Справа № 287/2021/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2023 р. м.Олевськ

Слідчий суддя Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 розглянувши в судовому засіданні клопотання власника майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді звернувся ОСОБА_5 з клопотанням про скасування арешту майна. У поданому клопотанні ОСОБА_5 просить: скасувати арешт, накладений 16.11.2022 року на підставі ухвали Олевського районного суду Житомирської області у справі №287/2021/22 на пиломатеріали, які належать ОСОБА_5 , вилучені 06.11.2022 року в ході огляду місця події на деревообробному цеху за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000153 від 05.11.2022 року повернути дошку дубову законному володільцю.

На обґрунтування клопотання зазначає, що 16.11.2022 року ухвалою Олевського районного суду Житомирської області у справі № 287/2021/22 задоволено клопотання слідчого відділу поліції № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області у кримінальному провадженні № 0000153 внесеному до ЄРДР 5.11.2022 року за ч. 1 ст. 246 КК України та накладено арешт на пиломатеріали породи «дуб» загальною кількістю 16,24 м. куб.

В період з 14 год. 55 хв. 05.11.2022 року до 19 год. 27 хв. 6.11.2022 слідчим проведено обшук на території та у деревообробному цеху, що по АДРЕСА_1 , які на праві приватної власності належать ОСОБА_5 , в ході якого виявлено вищевказані пиломатеріали.

Проведенню обшуку передувала зупинка лісовою охороною спеціалізованого вантажного фургону «ЗИЛ - 131 В», р. н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , яким перевозилися дубові колоди в кількості 21 - ї штуки, без супровідних документів.

Рішення обґрунтовано тим, що майно у встановленому порядку визнано речовим доказом, відповідає критеріям визначеним у статті 98 КПК України, може бути використане, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження і застосування визначеного судом способу обтяження перешкодить можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, знищення та використання.

Зі місту ухвали також вбачається, що станом на 16.11.2022 року стороною обвинувачення вживаються заходи щодо встановлення незаконних порубок та відповідно місць отримання деревини круглої для виготовлення пиломатеріалів. Вказано, «що на даний момент встановлюється належність виявленої лісопродукції, тобто території лісництва, якому вона може належати та її походження шляхом направлення запитів до ДП «Олевський лісгосп АПК», ДП «Олевське ЛГ», ДП «Білокоровицький ЛГ», з метою встановлення місця скоєння незаконної порубки лісопродукції породи дуб».

ОСОБА_5 вважає, що рішення про накладення арешту підлягає частковому скасуванню, оскільки відносно пиломатеріалів породи «дуб» потреба у подальшому застосуванні відповідного заходу забезпечення кримінального провадження відпала.

В ході реалізації прав визначених ст. ст. 42, 64 - 2 КПК України встановлено, що стороною обвинувачення відразу після тимчасового вилучення майна вживалися заходи щодо встановлення місць незаконних порубок та відповідно місць отримання деревини круглої для виготовлення пиломатеріалів, які вилучено та визнано речовими доказами.

З інформації наданої органами слідства, а також лісогосподарським підприємствами вбачається, що лише 31.08.2022 року на території Кишинського лісництва ДП «Олевський лісгосп АПК» виявлено самовільну порубку семи дерев породи «дуб».

Таким чином, кількість комлів (комлі, кряжі - колоди, які ідуть після першого зрізу від пня «Основи технології лісозаготівельних та деревооброблюючих виробництв, методичні рекомендації» при самовільній порубці складала 7 штук.

На запит ОСОБА_5 службовими особами ДП «Олевського ЛГ АПК», який поінформував про самовільну порубку деревини, жодних даних про результати ревізії, яка проводиться у відповідності до Інструкції про проведення ревізії лісових обходів (майстерських дільниць), затвердженої наказом Державного комітету лісового господарства України № 23 від 08.02.2022, не повідомлено. Відомості, які дають підстави стверджувати про наявність події злочину, зокрема: про об`єм незаконно зрубаної деревини, про діаметри пнів/кряжів та суму завданих збитків, які є обов`язкові відомостями при складанні акта відсутні.

Отримання заяви про вчинення «самовільної порубки» можна вважати підставою для вжиття заходів щодо збереження та перевірки в межах розумних строків законності походження лісо продукції, виявленої на вантажному фургоні.

При цьому, вважає, що поза увагою сторони обвинувачення залишено той факт, що на вантажівці під керуванням ОСОБА_5 виявлено 8 комлів, це свідчить про перевезення ним колод, які отримані в результаті порубки не менше 8 дерев. Відразу при зупинці ОСОБА_5 , надав правоохоронцям супроводжуючі документи в оригіналах, достовірність яких під сумнів не ставиться по сьогодні.

Разом з тим, для виготовлення дошки дубової, виявленої та вилученої у ОСОБА_5 необхідно переробити не менше 40 м. куб. деревини круглої.

Незаконних порубок з таким об`ємом деревини ніде не вчинено.

Натомість походження дошки ФОП ОСОБА_5 у відповідності до вимог чинного законодавства повністю підтверджено долученими ще 06.11.2022 року документами. Зокрема ТТН - ліс серії ЖТГ № 877551 від 31.08.2022 року; ТТН - ліс серії ЖТК № 970285 від 13.09.2022 року; ТТН - ліс серії ЖТК № 970240 від 09.09.2022 року, а також додатково закупленої необрізної дошки у ФОП ОСОБА_7 відповідно до накладної № 10 від 07.09.2022 року.

Відомості, внесені до офіційних документів, ніким не спростовані, розбіжностей, які свідчили про неможливість походження пиломатеріалів в результаті переробки деревини, придбаної ОСОБА_5 , на його думку, не наведено.

ОСОБА_7 допитано в якості свідка у справі. Факт реалізації дошки необрізної для подальшої переробки на підставі накладної № 10 від 09.09.2022 року останнім повністю підтверджено.

Враховуючи відсутність самої події злочину, в результаті якого могло бути отримано деревину в кількості, необхідній для виготовлення 16,24 м. куб. дошки, вилучені пиломатеріали не можуть відповідати критеріям визначеним статтею 98 КПК України. Вказане майно ніяким чином не може бути використане слідчим для підтвердження або спростування обставин, які є предметом доказування у кримінальному провадженні.

ОСОБА_5 у своєму клопотанні зазначає, що на його переконання визначені законодавством підстави для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, які полягають в наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, як на момент відкриття кримінального провадження, так і на момент звернення до суду із клопотання про скасування арешту, відсутні.

В судовому засіданні ОСОБА_5 подане ним клопотання про скасування арешту майна підтримав та просив задовольнити. Також просив передати арештоване майно у вигляді пиломатеріалів породи дуб на відповідальне зберігання власник, якщо суд відмовить у скасуванні арешту на дане майно, так як пиломатеріали зберігаються у неналежних умовах у вологому приміщенні ДП «Олевське ЛГ», пиломатеріали можуть прийти у непридатність, що спричинить шкоду господарській діяльності власника майна. У той же час ОСОБА_5 зобов`язується надати пиломатеріали для проведення слідчих дій на першу вимогу.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 подане ОСОБА_5 клопотання про скасування арешту майна підтримав та просив задовольнити .

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні клопотання, оскільки досудове слідство триває, речові докази потрібні для проведення експертиз.

Слідчий СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення даного клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання, додані до нього докази, дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців від 15.09.2021 № 0 ОСОБА_5 є фізичною особою-підприємцем, місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.10.2017 індексний номер №101492709 ОСОБА_5 має у приватній власності нежитлову будівлю, зерноскладу, загальною площею 446,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно довідки ДП «Олевське лісове господарство» від 06.11.2022 №1214 пиломатеріали, які було вилучено працівниками поліції ВП №2 Коростенського РУП в ході обшуку 06.11.2022 за адресою: АДРЕСА_3 , перебувають на відповідальному зберіганні на нижньому складі Олевського ЛГ.

09.08.2022 укладено договір купівлі-продажу необробленої деревини між ДП Олевське ЛГ та ФОП ОСОБА_5 .

06.09.2022 між ФОП ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_5 укладено договір поставки №12.

З наданих документів, а саме копій товарно-транспортних накладних, видаткових накладних, вбачається, що ФОП ОСОБА_5 здійснювалися операції щодо купівлі деревини у ФОП ОСОБА_7 .

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 16.11.2022 року клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000153 від 05.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, задоволено.

Накладено арешт на вилучене майно у ході проведення невідкладного обшуку в період часу з 14 год. 55 хв. 05.11.2022 по 19 год. 27 хв. 06.11.2022, а саме:

- пиломатеріали породи дуб (дошки), загальний об`єм яких становить 16,24 м.куб. - шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування ОСОБА_5 вказаним майном;

- на копії документів, а саме: витяг з реєстру платників податків єдиного податку, договір дарування, витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, дозвіл №94818.18, копія ТТН-ліс, копія ТТН №10 від 07.09.2022, накладна 310 від 07.09.2022 - шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном;

- на жорсткий диск «Deskstar ОА32801ВА18831Р76» та жорсткий диск «Western Digital WMAM9R741745» - шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування ОСОБА_5 вказаним майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Із аналізу наведеної норми вбачається, що при розгляді клопотання про скасування арешту майна слідчий суддя з урахуванням наданих доказів має з`ясувати питання обґрунтованості арешту, накладеного з тих чи інших підстав, визначених у ч. 2 ст. 170 КПК України, а також доцільність подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Отже, прийняття рішення про скасування арешту майна за клопотанням вищенаведених осіб можливе за таких умов:

- вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба;

- вони доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Обґрунтованість арешту обумовлюється наявністю підстав для накладення арешту; дотриманням законодавчих приписів при вирішенні питання про арешт; співвідношенням майна, на яке накладено арешт, з заявленою у клопотанні метою; зв`язком майна з обставинами, що розслідуються (крім конфіскації та відшкодування шкоди); обґрунтованістю належності майна певній особі (особливо після обшуку); належним мотивуванням застосованого заходу забезпечення кримінального провадження в ухвалі слідчого судді про накладенні арешту; розумністю і співмірністю арешту.

Зважаючи на приписи ст. 309 та ст. 174 КПК України, у випадку, коли особа (підозрюваний, інший власник або володілець майна) вважає накладення арешту необґрунтованим, він може: 1) оскаржити відповідну ухвалу слідчого судді в апеляційному порядку, або 2) заявити клопотання про скасування арешту такого майна на підставі ст. 174 КПК України. Однак одна і та ж підстава не може бути предметом неодноразового розгляду різними судами (слідчими суддями).

Слід звернути увагу, що реалізація права на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна обумовлена тим, що відповідний суб`єкт не погоджується із застосованим заходом забезпечення кримінального провадження протягом його дії. Інститут скасування арешту пов`язаний з наявністю двох умов, закріплених у ст. 174 КПК України - необґрунтованістю його накладення та відсутності подальшої потреби в ньому.

Звертаючись до слідчого судді з указаним клопотанням, заявник вказує, що відпала потреба у подальшому застосуванні відповідного заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Отже, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання. Відтак слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які слідчому судді представлені. При цьому жодний учасник не позбавлений можливості надати ці докази, а також доводити у судовому засіданні наявність обставин, на які він посилається для підтвердження своїх вимог чи заперечень.

Таким чином, саме заявник повинен довести, що арешт, раніше накладений на майно, є необґрунтованим та/або в застосуванні такого арешту відпала потреба. Заявник повинен навести докази того, що на цій стадії розслідування втратив свою актуальність вищезазначений захід забезпечення або ж під час його застосування таке рішення прийняте безпідставно, тобто без урахування певних суттєвих обставин.

Слідчий суддя враховує обставину, що у вчиненому правопорушенні, яке кваліфікується за ч. 1 ст. 246 КК України, вилучене майно є речовими доказами у кримінальному провадженні. Заявником у клопотанні не наведено достатніх підстав про можливість скасування заходу забезпечення кримінального провадження, передбачених кримінальним процесуальним законодавством та не долучено доказів, які б підтверджували, що в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна відпала потреба.

Крім того, оскільки кримінальне провадження, в межах якого накладався арешт на майно, перебуває на стадії досудового розслідування існує необхідність у збереженні речових доказів, зокрема, пиломатеріалів породи дуб, що містять сліди скоєння кримінального правопорушення.

При цьому, слід зазначити, що забезпечення збереження речових доказів є самостійною підставою для накладення арешту на майно.

Слідчий суддя звертає увагу, що в листах, постановах про відмову у задоволенні клопотання СВ відділення поліції № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, доданих адвокатом ОСОБА_6 , на підтвердження вимог ОСОБА_5 , викладених у клопотанні про скасування арешту майна не зазначено, які слідчі дії з пиломатеріалами породи дуб проведено в рамках кримінального провадження № 0000153 від 05.11.2022 року. Крім того, із вказаних матеріалів вбачається, що в подальшому планується проведення ряду слідчих дій з вилученими пиломатеріалами породи дуб.

Вислухавши сторони, слідчий суддя вважає обґрунтованою позицію прокурора та слідчого з приводу поданого клопотання, оскільки у вказаному кримінальному провадженні ще не проведено усі експертні дослідження.

Крім того, надаючи оцінку доводам клопотання варто звернути увагу, що одним з принципів кримінального провадження є недоторканність права власності, відповідно до якого позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом (ст. 16 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Частиною другою цієї статті визначені випадки, у яких допускається арешт майна:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ухвалою слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 16.11.2022 року арешт на вищевказане майно було накладено з метою збереження речових доказів та дослідження органами досудового розслідування, оскільки майно, у вигляді зазначених речей, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України та ч. 2 ст. 167 КПК України, є доказами кримінального правопорушення та існують ризики його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Ч. 3 ст. 170 КПК передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, речові докази як матеріальні об`єкти можуть бути використані прокурором в судовому провадженні для підтримання обвинувачення шляхом доведення тих обставин, які сторона обвинувачення вважає необхідними.

При цьому, обсяг речових доказів, які прокурор вважає за доцільне використати в суді, визначається ним самостійно з урахуванням принципу змагальності сторін, що передбачає свободу для сторін кримінального провадження в поданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданням арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України). Таким чином, метою арешту майна як речового доказу є, в тому числі, можливість його подальшого використання при розгляді кримінального провадження в суді для доведення прокурором за допомогою цього речового доказу обставин, які підлягають доказуванню.

Прокурор може самостійно визначати, які процесуальні дії повинні бути проведені з вказаними речовими доказами на етапі досудового розслідування, зокрема призначення експертиз.

Отже, прокурор уповноважений визначати чи має арештоване майно доказове значення в суді при розгляді кримінального провадження і може не використовувати таке майно як речовий доказ, що має наслідком відсутність потреби для його подальшого збереження шляхом заборони користування, розпорядження і відчуження.

При цьому у судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 просили відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту майна, що свідчить про те, що на теперішній час не відпала потреба у подальшому застосуванні накладеного арешту.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна, оскільки в ході розгляду клопотання не встановлено обставин, які б свідчили, що застосування заходу у вигляді арешту майна в даному випадку є необґрунтованим, або наразі відпала потреба у подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження.

При цьому, відповідно до п.1 ч.6 ст.100 КПК України речові докази, які не містять слідів кримінального правопорушення у вигляді предметів, зберігання яких через громіздкість неможливо без зайвих труднощів повертаються власнику, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Частиною шостою статті 100 КПК України передбачено, що речові докази фіксуються за допомогою фотографування або відеозапису та докладно описуються. У разі необхідності може бути збережений зразок речового доказу, достатній для його експертного дослідження або інших цілей кримінального провадження.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що в подальшому застосуванні арешту на даний час потреба не відпала, так як досудове розслідування в кримінальному провадженні триває, приходжу до висновку про передачу пиломатеріалів породи дуб на відповідальне зберігання ФОП ОСОБА_5 , без скасування арешту, з покладанням на останнього обов`язку забезпечення зберігання даного майна до скасування арешту у встановленому КПК України порядку, з огляду на наявність умов для зберігання пиломатеріалів породи дуб у приміщеннях, де проводить підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 16, 100, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_5 у задоволенні клопотання про скасування арешту майна, накладеного 16.11.2022 року на підставі ухвали Олевського районного суду Житомирської області.

Передати на відповідальне зберігання ОСОБА_5 арештоване майно (згідно ухвали Олевського районного суду Житомирської області від 16.11.2022 року у кримінальному провадженні №00000153 від 05.11.2022 року) у вигляді пиломатеріалів породи дуб загальним об`ємом 15,249 м.куб. та керуватися відостями щодо замірів пиломатеріалів породи дуб, здобутими в ході проведення огляду речового доказу від 28.12.2022 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1