовому засіданні доказів, а вищевказані докази не лише не спростовують, а підтверджують винність ОСОБА_6 у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині).

Враховуючи викладене, проаналізувавши вищевказані докази в їх сукупності, суд вважає, що дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 2 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_6 скоїв тяжкий злочин, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога, у лікаря психіатра не перебуває, працює.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 відсутні.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_6 є вчинення кримінального правопорушення (злочину) щодо особи похилого віку та вчинення кримінального правопорушення (злочину) особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

За таких обставин, для досягнення мети покарання визначеної ст. 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки саме така міра покарання буде необхідною та достатньою для його виправлення, а також попередження вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Строк покарання ОСОБА_6 обчислювати з 05 вересня 2018 року.

Відповідно до ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання, строк попереднього ув`язнення з 05 вересня 2018 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Підстави для застосування спеціальної конфіскації, передбаченої ст. ст. 96-1, 96-2 КК України відсутні.

Вирішуючи цивільний позов прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Харківської міської ради про стягнення з ОСОБА_6 на користь держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги імені професора О.І. Мещанінова» Харківської міської ради витрат на лікування ОСОБА_8 у сумі 2720,03 грн, суд приходить наступного.

Частина 1 ст. 128 КПК України закріплює, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Цивільний позов може бути поданий прокурором у випадках, встановлених законом, також в інтересах громадян, які через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права.

Згідно з ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_6 витрат на лікування ОСОБА_8 у сумі 2720,03 грн підлягає задоволенню у повному обсязі.

Крім того, вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди у сумі 30000,00 грн, суд приходить наступного.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику у справах про відшкодування моральної(немайнової шкоди від 31 березня 1995 року № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішенням, діями чи бездіяльність відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 ст. 1167 ЦК України.

Отже, саме ОСОБА_6 повинен відповідати за завдану моральну шкоду.

Судом встановлено та доведено у повному обсязі зібраними у кримінальному проваджені доказами вину ОСОБА_6 у скоєному кримінальному правопорушенні і між його неправомірними діями та наслідками встановлений причинний зв`язок, а тому з нього на користь ОСОБА_7 слід стягнути моральну шкоду. Виходячи з принципів виваженості, розумності та справедливості, врахувавши всі моральні страждання, які перенесла потерпіла, порушення її нормальних життєвих зв`язків, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого моральну шкоду у розмірі 30000,00 грн.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.09.2018 на вилучене 01.09.2018 за адресою: АДРЕСА_2 майно, а саме на п`ять слідів пальців рук на п`яти відрізках липкої стрічки, штани сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору на них, які належать ОСОБА_8 , п`ять недопалків від цигарок, пенсійне посвідчення ОСОБА_8 , зіскоб речовини бурого кольору з підлоги кімнати зняти.

Питання про процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст. 122, 124 КПК України, які передбачають, що у випадку винесення обвинувального вироку суд стягує на користь держави документально підтверджені витрати про притягненню експерта. Згідно довідок № 1326 від 21.09.2018 про витрати на проведення експертизи, дані витрати становлять 1716,00 грн, які повинні бути стягнуті на користь держави.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Строк покарання ОСОБА_6 обчислювати з 05 вересня 2018 року.

Відповідно до ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання, строк попереднього ув`язнення з 05 вересня 2018 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у сумі 1716,00 грн (одна тисяча сімсот шістнадцять грн. 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Харківської міської ради витрати на лікування ОСОБА_8 у розмірі 2720,03 грн (дві тисячі сімсот двадцять грн. 03 коп.).

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду у розмірі 30000,00 грн (тридцять тисяч грн. 00 коп.).

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.09.2018 на вилучене 01.09.2018 за адресою: АДРЕСА_2 майно, а саме на п`ять слідів пальців рук на п`яти відрізках липкої стрічки, штани сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору на них, які належать ОСОБА_8 , п`ять недопалків від цигарок, пенсійне посвідчення ОСОБА_8 , зіскоб речовини бурого кольору з підлоги кімнати зняти.

Речові докази: диск DVD-R зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Речові докази: п`ять слідів пальців рук на п`яти відрізках липкої стрічки, штани сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору на них, які належать ОСОБА_8 , п`ять недопалків від цигарок, пенсійне посвідчення ОСОБА_8 , зіскоб речовини бурого кольору з підлоги кімнати, які відповідно до квитанції № 00795 від 22.11.2018 зберігаються в камері схову Відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківські області знищити.

Вирок може бути оскаржений до Харківського Апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Засудженій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя - ОСОБА_1