справа № 488/989/22
провадження № 1-кп/488/232/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2022 року Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючої по справі - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження №0000027 від 29.01.2022 р. відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Беркати, м. Нерюнгрі російської федерації, громадянина України, українця, неодруженого, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , орган, що видав 4827 від 03.05.2019 року, раніше судимого:

- 20.05.2010 року Центральним районним судом м.Миколаєва за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у сумі 1020 грн.;

- 23.09.2010 року Корабельним районним судом м.Миколаєва за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання відповідно до ст. 75 КК Країни з іспитовим строком 2 роки;

- 23.11.2010 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, ухвалою Миколаївського обласного суду від 20.11.2011 року вирок змінено, ухвалено вважати засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України вирок від 23.09.2010 року виконувати самостійно;

- 22.06.2011 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 26.12.2011 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 06.03.2012 року вирок змінено, ухвалено вважати засудженим на підставі ст. 71 КК України, вирок від 20.05.2010 року виконувати самостійно. На підставі ухвали Вознесенського районного суду Миколаївської області від 10.06.2014 року за ст. 4 п. «б» ЗУ «Про амністію від 08.04.2014 року звільнений від відбування покарання;

- 03.08.2016 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 3 роки;

-12.09.2016 року Ленінським районним судом м.Миколаєва за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, за ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробувальним терміном на 2 роки, ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 17.11.2016 року вирок змінено, ухвалено вважати засудженим за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, за ст. 75 КК України звільнено з випробувальним терміном 3 роки;

-13.03.2017 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, вирок від 12.09.2016 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 17.11.2016 року виконувати самостійно;

- 24.04.2017 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України покарання у вигляді 3 роки 6 місяців позбавлення волі, вирок від 12.09.2016 року виконувати самостійно, ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 04.07.2017 року вирок змінено, ухвалено вважати засудженим за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, вирок від 12.09.2016 року виконувати самостійно;

- 14.07.2017 року Ленінським районним судом м.Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 19.10.2017 року вирок змінено, за ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк з 21.06.2017 року по 19.10.2017 року у строк відбутого покарання;

-13.11.2017 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч.ч.1,4 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

-29.01.2018 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 19.06.2018 року вирок скасовано, ухвалено вважати засудженим за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 01.04.2020 року по відбуттю строку покарання;

-14.07.2021 року Корабельним районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді трьох місяців арешту, звільнений 19.04.2022 року по відбуттю строку покарання;

- 07.12.2022 року Миколаївським апеляційним судом за ч.2 та ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України до 6 років позбавлення волі,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

16 січня 2022 року в період часу з 18:00 год. по 19:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на перетині вул. Братської та проспекту Богоявленського у Корабельному районі м. Миколаєва, керуючись раптово виниклим корисливим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, шляхом вільного доступу повторно, таємно викрав мобільний телефон марки Samsung лінійки Galaxy А11, моделі SM-A115 F/DSN, вартістю 2129 грн. 50 коп., що належить ОСОБА_6 , який в цей момент відпочивав на лавці.

З викраденим майном ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, яким розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2129 грн. 50 коп.

Матеріальна шкода потерпілому в ході досудового розслідування не відшкодована.

Вказане діяння передбачає кримінальну відповідальність за ч. 2 ст.185 КК України.

В ході судового розгляду ОСОБА_4 свою вину за висунутим обвинуваченням визнав. Пояснив, що дійсно 16 січня 2022 року у вечірній час знаходився на перетині вулиці Братської та проспекту Богоявленському в м. Миколаєві, коли побачив потерпілого, який лежав на лавці, а поруч нього мобільний телефон марки Самсунг, який він викрав та наступного дня продав на ринку Колос за 1200 грн. Про скоєне шкодує. Цивільний позов потерпілого визнав в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 16.01.222 року у вечірній час повертався додому повз вулиці Братська в м.Миколаєві. Перебував у стані алкогольного сп`яніння та присів на каміння, де заснув. Коли прокинувся то не знайшов свого мобільного телефону марки Самсунг, що перебував в кишені його штанів, при цьому не виключає, що коли заснув, то телефон міг випасти з його кишені. Подав до суду цивільний позов про відшкодування йому вартості викраденого майна в сумі 2129 грн. 50 коп. Щодо покарання, то просив призначити його на розсуд суду.

На доведеність вини ОСОБА_4 у скоєному стороною обвинувачення також надано письмові докази.

Зокрема на підтвердження часу, місця та способу скоєного кримінального правопорушення свідчить протокол прийняття заяви від потерпілого ОСОБА_6 від 29.01.2022 року, відповідно до якої він повідомив, що 16 січня приблизно о 19 годині невідома особа на перетині вулиці Братської та проспекту Богоявленського в м.Миколаєві, таємно, шляхом вільного доступу викрала належний йому мобільний телефон марки Samsung лінійки Galaxy А11, моделі SM-A115 F/DSN, вартістю 2129 грн. 50 коп.

На підтвердження місця та способу викрадення майна потерпілого також свідчать дані протоколу проведення слідчого експерименту від 27.04.2022 року та фототаблиці до нього.

Належність викраденого майна потерпілому підтверджується наданими останнім документами щодо цього майна.

На підтвердження причетності ОСОБА_4 до викрадення даного майна прокурором надано протокол пред`явлення осіб для впізнання від 03.02.2022 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_7 , впізнав серед наданих фотознімків на знімку із зображенням ОСОБА_4 , особу, яка 16 січня приблизно о 19 годині на перетині вулиці Братської та проспекту Богоявленського в м.Миколаєві передав йому мобільний телефон марки Самсунг А11.

Вартість викраденого майна підтверджується даними висновку експерта №СЕ19/115-22/1328-ТВ від 01.02.2022 року та становить 2129 грн. 50 коп.

Аналізуючи покази обвинуваченого, досліджені в ході розгляду справи письмові докази, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні майна ОСОБА_6 , що вірно кваліфіковано стороною обвинувачення за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 суд враховує щире каяття обвинуваченого у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, що відповідно до ст. 66 КК України є обставинами, які пом`якшують покарання.

Обставини, що обтяжують покарання (ст. 67 КК України) не встановлені.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , виходячи із змісту ст. ст. 50 і 65 КК України, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке являється нетяжким злочином, дані про особу винного, який раніше неодноразово судимий за аналогічні корисливі злочини, за які покарання відбув повністю, виходячи з мети покарання (ст.50 КК України), з урахуванням принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання, яке повинно бути адекватним характеру вчинених дій, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2-х років позбавлення волі.

При цьому остаточне покарання ОСОБА_4 має бути призначене з урахуванням вироку Миколаївського апеляційного суду від 07.12.2022 р. за ч.2 та ч.3 ст.185, ч.2 ст. 186, ч.2 ст.190 КК України, відповідно до положень, визначених ч.4 ст. 70 КК України.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_6 в частині відшкодування майнової шкоди внаслідок викрадення належного йому майна, на суму 2129 гривень 50 копійок, підлягає задоволенню, як обґрунтований та визнаний обвинуваченим ОСОБА_4 , оскільки згідно зі ст. 128 КПК України, ст. 1166 ЦК України, шкода, заподіяна злочинними діями, підлягає відшкодуванню винною особою.

Речові докази відсутні.

Відповідно до ст.124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави, понесені у даному кримінальному провадженні процесуальні витрати загальній сумі 1201 грн. 34 коп.

Керуючись ст. ст. 366, 367, 374, 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з урахуванням вироку Миколаївського апеляційного суду від 07.12.2022 р. за ч.2 та ч.3 ст.185, ч.2 ст. 186, ч.2 ст.190 КК України, яким ОСОБА_4 призначене покарання у виді 6 років позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 6-ти (шести років) позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту затримання ОСОБА_4 .

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Корабельним РВ с м.Миколаєві УДМС України в Миколаївській області 15.07.2016 р., 2129 ( дві тисячі сто двадцять дев`ять ) гривень 50 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , орган, що видав 4827 від 03.05.2019 року, на користь держави процесуальні витрати у справі у зв`язку з проведенням експертизи в сумі 1201 (одна тисяча двісті одна) грн. 34 коп. (за кримінальним провадженням №0000027 від 29.01.2022 р.).

Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

В судовому засіданні відповідно до ч.15 ст.615 КПК України проголошено резолютивну частину вироку.

Повний текст вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору, потерпілим не пізніше наступного дня після дня проголошення направити за місцем проживання.

Суддя ОСОБА_8 ОСОБА_9