Справа № 481/471/23
Провадж.№ 1-кс/481/308/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2023 року Слідчий суддя Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Казанківського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Буг, Миколаївської області, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, не працюючого, не одруженого, в силу ст.89 КК України такого, що не має судимості, зареєстроване місце проживання якого АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28.02.2023 року до Новобузького районного суду Миколаївської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Казанківського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000123 від 26.02.2023 року.

Клопотання обгрунтоване тим, що ОСОБА_4 підозрюється в тому, що 26.02.2023 року близько 03.00 год., точного часу в ході досудового розслідування встановити не вдалось, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала в гостях в компанії своїх знайомих за адресою: АДРЕСА_3 , де також знаходився ОСОБА_4 . В цей час у останнього виник злочинний умисел на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних з вагінальним поникненням в тіло ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, 26.03.2023 року близько 03.05 год., ОСОБА_4 перебуваючи разом з ОСОБА_7 на подвір`ї домоволодіння по АДРЕСА_3 , запропонував останній зайти до приміщення літньої кухні, що розташована на території даного подвір`я, не пояснивши для чого саме, на що ОСОБА_7 погодилася. Після цього, перебуваючи в даній літній кухні, ОСОБА_4 застосовуючи фізичне насильство, штовхнув руками ОСОБА_7 на диван та зняв з себе штани і нижню білизну (труси). Після цього, ОСОБА_4 сів на ОСОБА_7 , яка знаходилася в положенні лежачі на спині та кликала на допомогу і просила ОСОБА_4 відпустити її, в результаті чого ОСОБА_4 однією рукою закрив рот ОСОБА_7 , щоб вона перестала кричати. Після цього, ОСОБА_4 стягнув рукою з ОСОБА_7 штани і нижню білизну (труси). В подальшому, ОСОБА_4 ліг на ОСОБА_7 та використовуючи фізичну силу подолав її опір, тобто обмежив ОСОБА_7 в рухах, та здійснив статевий акт з нею природнім способом, ігноруючи її вимогу припинити чинити дані дії. Під час статевого акту ОСОБА_7 намагалася вирватися з рук ОСОБА_4 , але останній застосовуючи фізичне насильство, тримав її руками за тіло та продовжував здійснювати з нею статевий акт впродовж близько 5 хвилин. Після цього, ОСОБА_4 почувши стукіт у вхідні двері літньої кухні, припинив здійснювати статевий акт з ОСОБА_7 , таким чином остання звільнилась від фізичного натиску ОСОБА_4 та покинула приміщення літньої кухні.

З долучених до клопотання доказів вбачається, що 26.02.2023 року відомості за вказаним фактом внесено до ЄРДР та зареєстровано кримінальне провадження за №0000123 з правовою кваліфікацією ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

27.02.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

26.02.2022 року о 15 годині 35 хвилин ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтована слідчим наявністю ризиків, передбачених п.1, п.3 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, те, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, який є особливо тяжким злочином, тому може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім цього, ОСОБА_4 не працює, не одружений та не має міцних соціальних зв`язків, що свідчить про те, що останній може безперешкодно покинути місце свого проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та в подальшому від суду. Також, підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілу та свідків у вказаному кримінальному провадженні, шляхом умовлянь, погроз, підкупу або в інший спосіб схилити їх до зміни показань на свою користь, чим перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні чи взагалі схиляти від відмови давати свідчення або дачі неправдивих показів, як і таких, які його виправдовують, тощо. Підставою вважати цей ризик реальним є те, що потерпіла ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_4 проживають в одному населеному пункті та підозрюваний ОСОБА_4 після згвалтування ОСОБА_7 забрав її мобільний телефон та говорив, щоб вона не повідомляла про дану подію до органів поліції, погрожуючи останній. Також ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки будучи раніше судимим, вчинив новий злочин.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 з посиланням на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, а також на наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.1, п.3 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, просив задовольнити клопотання слідчого.

Підозрюваний ОСОБА_4 пояснив, що намірів переховуватися від органів досудового розслідування та вчиняти тиск на свідків він не має, оскільки усвідомлює наслідки таких дій і не бажає погіршувати своє становище, вважає, що ініційований щодо нього слідчим запобіжний захід у виді тримання під вартою, є занадто суворим, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.

Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_5 , проти задоволення клопотання прокурора заперечував, обґрунтувавши його тим, що прокурором не підтверджено жодним доказом існування ризиків, на які він посилається, просив застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши доводи прокурора ОСОБА_3 , пояснення підозрюваного ОСОБА_4 і його захисника ОСОБА_5 та перевіривши матеріали кримінального провадження, прихожу такого висновку.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, серед іншого, запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема передбачені ст.178 КПК України (вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки).

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст.194 КПК України).

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п.4 ч. 2 ст.183 КПК України).

Згідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених в клопотанні.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, доведено наданими слідчим доказами кримінального провадження (витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000123 від 26.02.2023 року, рапортом чергового ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 від 26.02.2023 року, заявою ОСОБА_9 , заявою ОСОБА_10 від 26.02.2023 року, протоколом огляду місця події від 26.02.2023 року, протокол допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 від 26.02.2023 року, довідкою чергового лікаря акушера-генеколога ОСОБА_11 від 26.02.2023 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 26.07.2023 року, письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 26.02.2023 року, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_4 від 26.02.2023 року, повідомленням про підозру від 27.02.2023 року, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 27.02.2023 року).

При цьому, на думку слідчого судді, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п.1, п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, з пояснень прокурора та залучених письмових доказів, а саме протоколу допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 від 26.02.2023 року, що підозрюваний ОСОБА_4 проживає в одному населеному пункті з потерпілою ОСОБА_7 та свідками, може спричинити ризик їх подальшого спілкування, у ході якого ОСОБА_4 , з метою уникнути відповідальності, може впливати на потерпілу та свідків.

Крім того, відсутність міцних соціальних зв`язків та місця роботи, вказує на наявність ризику можливого ухилення підозрюваного ОСОБА_4 від досудового розслідування та суду, оскільки покарання за злочин у вчиненні якого він підозрюється, передбачає позбавлення волі на строк до дванадцяти років, а він як особа, яка раніше судима, про що свідчить довідка № 2-27022023/48019 від 27.02.2023 року, обізнаний про санкцію цієї статті.

Встановлені в судовому засіданні факти та обставини приводять до висновку про наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування, незаконного впливу на потерпілого та свідків.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України на думку слідчого судді прокурором не доведений, оскільки підозрюваний , хоча раніше був судимий, але ця судимість на теперішній час погашена, а тому не можна стверджувати , що такий ризик існує.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого насильницького злочину, враховуючи обґрунтованість пред`явленої підозри, особу підозрюваного, його вік, сімейний та майновий стан, відсутність законних джерел для існування, відсутність соматичних захворювань та психічних розладів, беручи до уваги його психологічні особливості, відсутність занять, слідчий суддя вважає, що запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам можливо лише шляхом застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який встановлюється строком на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, не забезпечать належної поведінки підозрюваного в ході досудового розслідування та не зможуть запобігти настанню вище перерахованих ризиків.

Слідчий суддя, відповідно до вимог п.2 ч.4 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, вважає безпідставним визначення розміру застави у кримінальному провадженні, оскільки злочин, у якому підозрюється ОСОБА_4 , вчинений із застосуванням насильства.

З урахуванням вищевикладеного клопотання слідчого необхідно задовольнити.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 196, 197, 205, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Казанківського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на шістдесят днів, починаючи з моменту його затримання, тобто з 26 лютого 2023 року 15:35 до 26 квітня 2023 року 15:35 включно, з утриманням його в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному ОСОБА_4 та надати для виконання начальнику ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області та прокурору.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали - шістдесят днів.

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Відповідно до вимог ч.2 ст.376 КПК України повний текст ухвали проголошений о 09:00 год. 03.03.2023 р. в залі судових засідань в приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1