Справа № 298/1285/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

12.01.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/553/21, за апеляційною скаргою, яку подав адвокат ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 16 листопада 2021 року, задоволено погоджене з прокурором клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 (далі - слідчий) у кримінальному провадженні №0000194, внесеному 15.11.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Великий Березний Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, раніше не судимого.

Цією ухвалою щодо підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 13 січня 2022 року.

З матеріалів клопотання убачається, що 15 листопада 2021 року, до слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області звернувся слідчий із погодженим з прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 . Відповідно до клопотання, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7-ми до 10-ти років. Слідчий у клопотанні вказує на наявність доказів, які слугували підставою для висунення підозри, на існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, а саме: існує ймовірність того, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (ризик підтверджується тим, що підозрюваний неодноразово виїжджав на заробітки за межі України, де тривалий час проживав, тому існує реальна можливість виїзду ОСОБА_7 за кордон); підозрюваний може впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою схилити їх до зміни чи відмови від дачі показань (враховуючи зокрема те, що ОСОБА_7 вчинив злочин за адресою місця проживання, а неодноразові сварки з померлою ОСОБА_8 чули та бачили сусіди, які перебувають із підозрюваним у доволі хороших відносинах); може знищити, сховати або спотворити будь-які з речей або документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. З огляду на характер та тяжкість діяння, яке інкримінується підозрюваному ОСОБА_7 , обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, сторона обвинувачення вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає меті, з якою він застосовується, що саме такий запобіжний захід позбавляє можливості підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також мати можливість незаконно впливати на учасників провадження як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду. Вказані обставини свідчать про неможливість застосування домашнього арешту, особистого зобов`язання та особистої поруки, застави стосовно підозрюваного, так як такі ним дотримані не будуть, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Враховуючи вищенаведене, слідчий просить клопотання задовольнити.

В ухвалі слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Під час розгляду клопотання встановлені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою схилити їх до зміни чи відмови від дачі показань; знищити, сховати або спотворити будь-які з речей або документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Також у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 офіційно ніде не працює, неодружений, на утриманні має неповнолітню дитину, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони. Тому, з урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя доходить висновку, що жоден більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не може запобігти наявним ризикам та досягнути мети застосування запобіжного заходу, а саме забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 вказує на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, тому підлягає скасуванню. Стверджує, що слідчий суддя не вказав на жодний доказ, який очевидно доводить обґрунтованість підозри ОСОБА_7 , та уникнув оцінки поданого захисником заперечення з додатками. Зокрема, суддя залишив поза увагою той факт, що підозрюваний раніше не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, саме він був заявником, який викликав медичну допомогу та поліцію; має позитивну характеристику; на утриманні в нього не лише малолітня дитина, а й мати-пенсіонерка, яка отримує менше 2000 грн пенсії; батьки померлої цивільної дружини підозрюваного уже отримали повне відшкодування матеріальної та моральної шкоди, претензій до підозрюваного не мають, просять не застосовувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вважають, що слідчий суддя не обґрунтував, як ним оцінено те, що підозрюваний офіційно не працює і не одружений, хоча йому було відомо, що померла була цивільною дружиною підозрюваного, від їх фактичного шлюбу народилася донька, яка є на утриманні ОСОБА_7 . Разом з тим, адвокат ОСОБА_5 стверджує, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які у клопотанні посилається слідчий, - відсутні. Жодних даних, що свідчать про їх існування, слідчому судді не надано. Просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою у задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора, підозрюваного та захисника, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги, що: вказані особи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; від них до початку розгляду апеляційної скарги не надходило заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день та відомостей про поважність причин неявки; в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища підозрюваного ОСОБА_7 .

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення задоволенню не підлягають з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього ж Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування і відповідає приписам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу брали участь підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_5 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог передбачених ст. 193 КПК України.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України кримінального правопорушення умисне нанесення тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілої ( ОСОБА_8 ), що мало місце 14 листопада 2021 року у період з 19 год по 21 год у АДРЕСА_1 . Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), на підставі яких 15.11.2021 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_7 про підозру, яке цього ж дня йому вручено. Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про те, що вчинені ОСОБА_7 діяння підпадають під ознаки передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які на даний момент можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний причетний до вчинення кримінального правопорушення. При цьому, береться до уваги і те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 стороною захисту не оспорюється.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: можливого переховування ОСОБА_7 від органу досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків з метою зміни ними показів чи відмови від дачі таких; знищення, сховання або спотворення будь-яких із речей або документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення та фактичні обставини його вчинення, у своїй сукупності з тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_7 , у разі визнання його винуватим - позбавлення волі на строк до 10 років, та даними про особу підозрюваного непрацюючий та неодружений, повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.

При цьому, колегія суддів вважає, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винним, не буде виконувати покладені на нього обов`язки та може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Обґрунтованим колегія суддів вважає і висновок слідчого судді про те, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може: незаконно впливати на свідків, які володіють відомостями про обставини кримінального правопорушення, зокрема шляхом їх залякування із застосуванням фізичної сили чи будь-яким іншим чином, задля зміни ними показів або ж відмови від вже наданих; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей або документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж тримання під вартою, можуть бути недостатніми для запобігання вищезазначеним ризикам.

Доводи апеляційної скарги про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які у клопотанні посилається слідчий, відсутні, а жодних даних, що свідчать про їх існування, слідчому судді не надано, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

Доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя не вказав на жодний доказ, який очевидно доводить обґрунтованість підозри ОСОБА_7 , та уникнув оцінки поданого захисником заперечення з додатками, - апеляційний суд визнає такими, що жодним чином не впливають на висновки слідчого судді про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відповідно і про обґрунтованість підозри.

Як такі, що жодним чином не впливають на висновки слідчого судді і не дають підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, апеляційний суд не бере до уваги і доводи апеляційної скарги про те, що: підозрюваний раніше не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, саме він був заявником, який викликав медичну допомогу та поліцію; має позитивну характеристику; на утриманні в нього не лише малолітня дитина, а й мати-пенсіонерка, яка отримує менше 2000 грн пенсії; батьки померлої цивільної дружини підозрюваного уже отримали повне відшкодування матеріальної та моральної шкоди, претензій до підозрюваного не мають, просять не застосовувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою; померла була цивільною дружиною підозрюваного, від їх фактичного шлюбу народилася донька, яка є на утриманні ОСОБА_7 .

Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, взяв до уваги і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, та обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки діяння, у скоєнні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , поєднані із застосуванням насильства, що призвело до смерті потерпілої.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей або документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_7 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, зокрема передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також про те, що інший, менш суворий, запобіжний захід, у тому числі й застава, не зможе запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення береться до уваги і те, що сторона захисту у суді першої інстанції не посилалась на наявність у ОСОБА_7 захворювань, які перешкоджають триманню його під вартою, і підозрюваний із урахуванням захворювань не може триматися під вартою, так як тримання його під вартою може негативно відобразитись на стані його здоров`я.

При цьому, будь-яких даних про незадовільний стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_7 не додано і до апеляційної скарги.

Строк тримання ОСОБА_7 під вартою слідчий суддя встановив відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів також не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі стороною захисту в апеляційній скарзі не вказується.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 16 листопада 2021 року, якою задоволено погоджене з прокурором клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000194, внесеному 15.11.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань та застосовано відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, до 13 січня 2022 року, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: