Справа № 461/2557/23
Провадження № 1-кп/461/418/23
УХВАЛА

підготовчого судового засідання

19.04.2023 року місто Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000572 від 04.03.2023року про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, -

встановив:

07 квітня 2023 року до Галицького районного суду м. Львова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000572 від 04.03.2023 року про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою суду від 10 квітня 2023 року призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про скерування обвинувального акту до Львівського апеляційного суду для вирішення питання про підсудність. Обґрунтовуючи клопотання, прокурор вказав, що інкримінований обвинуваченому злочин вчинено за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до територіальної юрисдикції Личаківського районного суду міста Львова та не поширюється на юрисдикцію Галицького районного суду міста Львова.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник, кожен окремо, не заперечили щодо задоволення заявленого прокурором клопотання.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заперечень щодо проведення підготовчого судового засідання за відсутності представника потерпілого від обвинуваченого, захисника та прокурора не поступало.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до наступного висновку.

В процесі дослідження та розгляду питання підсудності обвинувального акту прокурором повідомлено суд про те, що відповідно до загальних правил підсудності, з врахуванням обставин, які враховуються при вирішенні питання підсудності обвинувального акту, зокрема місця вчинення злочину, даний обвинувальний акт підсудний Личаківському районному суду міста Львова.

З обвинувального акту встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України. Так, згідно формулювання обвинувачення зазначеного у обвинувальному акті, ОСОБА_4 , 23 січня 2023 року, приблизно о 13:07 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи повторно з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку із збройною агресією російської федерації, відповідно до Указу Президента України №64/2022, на території України з 05:30 год. 24.02.2022 та який продовжено до 19.02.2023, відповідно до Указу Президента України від 7 листопада 2022 року № 757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", перебуваючи в приміщенні магазину «Сім-23», що заходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, таємно, викрав товар, а саме: шоколад «Мілка» з карамельно арахісовою начинкою і повітряним рисом, 276гр.(Монделіс), у кількості дві штуки, вартістю 169 гривень кожна, загальною вартістю 338 гривень, які належать ТОВ «КЛЕВЕР СТОРС». Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , вважаючи, що за ним ніхто не спостерігає та його дії є непомітними для сторонніх осіб, вищевказані товари заховав у внутрішню кишеню куртки, у яку був одягнений. У подальшому, ОСОБА_4 вийшов із приміщення магазину «Сім-23», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , не оплативши за вказаний товар та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.

Згідно формулювання обвинувачення ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину «Сім-23», що заходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, таємно, викрав товар, вийшов із приміщення даного магазину «Сім-23», не оплативши за вказаний товар та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, наведене вказує на те, що відповідно до формулювання обвинувачення наведеного у обвинувальному акті, кримінальне правопорушення інкриміноване ОСОБА_4 скоєно на території Личаківського району міста Львова, тобто на території яка належить до відповідної юрисдикції Личаківського районного суду міста Львова.

В обґрунтування заявленого клопотання, на вказані обставини під час підготовчого судового засідання вказав прокурор, зазначивши, що дійсно, відповідно до матеріалів кримінального провадження та обвинувального акту, інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення скоєно на території Личаківського району міста Львова.

З наведеними доводами прокурора погодились, кожен окремо, обвинувачений та його захисник.

Оцінюючи доводи учасників процесу щодо підсудності обвинувального акту, заслухавши прокурора, думку обвинуваченого та його захисника, дослідивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до наступного висновку.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України, кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі.

Саме в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, має здійснюватися судовий розгляд, як це передбачено вимогами ст. 337 КПК України.

Значення меж судового розгляду кримінального судочинства допомагають провести гласний, відкритий змагального характеру судовий розгляд стосовно обвинуваченого, який має право на захист.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Як наведено вище, відповідно до обвинувального акту, інкриміноване ОСОБА_6 кримінальне правопорушення скоєно на території Личаківського району міста Львова, тобто на території, яка належить до відповідної юрисдикції Личаківського районного суду міста Львова.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.

Тобто, під час підготовчого судового засідання встановлено, що кримінальне правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому вчинено на території, яка не належить до юрисдикції Галицького районного суду міста Львова.

Відповідно до п.4 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Положенням ч. 1 ст. 34 КПК визначено, що кримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

В свою чергу, згідно положень ч.ч.1,2 ст. 347 КПК України, після закінчення підготовчих дій головуючий оголошує про початок судового розгляду. Судовий розгляд починається з оголошення прокурором короткого викладу обвинувального акта.

Отже, судовий розгляд даного обвинувального акту ще не розпочався, що зокрема відповідає наведеним вище критеріям ст. 34 КПК України щодо застосування порядку передачі кримінального провадження до іншого суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 КПК України, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК України). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на «законного суддю», тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Водночас, згідно положень ст.ст.409,412 КПК України, порушення правила підсудності є істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, що є підставою для скасування вироку.

В свою чергу, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях вказує, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Враховуючи наведені положення кримінального процесуального законодавства, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, а також наведені вище встановлені обставини, суд виходить з того, що суд буде вважатися встановленим законом лише за умови, що він утворений безпосередньо на підставі закону, діє в межах своєї предметної, функціональної та територіальної юрисдикції, у законному складі суду станом на момент вчинення певних процесуальних дій(процедур).

Приймаючи до уваги наведене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення клопотання прокурора та скерування справи до Львівського апеляційного суду для вирішення питання про передачу обвинувального акту на розгляд іншого належного суду з дотриманням правил підсудності, в порядку встановленому ч. 2 ст. 34 КПК України.

Керуючись ст.ст. 32, 34 КПК України, суд -

постановив:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000572 від 04.03.2023 року про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України - направити до Львівського апеляційного суду для вирішення питання про передачу обвинувального акту на розгляд іншого належного суду з дотриманням правил підсудності.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1