справа № 165/2613/17
провадження №1-в/165/97/22
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
29 грудня 2022 року м. Нововолинськ
Нововолинський міський суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську подання старшого інспектора Володимирського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області ОСОБА_4 про звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання в зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Нововолинського міського суду Волинської області від 29.03.2018,
Старший інспектор Володимирського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області ОСОБА_4 звернувся до суду з поданням про звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання в зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Нововолинського міського суду Волинської області від 29.03.2018. В обгрунтування подання вказує на те, що вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 29.03.2018 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, і призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн.
Вирок суду набрав законної сили 03.05.2018, а строк його виконання у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, сплив через два роки, а саме 03.05.2020. Вказує, що станом на 17.10.2022 уповноважений орган з питань пробації не отримував від засудженого ОСОБА_5 документ про сплату штрафу, сума несплаченого штрафу становить 1700 грн. Перебіг давності виконання вироку Нововолинського міського суду Волинської області від 29.03.2018 не зупинявся. Просить звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання у вигляді штрафу у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Нововолинського міського суду Волинської області від 29.03.2018, який набрав законної сили 03.05.2018.

Представник пробації в судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд справи без його участі, подання підтримує.

У судове засідання засуджений не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Вивчивши подання, врахуваши думку прокурора, який не заперечував проти задоволення подання представника органу пробації, суд дійшов до висновку, що подання про звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання в зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Нововолинського міського суду Волинської області від 29.03.2018 підлягає до задоволення виходячи з такого.

Встановлено, що вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 29.03.2018 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, і призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн (а.с.6). Вирок вступив в законну силу 03.05.2018. Після набрання вироком законної сили засуджений штраф не сплатив.

Кримінальне законодавство встановлює правило, згідно з яким звільненню від відбування покарання підлягають особи, відносно яких строки давності виконання обвинувального вироку закінчилися. Під давністю виконання обвинувального вироку розуміється сплив встановлених у законі строків з дня набрання чинності обвинувальним вироком, що виключає виконання призначеного судом покарання. Нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку передбачено ст. 80 КК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Строки давності щодо додаткових покарань визначаються основним покаранням, призначеним за вироком суду.

Отже, строк давності виконання обвинувального вироку починає спливати з моменту набрання вироком законної сили і триває весь час, доки вирок не виконується з причин, не пов`язаних з ухиленням особи від його виконання.

Статтею 53 КК України передбачено поняття штрафу та підстави його заміни на інший вид покарання, стаття 389 КК України передбає наслідки ухилення від виконання покарання у виді штрафу.

Проте, ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми. Ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку встановлюється за чітко регламентованою законодавством процедурою, та вирішується виключно судом, оскільки ухилення від відбування покарання у виді штрафу, відповідно до ч. 1 ст. 389 КК України, є злочином. Отже, особа, визнається такою, що ухиляється від відбування покарання лише за наявності обвинувального вироку. Під ухиленням від відбування покарання розуміють умисні дія або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання.

У той же час, відомостей щодо притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 КК України (ухилення від відбування покарання у виді штрафу), матеріали провадження не містять.

Ухиленням від відбування покарання є дії засудженого, спрямовані на те, щоб уникнути приведення обвинувального вироку у виконання, зокрема виїзд з місця проживання, перехід на нелегальне становище, приховання доходів тощо. А за змістом ст.389 КК України ухилення від виконання покарання у виді штрафу супроводжується прямим умислом, утворює склад злочину та тягне кримінальну відповідальність. Сюди не відносяться випадки, коли вирок не був виконаний з незалежних від засудженого причин (неналежне виконання своїх обов`язків працівниками державних органів, зміна чинного законодавства щодо визначення компетентних органів, які повинні виконувати покарання тощо).

Суду не надано доказів того, що компетентними органами по виконанню покарання у виді штрафу вживалися заходи щодо з`ясування підстав, з яких засуджений не сплачував штраф. Сама по собі несплата штрафу не свідчить про ухилення від виконання вироку, достовірних доказів того, що ОСОБА_5 ухилявся від сплати штрафу суду не надано. А тому підстав для зупинення перебігу давності виконання обвинувального вироку стосовно ОСОБА_5 у зв`язку з ухиленням засудженого від відбування покарання не було.

Відповідно до ч.4 ст. 80 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Вбачається, що вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 29.03.2018 ОСОБА_5 був засуджений за ч.2 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 1700 грн. Штраф ним не було сплачено. Кримінальне правопорушення, за яке ОСОБА_5 був засуджений цим вироком, вчинено 28.05.2017. Таким чином, строк давності виконання вищевказаного вироку суду від 29.03.2018 почав обчислюватися з 03.05.2018 і закінчився 03.05.2020.

Існування в КК України звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків виконання покарання за вироком суду обумовлюється недоцільністю виконання обвинувального вироку, оскільки після спливу вказаних строків його виконання не може мати належного карального і превентивного впливу. Загальними умовами, за яких особа, крім тих, що засуджені за злочини, передбачені ст. ст. 437-439 і ч. 1 ст. 442 КК України, або за інші злочини до довічного позбавлення волі, звільняється від відбування покарання відповідно до ст. 80 КК України, є: 1) закінчення зазначених у ч. ч. 1 і 3 ст. 80 КК України строків; 2) невчинення протягом цих строків нового середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину; 3) неухилення засудженого від відбування покарання.

Таким чином, судом було встановлено, що з 03.05.2018 року (день набрання вироком законної сили) вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 29.03.2018 стосовно ОСОБА_5 , яким його було засуджено до штрафу, не було виконано, зокрема вирок не був виконаний протягом двох років, факт ухилення засудженого від відбування покарання у вигляді штрафу не був встановлений, дані про вчинення нового злочину відсутні. Зазначене свідчить про наявність законних підстав для задоволення подання органу, що відає відбуванням покарання, у зв`язку з чим ОСОБА_5 підлягає звільненню від відбування покарання у виді штрафу у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Керуючисьст.53,80 КК України, ст.537,539 КПК України, суд

ухвалив:

Подання старшого інспектора Володимирського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області ОСОБА_4 про звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання в зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Нововолинського міського суду Волинської області від 29.03.2018 - задовольнити.

ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 29.03.2018, у вигляді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Нововолинський міський суд Волинської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий підпис ОСОБА_6