Справа № 950/168/23
Провадження № 1-кп/950/97/23
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2023 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Лебедині кримінальне провадження № 0000293, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.12.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженець с. Алексино, Тростянецького району, Сумської області; громадянин України; освіта середня; не одружений; фактично проживає: АДРЕСА_1 ; не працює) раніше судимий:

вироком Харківського районного суду від 22.02.2019 за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, звільнений 12.11.2019 по відбуттю міри покарання;

вироком Охтирського міськрайонного суду від 13.01.2021 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 4 місяці, звільнений 30.07.2021 по відбуттю міри покарання;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 на усій території України оголошено воєнний стан (Указ затверджено Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, та від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 року № 2212-ІХ).

Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 (затверджено Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ) строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 (затверджено Законом України від 15.08.2022 № 2500-ІХ) строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

У листопаді 2022 року обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи біля господарства, що розташоване по вул. Селищанській, 1/2 в м. Лебедині, помітив велосипед марки «АІСТ». В цей час у нього виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів та метою власного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_3 викрав належний ОСОБА_5 велосипед марки «АІСТ», вартістю відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-22/14637 від 15.12.2022, 1533,00 грн. Викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 1533,00 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину визнав повністю та суду пояснив, що в листопаді 2022 року (точної дати не пам`ятає) приїхав до м. Лебедина щоб навідати могилу своєї сестри. Далі пішов у будинок, де колись жила сестра, але там нікого не було. Потім пішов далі та повернув на вулицю Селищанську. В одному дворі помітив велосипед, який вирішив узяти щоб доїхати до с. Боромля, Тростянецького району. Він підійшов до двору, відкрив хвіртку, зайшов у двір, вивів велосипед на вулицю сів на нього та поїхав. У скоєному щиро розкаявся, оскільки не мав іншого виходу, був у скрутному становищі, був мокрий, боявся не замерзнути в холодну пору. Просив суворо не карати, призначити покарання менше меншого.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, 24.01.2023 до суду подав заяву в якій справу просив розглядати без його участі, претензій до обвинуваченого не має, просив призначити останньому найм`якіше покарання.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті у повному обсязі, приймаючи до уваги, що прокурор, обвинувачений та потерпілий не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

За встановлених обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) кваліфікуючими ознаками якої є вчинена повторно та в умовах воєнного стану, з проникненням у інше сховище, та його дії кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_3 вину визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся, сприяв розкриттю кримінального правопорушення, відшкодував потерпілому заподіяну шкоду ці обставини, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає такими, що пом`якшують його покарання. Обставини, визначені у ст. 67 КК України, які обтяжують покарання відсутні.

При призначенні обвинуваченому покарання, на підставі ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, є тяжким злочином.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він офіційно не працює, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд виходить із тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, розміру завданих збитків, форми вини, обставин, які пом`якшують покарання. Також суд враховує позицію потерпілого, який просив призначити найм`якіше покарання, завдання йому незначних збитків, які усунуті в тому числі шляхом повернення викраденого майна.

Вирішуючи питання про призначення покарання за ч. 4 ст. 185 КК України суд зазначає, що санкція вказаної статті передбачає один вид покарання позбавлення волі. Однак за встановлених обставин, особи винного, вартості викраденого, умов які сприяли викраденню велосипеда, суд вважає таке покарання суворим. Суд вважає, що у своїй сукупності наведені вище обставини істотно знижують тяжкість вчиненого кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України із урахуванням ч. 1 ст. 69 КК України, перейшовши до іншого більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції статті, а саме арешту.

На переконання суду, саме таке покарання відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності. Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки та пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Запобіжний захід до обвинуваченого в межах даного кримінального провадження не застосувався. Суд не вбачає необхідності вирішувати питання щодо обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, оскільки на момент ухвалення рішення по даній справі останній утримується в умовах ДУ «Сумський слідчий ізолятор» на підставі ухвали слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14.12.2022, постановленої в іншому кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, розмір яких згідно з довідками Сумського НДЕКЦ складає 566,34 грн.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді арешту на строк 5 (п`ять) місяців.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід до ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не застосовувати.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 566,34 грн.

Речовий доказ - велосипед марки «АІСТ» з чоловічою рамою, темно-зеленого кольору, який знаходиться у потерпілого ОСОБА_5 вважати повернутим власнику.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Вадим КОСОЛАП