Cправа № 127/4565/23
Провадження № 1-кс/127/1856/23
У Х В А Л А

Іменем України

21 лютого 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що слідчими четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, за процесуального керівництва Вінницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000036 від 18.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що військовослужбовець Національної гвардії України військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , біля гаражного кооперативу, по вул. Гагаріна, 6, в смт. Сутиски, 17.02.2023 кинув невстановлений предмет, який вибухнув, унаслідок чого ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді уламкового поранення нижньої лівої гомілки.

17.02.2023 проведено огляд місця події, під час якого виявлено та вилучено: металеву дужку зеленого кольору з маркуванням «HGRZ DM82A3 LOS DNMO5D0015» та металеве кільце зі шпилькою, що поміщено до спец. пакету «Національна поліція України WAR1242613»; тверді частинки невідомого походження, що поміщено до спец. пакету «Національна поліція України WAR1242614»; та 2 змиви з отворів стіни гаража зі сторони вирви, що поміщено до 2 паперових конвертів коричневого кольору.

В подальшому, 18.02.2023 у кримінальному провадженні зазначене вилучене майно визнано речовими доказами.

Вказані речі мають істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містять відомості щодо обставин злочину та можуть бути використані під час проведення судових експертиз, інших слідчих дій для з`ясування дійсних обставин події.

На підставі викладеного слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, та просив його задовольнити.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, однак 21.02.2023 звернулась до суду із заявою про розгляд клопотання у її відсутність, у якій також зазначила, що вказане клопотання підтримує в повному обсязі.

Власник вилученого майна в судове засідання також не з`явився, однак як зазначено у заяві слідчого ОСОБА_3 про дату, час та місце розгляду клопотання власник майна повідомлявся слідчим належним чином.

Суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу відповідно до вимог частини першої статті 172 КПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною першою статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що слідчими четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, за процесуального керівництва Вінницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000036 від 18.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що військовослужбовець Національної гвардії України військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 біля гаражного кооперативу по АДРЕСА_1 , 17.02.2023 кинув невстановлений предмет, який вибухнув, унаслідок чого ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді уламкового поранення нижньої лівої гомілки.

17.02.2023 проведено огляд місця події, під час якого виявлено та вилучено: металеву дужку зеленого кольору з маркуванням «HGRZ DM82A3 LOS DNMO5D0015» та металеве кільце зі шпилькою, що поміщено до спец. пакету «Національна поліція України WAR1242613»; тверді частинки невідомого походження, що поміщено до спец. пакету «Національна поліція України WAR1242614»; та 2 змиви з отворів стіни гаража зі сторони вирви, що поміщено до 2 паперових конвертів коричневого кольору.

Наведені обставини підтверджуються витягом з ЄРДР №0000036 від 18.02.2023, протоколом огляду від 17.02.2023, поясненням від 17.02.2023.

Постановою слідчого від 18.02.2023 тимчасово вилучене майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Наведене свідчить про те, що вищевказане майно, яке було вилучене під час огляду місця події є тимчасовим вилученим майном та відповідно до статті 98 КПК України має значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на дане майно слід накласти арешт.

Таким чином, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на вищевказане майно, підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке виявлене та вилучене під час огляду місця події 17.02.2023, а саме на: -

- металеву дужку зеленого кольору з маркуванням «HGRZ DM82A3 LOS DNMO5D0015» та металеве кільце зі шпилькою, що поміщено до спец. пакету «Національна поліція України WAR1242613»;

- тверді частинки невідомого походження, що поміщено до спец.пакету «Національна поліція України WAR1242614»;

- 2 змиви з отворів стіни гаража зі сторони вирви, що поміщено до 2 паперових конвертів коричневого кольору.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_3 .

Зобов`язати слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя