Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/914/23

Номер провадження: 1-кс/511/446/23

06.04.2023 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання дізнавача сектору дізнання Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0000033 від 05.04.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, -

ВСТАНОВИВ:

06 квітня 2023 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло вищевказане клопотання, в обґрунтування якого дізнавач зазначив, що 05.04.2023 року до ч/ч Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення по лінії «102», про те, що їм надійшло повідомлення від працівника ГРПП Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_5 , який повідомив, що при патрулюванні на автомобільній дорозі Р-33 сполученням ВінницяКучурган, між с. Павлівка та с. Кучурган, Роздільнянського району, Одеської області біля тунелю був зупинений транспортний засіб мотоцикл марки «Kawasaki» модель «GPZ400», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , який при перевірці документів на транспортний засіб пред`явив працівникам поліції свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яке містить ознаки підробки.

Так, 05.04.2023 року було проведено огляд місця події території, а саме території на узбіччі автомобільної дороги Р-33 сполученням Вінниця-Кучурган, між селами Павлівка та Кучурган, Роздільнянського району, Одеської області біля тунелю був виявлений транспортний засіб мотоцикл марки «Kawasaki» модель «GPZ400», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер рами НОМЕР_3 , чорного кольору, 1991 року випуску, під керуванням водія ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , який при перевірці документів на транспортний засіб пред`явив працівникам поліції свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане 22.12.2012 року Немирівським ВРЕВ УДАІ УМВС України в Вінницькій області на ім`я ОСОБА_7 , проживаючої: Вінницька область, Немирівський район, с. Кірова. В ході перевірки даного свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , Територіальним сервісним центром № НОМЕР_4 по автотранспортним Базам МВС України, було встановлено, щo дане посвідчення видане 22.12.2012 р., на транспортний засіб мотоцикл марки «Kawasaki» модель «600» номер рами НОМЕР_5 , чорного кольору, 1991 року випуску та його статус - зданий в архів, що свідчить про те, що дане посвідчення містить ознаки підробки. В ході перевірки номеру рами НОМЕР_3 , мотоциклу марки «Kawasaki» модель «GPZ400», реєстраційний номер НОМЕР_1 , Територіальним сервісним центром №5146 по автотранспортним Базам МВС України, було встановлено, що номер рами в базах даних відсутній. При подальшому огляді місця події свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане 22.12.2012 року Немирівським ВРЕР УДАІ УМВС України в Вінницькій області на імя ОСОБА_7 , проживаючої: Вінницька область, Немирівський район, с. Кірова, було вилучено та запаковано до сейф-пакету НПУ №WAR1289210. В ході огляду місця події транспортний засіб мотоцикл марки «Kawasaki» модель «GPZ400», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер рами НОМЕР_3 , чорного кольору, 1991 року випуску, теж було вилучено та поміщено до господарського двору Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області до вирішення питання по суті.

Дізнавач зауважив, що вищевказане майно має значення речового доказу.

Позиція учасників розгляду клопотання.

Дізнавач сектору дізнання Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 надіслав на адресу суду заяву, згідно якої просив розгляд клопотання проводити без його участі.

Інші учасники в судове засідання не з`явились.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання.

Сеутором дізнання Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження № 0000033 від 05.04.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Частина перша статті 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до постанови дізнавача сектору дізнання Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 від 05 квітня 2023 року, вищевказане майно визнано речовим доказом.

Положення статті 98 КПК України регламентують, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно пункту першого частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Також, слідчий суддя при розгляді клопотання врахував: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна.

Відносно розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що вказані критерії є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Водночас, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

При цьому, накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

На підставі встановлених обставин, а також зважаючи на те, що вилучене під час досудового розслідування майно має значення речового доказу та є підстави вважати, що в подальшому може бути використане, як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя вважає вказане клопотання обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 98, 107, 131, 132, 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача задовольнити.

Накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів на вказане в клопотанні тимчасово вилучене майно, а саме:

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане 22.12.2012 року Немирівським ВРЕР УДАІ УМВС України в Вінницькій області на ім`я ОСОБА_7 ;

та транспортний засіб мотоцикл марки «Kawasaki» модель «GPZ400», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер рами НОМЕР_3 , чорного кольору, 1991 року випуску, у вигляді заборони їх відчуження та використання.

Роз`яснити, що відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апелційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухваляи; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1