ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 521/12324/18

провадження № 51-5817км21

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 29 жовтня 2021 року про повернення апеляційної скарги ОСОБА_8 № 21.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

ОСОБА_9 , котрий є громадянином Туреччини, подав до Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу № 21 в якій державною мовою назвав суд, до якого вона подається, указав свою особу та зазначив, що оскаржуваним судовим рішенням є ухвала Малиновського районного суду м. Одеси про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (без зазначення дати постановлення). Інший текст скарги викладений іноземною мовою.

Одеський апеляційний суд ухвалою від 29 жовтня 2021 року повернув апеляційну скаргу ОСОБА_8 № 21 особі, яка її подала.

Постановляючи таке рішення, апеляційний суд вказав, що апеляційна скарга має бути викладена державною (українською) мовою, що дає суду змогу перевірити її відповідність пунктам 3 - 6 ч. 2 ст. 396 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК). Одночасно апеляційна скарга підлягає поверненню, оскільки нормами КПК невизначено можливості залишення без руху апеляційних скарг, поданих у порядку статей 422, 422-1 КПК без додержання вимог, передбачених ст. 396 цього Кодексу.

Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та призначити новий розгляд у цьому суді. Заявлені вимоги захисник мотивує тим, що ст. 396 КПК не визначено обов`язку викладення апеляційної скарги українською мовою, а ч. 3 ст. 399 КПК не передбачено повернення скарги через недотримання такої вимоги. На переконання захисника, вирішуючи питання щодо прийняття апеляційної скарги, складеної іноземною мовою, суд має керуватися загальними засадами кримінального провадження, визначеними положеннями ст. 7 КПК і ч. 3 ст. 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, за змістом яких суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють. Тому, оскільки рідною мовою ОСОБА_8 є турецька, то захисник вважає, що обвинувачений згідно з частинами 3, 4 ст. 29, п. 18 ч. 3 ст. 42 КПК правомірно подав апеляційну скаргу, виклавши її саме цією мовою, а суд мав можливість викликати залучених у провадженні перекладачів, перекласти подану скаргу та оцінити її зміст щодо відповідності вимогам ст. 396 КПК. Натомість, повернувши апеляційну скаргу ОСОБА_8 , складену недержавною мовою, на думку захисника, суд порушив принцип доступу до правосуддя, що суперечить положенням ч. 1 ст. 55, п. 8 ст. 129 Конституції України, ст. 7, ч. 6 ст. 9, ст. 24 КПК і позиції, викладеній у постанові Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 10 листопада 2020 року (справа № 487/2655/20, провадження № 51-3015км20). Стверджує, що повертаючи апеляційну скаргу ОСОБА_8 , суд не повинен був ураховувати висновки, викладені в ухвалі судді Верховного Суду від 21 січня 2019 року (провадження № 61-49091ск18), оскільки це судове рішення стосується розгляду цивільної справи і постановлено суддею одноособово, а тому не може вважатися позицією Верховного Суду.

Позиції інших учасників судового провадження

Захисник ОСОБА_6 підтримав касаційну скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 заперечила проти задоволення касаційної скарги.

Мотиви Суду

Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає рішення суду апеляційної інстанції у межах касаційної скарги.

За приписами ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ухвала апеляційного суду про повернення апеляційної скарги ОСОБА_8 відповідає зазначеним вимогам закону.

У цьому провадженні встановлено, що не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_9 , котрий, як він указав, є громадянином Туреччини, подав апеляційну скаргу. У ній він виклав державною мовою вступну частину, а обґрунтування скарги - іноземною мовою.

Апеляційний суд, отримавши цю апеляційну скаргу, постановив ухвалу про повернення апеляційної скарги особі, яка її подала. Мотивами такого рішення було те, що апеляційні скарги мають бути викладені державною (українською) мовою, що дає змогу суду перевірити її на відповідність ст. 396 КПК.

З таким рішенням погоджується і суд касаційної інстанції.

Так, відповідно до висновку, викладеного в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 вересня 2022 року (справа № 521/12324/18, провадження № 51-5817кмо21), апеляційні та касаційні скарги осіб, які мають право на оскарження судових рішень, повинні бути викладені державною мовою.

Це надає суду можливість зрозуміти її зміст, перевірити дотримання особою, яка подає апеляційну скаргу, положень ст. 396 КПК і визначитися щодо прийняття скарги до провадження, а викладення скарги іноземною мовою є перешкодою у виконанні цих обов`язків.

Тому, отримавши апеляційну скаргу ОСОБА_8 , складену недержавною мовою, апеляційний суд дійшов правильного висновку про її невідповідність вимогам ст. 396 КПК.

Водночас не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення посилання апеляційного суду на ухвалу Верховного Суду від 21 січня 2019 року (справа № 61-49091ск18), у якій також йшлося про те, що звертаючись до суду, особи мають подавати документи, складені українською мовою.

При цьому є необґрунтованими доводи захисника про обов`язок апеляційного суду щодо самостійного залучення собі перекладача для перекладу апеляційної скарги, яка надійшла на розгляд і яку викладено іноземною мовою.

Право осіб на користування в судовому процесі рідною мовою або мовою, якою вони володіють, є беззаперечним і воно кореспондує обов`язкуслідчого судді та суду забезпечити реалізацію такого права, у тому числі за необхідності скористатися послугами перекладача в порядку, передбаченому КПК, що визначено у ч. 3 ст. 29 КПК.

Однак відповідно до процесуального законодавства суд позбавлений можливості розглянути питання про участь перекладача у провадженні до відкриття апеляційного провадження або до призначення судового засідання щодо розгляду скарги, яку належить розглядати у порядку статей 422, 422-1 КПК. Одночасно не передбачено залучення перекладача для перекладу саме слідчому судді, суду процесуальних документів, переданих на їх розгляд, складених недержавною мовою.

Попри це, реалізуючи своє право на користування в судовому процесі рідною мовою або мовою, якою володіють, чи на оскарження судових рішень в апеляційній інстанції, обвинувачений, який в установленому законом порядку був забезпечений послугами перекладача, вправі звертатися до нього по допомогу для перекладу документів, що готуються на розгляд суду, за результатами якого може бути розпочато розгляд скарги, у тому числі ухвалено рішення про відкриття апеляційного провадження.

Тобто, якщо учаснику судового провадження, який не володіє мовою судочинства, у встановленому законом порядку вже було призначено захисника та перекладача, то він користується їхніми послугами до закінчення такого провадження чи до вирішення питання про їх заміну.

При цьому з касаційної скарги і пояснень захисника, наданих суду касаційної інстанції, вбачається, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 розглядається судом першої інстанції, тобто він набув статусу обвинуваченого. ОСОБА_9 мав захисників і був забезпечений послугами перекладача. Ці обставини не позбавляли обвинуваченого можливості скласти апеляційну скаргу в перекладі на українську мову, і він мав для цього передбачені законом можливості.

Однак обвинувачений усупереч зазначеним нормам законодавства склав апеляційну скаргу іноземною мовою, у якій українською було викладено лише вступну частину із зазначенням того, що оскаржуваним є рішення суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отримавши таку апеляційну скаргу, суд правильно повернув її ОСОБА_10 з підстав невідповідності вимогам ст. 396 КПК.

Законність повернення апеляційної скарги, крім вищезазначеного, визначається ще й тим, що положеннями ч. 2 ст. 422 та ст. 422-1 КПК не передбачено можливості залишення без руху апеляційних скарг, поданих у порядку статей 422, 422-1 КПК без додержання вимог, передбачених ст. 396 КПК, а тому положення ст. 398, частин 1, 2, п. 1 ч. 3 ст. 399 цього Кодексу не можуть бути застосовані до таких апеляційних скарг.

Водночас викладене не виключає можливості повернення таких апеляційних скарг із підстав, передбачених пунктами 2- 4 ч. 3 ст. 399 КПК, що узгоджується з позиціями об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловленими у справі № 686/24639/17 (провадження № 51-5496кмо18) та справі № 521/12324/18 (провадження № 51-5817кмо21).

Отже, отримавши апеляційну скаргу, складену іноземною мовою, в якій українською було зазначено, що оскаржується судове рішення, яке стосується продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд правильно повернув таку скаргу особі, котра її подала, оскільки системний аналіз положень КПК дає підстави для висновку про неможливість залишення такої скарги без руху.

За наведених обставин апеляційний суд правильно повернув складену іноземною мовою апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У касаційній скарзі не зазначено таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які би були підставою для скасування оскарженого судового рішення.

Ураховуючи зазначене, касаційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Суд

ухвалив:

Ухвалу Одеського апеляційного суду від 29 жовтня 2021 року про повернення апеляційної скарги ОСОБА_8 № 21 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_11 ОСОБА_12