Ленінський районний суд м. Полтави
Справа № 553/4587/22
Провадження № 1-кс/553/1391/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , його захисника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за заявою ОСОБА_3 про відвід судді,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 звернувся до суду із згаданою заявою, в якій порушує питання відводу судді Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_6 від кримінального провадження за його обвинуваченням.
Заява про відвід судді вмотивована ОСОБА_3 наявністю сумніву щодо неупередженості судді, виявлянням схильності до сторони обвинувачення, недостатністю досвіду для розгляду кримінального провадження, оскільки раніше суддя розглядала лише цивільні справи.
В судовому засіданні ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_4 заявлений відвід підтримали повністю.
Заявник наголосив на допущені під час досудового розслідування порушення та зазначив, що під час підготовчого судового засідання було заявлено клопотання про повернення обвинувального акту, але головуючий не розглянув його, надавши перевагу клопотанню сторони обвинувачення про продовження запобіжного заходу, також заявлений ним відвід прокурору було залишено судом без задоволення, судове засідання було проведено в режимі відеоконференції, про що він заперечував, проте суддя діючи психологічно, змусила його погодитись на дистанційне провадження, що на його думку свідчить про упереджене ставлення судді.
Захисник ОСОБА_4 зазначив, що копія обвинувального акту йому не була вручена, в судовому засіданні він наголошував про необхідність повернення обвинувального акту, але клопотання залишилось не розглянутим, оскільки суд надав перевагу вирішенню питання продовження строку запобіжного заходу. Оскільки конвоювання обвинувачених до суду здійснюється не кожний день, а строки тримання під вартою закінчувались, суддя прийняла рішення про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, але зв`язок був поганий, у зв`язку із чим ОСОБА_3 відмовився від участі дистанційно та виявив бажання бути присутнім безпосередньо в судовому засіданні. Рішення судді за клопотанням сторони обвинувачення про продовження запобіжного заходу було прогнозованим, а ставлення до сторони захисту упередженим, при цьому захисник наголосив що заявлений відвід не пов`язаний із прийнятими суддею процесуальними рішеннями, а є незгодою з діями судді.
Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні прохав відмовити у задоволенні заяви про відвід. Зазначив, що твердження сторони захисту щодо недостатності професійного досвіду судді є безпідставними і обставини, які б свідчили про упередженість судді відсутні. У зв`язку із введенням воєнного стану діяльність слідчого ізолятору та здійснення конвоювання осію є обмеженими, саме тому суддею було прийнято рішення про дистанційне судове провадження.
Особа, якій заявлено відвід для надання пояснень в судове засідання не прибула. Про дату, час і місце розгляду справи належно повідомлена.
Суд вказує, що у відповідності до ч.3 ст.81 КПК України, не прибуття в судове засідання особи, якій заявлено відвід, не є перешкодою для його вирішення по суті.
З`ясувавши позиції учасників судового розгляду, присутніх в судовому засіданні, перевіривши приєднані до справи матеріали, судом встановлено наступне.
До Ленінського районного суду м.Полтави надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , яке передано на розгляд головуючому судді ОСОБА_6 .
В межах розгляду вказаного кримінального провадження обвинуваченим було заявлено відвід головуючому судді, з посиланням на наявність обставин, що свідчать про упередженість судді.
Згідно положень ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.
Частиною 1 ст.129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Обставини, які виключають участь судді у кримінальному провадженні, визначені ст.ст.75,76 КПК України.
Так, у відповідності до ст.75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого ч.3 ст.35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Підставою для відводу судді ОСОБА_6 заявником наголошено наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.
За вимогами ч.5 ст.81 КПК України, заявлений відвід повинен бути вмотивований. При цьому незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
У цьому випадку, є цілком очевидним, що для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, існує необхідність довести стороною наявність відповідних вищезазначених суб`єктивних та об`єктивних критеріїв (зокрема, особисті переконання та поведінку конкретного судді, які вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах вирішення даної справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав та свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.
У справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.
Відповідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-ІV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Оскільки кримінальне процесуальне законодавство містить загальні вимоги до вмотивованості відводу, суд в оцінці вмотивованості відводу звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п. 1 ст. 6 конвенції має визначатися згідно з (1) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (2) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).
У справі «Хаушильд проти Данії» Європейський суд з прав людини зазначив про необхідність доказів фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.
Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення Європейського суду з прав людини у справах Веттштайн проти Швейцарії та Білуха проти України).
Таким чином, існує презумпція неупередженості судді. А якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.
Сумнів у неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечний ланцюг недовіри до суду та, відповідно, зміну його складу.
У пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що кожен має право на розгляд його справи безстороннім судом, встановленим законом.
Відповідно до ч.3 ст.35 КПК України, визначення судді (запасного судді, слідчого судді), а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретного провадження здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом випадковості та в хронологічному порядку з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, заборони брати участь у перевірці вироків та ухвал для судді, який брав участь в ухваленні вироку або ухвали, про перевірку яких порушується питання (крім перегляду за нововиявленими обставинами), перебування суддів у відпустці, відсутності у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відрядженням, а також інших передбачених законом випадків, через які суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ. Після визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або судді-доповідача для конкретного судового провадження не допускається внесення змін до реєстраційних даних щодо цього провадження, а також видалення цих даних з Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, крім випадків, установлених законом.
Згідно з відкрити даними, кримінальне провадження №553/4587/22 за обвинуваченням ОСОБА_3 надійшло до суду 26.09.2022 та було передано на розгляд судді ОСОБА_6 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, без урахуванням спеціалізації, яка в суді не визначена.
Таким, чином справа була передана на розгляд головуючому у встановленому законом порядку, а аналіз змісту заяви про відвід судді ОСОБА_6 не дає жодних підстав для висновку, що існують обґрунтовані обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді щодо розгляду кримінального провадження. Крім того, суду не надано доказів упередженості та необ`єктивності судді, а висновки заявника про порушення його прав не ґрунтуються на об`єктивних даних та носять суб`єктивний характер, з чого не можливо зробити висновки про неналежну поведінку та упередженість судді по відношенню до обвинуваченого та адвоката.
Згідно з Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан, який наразі продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року на строк 90 діб.
Статтею 336 КПК України передбачена можливість проведення процесуальних дій у режимі відеоконференції під час судового провадження, а стаття 331 КПК України зобов`язує суд розглянути питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою.
В судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що ним було заявлено відвід прокурору, який судом розглянутий, також судом було підкладено підготовче судове засідання для дотримання прав обвинуваченого, сам ОСОБА_3 надав згоду на участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, проте пізніше відмовився від участі, заявлене клопотання про повернення обвинувального акту на даний час не розглянуто, однак підготовче судове засідання не закрито судом.
За таких обставин, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_6 за недоведеністю існування обставин, які викликають сумнів у її неупередженості.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.75,80,81,370,372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:
У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_6 відмовити.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя
Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_1