Справа № 953/6311/22
н/п 1-кс/953/2322/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ УСБ України в Харківській області молодшого лейтентанта юстиції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0003123 від 07.10.2022, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вовчанськ Харківської області, одруженого, з вищою освітою, директора КЗ «Будинок культури Вовчанської міської ради», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28.03.2023 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ УСБ України в Харківській області молодшого лейтентанта юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у якому сторона обвинувачення просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», в межах строку досудового розслідування, без можливості внесення застави.

На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення, зокрема, зазначає, що в провадженні СВ УСБ України в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0003123 від 07.10.2022, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України.

В клопотанні слідчий вказує, що у громадянина України ОСОБА_5 , який перебував на території м. Вовчанськ Харківської області, у період не раніше другої декади березня місяця 2022 року виник злочинний умисел, направлений на організацію та проведення заходів політичного характеру, здійснення інформаційної діяльності у співпраці з окупаційною адміністрацією держави-агресора, спрямованих на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації.

Так, ОСОБА_5 займаючи посаду директора Вовчанського районного будинку культури, переслідуючи мету надання допомоги окупаційній адміністрації країни-агресора, у період не раніше другої декади березня місяця 2022 року, з моменту окупації м. Вовчанськ Харківської області, за невстановлених обставин, вирішив добровільно здійснювати колабораційну діяльність, а саме організовувати та проводити заходи політичного характеру, здійснювати інформаційну діяльність у співпраці з окупаційною адміністрацією держави-агресора, спрямовані на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації.

Слідством встановлено, що ОСОБА_5 , продовжуючи займати посаду директора Вовчанського районного будинку культури, знаходячись у м. Вовчанськ Харківської області, під час його окупації, здійснював організацію та проведення святкування «дня 9 травня» та «дня прапору РФ».

Серед іншого, ОСОБА_5 продовжуючи виконувати обов`язки директора Вовчанського районного будинку культури, не пізніше серпня місяця 2022 року організував проведення у будинку культури концерт ансамблю пісні і танцю російської армії імені О.В. Олександрова.

Проведення даних заходів було спрямовано на підтримку політики, що проводиться країною агресором по відношенню до України, позитивного ставлення мешканців м. Вовчанськ до окупації міста збройними силами РФ та безпосередньо до військових РФ.

Крім цього, директором Вовчанського міського будинку культури ОСОБА_5 не пізніше 07.09.2022 було організовано проведення в будинку культури урочистої видачі мешканцям Вовчанського району Харківської області перших паспортів громадян РФ. При цьому, ОСОБА_5 безпосередньо був ведучим на вказаній церемонії видачі паспортів РФ. 07.09.2022, Міністерством оборони РФ було висвітлено на телевізійному каналі ТВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » кадри церемонії отримання мешканцями Вовчанського району Харківської області перших паспортів РФ в ІНФОРМАЦІЯ_3 . Виступаючи ведучим на церемонії видачі паспортів РФ громадянам України, ОСОБА_5 здійснював інформаційну діяльність, спрямовану на підтримку держави-агресора, її збройних сил.

Слідчий зазначає, що 07.11.2022 о 10 год. 15 хв. ОСОБА_5 затриманий слідчим в порядку ст. 208, 615 КПК України.

07.11.2022 громадянину України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України.

Слідчий вказує, що обгрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а також протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від вищезазначених свідків;протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом огляду відеозапису, на якому відображено здійснення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

Сторона обвинувачення посилається у клопотанні на те, що завершити досудове розслідування до 03.04.2023 є неможливим, оскільки органу досудового розслідування необхідно встановити та допитати додаткових свідків; згідно з вимогами ст. 208 КПК України провести слідчу (розшукову) дію, а саме пред`явлення особи для впізнання; провести інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, в тому числі направлені на перевірку інформації щодо ймовірного вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України; виконати процесуальні дії, направлені на закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні та ознайомити сторону захисту з матеріалами кримінального провадження. Результати проведення вказаних слідчих, процесуальних дій мають суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні та можуть бути використані під час судового розгляду, однак їх проведення потребує додаткового часу.

Сторона обвинувачення також посилається на продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного, посилаючись на необгрунтованість повідомленої його підзахисному підозри; недоведеність продовження існування ризиків, зазначених у клопотанні; недоведеність неможливості застосування відносно його підзахисного менш тяжкого запобіжного заходу, просив відмовити у задоволенні клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 доводи захисника підтримав, вказав, що протиправних дій не вчиняв та немає наміру вчиняти в подальному, просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати відносно нього запобіжний захід у виглдяді домашнього арешту.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив, що СВ УСБ України в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003123 від 07.10.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 07.11.2022, підозрюваний ОСОБА_5 фактично був затриманий 07.11.2022 о 10:15 год., в порядку ст.ст. 208, 615 КПК України.

07.11.2022 о 15:40 год. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України, тобто у вчиненні дій, спрямованих на організацію та проведення заходів політичного характеру, здійснення інформаційної діяльності у співпраці з окупаційною адміністрацією держави-агресора, спрямованих на підтримку держави-агресра, її окупаційної адміністрації.

09.11.2022 слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05.01.2023 включно, без визначення розміру застави.

Постановою заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_13 від 27.12.2022 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 3 (трьох) місяців, тобто до 07.02.2023.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 28.12.2022 ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 07.02.2023, без визначення застави.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 03.02.2023 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003123 від 07.10.2022, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України до 5 (п`яти) місяців, тобто до 07 квітня 2023 року включно.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 03.02.2023 ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 03.04.2023, без визначення застави.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 29.03.2023 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003123 від 07.10.2022, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України до 6 (шести) місяців, тобто до 07 травня 2023 року включно.

За результатами розгляду даного клопотання про продовження застосування запобіжного заходу слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів.

Повідомлена ОСОБА_5 підозра, станом на час розгляду даного клопотання, відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

Так, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України, підтверджується зібраними на даний час доказами, а саме: протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а також протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від вищезазначених свідків;протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом огляду відеозапису, на якому відображено здійснення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

Слідчий суддя зазначає, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, суд лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження.

Крім того, питання наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_5 та повідомлення її у встановлений законом порядок перевірялось слідчим суддею під час застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 09.11.2022, а також при його продовженні 28.12.2022, 03.02.2023, що не заперечується стороною захисту, що не заперечується стороною захисту.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України.

Вказане може бути підставою для продовження строку застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

В межах розгляду даного клопотання встановлено, що на даний час у кримінальному провадженні виконаний певний обсяг слідчих дій.

Поряд з цим у клопотанні слідчого про продовження строку тримання під вартою наведено підстави, які перешкоджають завершенню досудового розслідування у строк до закінчення дії попередньої ухвали Київського районного суду м. Харкова від 03.02.2023.

Щодо продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя також вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України, яке є особливо тяжким злочином. Санкція частини 6 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 у сукупності з іншими обставинами.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного або інших зацікавлених осіб, як на свідків, так і на інших невстановлених органом досудового розслідування осіб.

Також, ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити мобільні термінали, засоби зв`язку та інші предмети та/або документи, що використовувались для вчинення кримінального правопорушення, які на даний час органом досудового розслідування не виявлені.

Також достатньо обґрунтованим є ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки є розумна підозра вважати, що замовники здійснення протиправної діяльності перебувають на території Російської Федерації.

Окрім того, слідчий суддя враховує, що на даний час не всі ділянки державного кордону України контролюються українською владою, а тому, на переконання слідчого судді, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема незаконно перетнути державний кордон України з метою уникнення кримінальної відповідальності, тому альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваного.

Доводи сторони захисту про відсутність вищезазначених ризиків не спростовують наведених вище висновків слідчої судді.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться стороною захисту, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки підозрюваногоі виконання ним процесуальних рішень у справі.

Так, під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, однак з огляду на встановлені обставини, зокрема, те, що ОСОБА_5 хоча і раніше не судимий, одружений, працює директором КЗ «Будинок культури Вовчанської міської ради», проте на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки, пов`язаного з колабораційною діяльністю, вчиненого в умовах воєнного стану, покарання за яке, за умови визнання його винуватим, передбачене у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, а також враховуючи, що встановлені ухвалою слідчого судді від 03.02.2023 ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились, слідчий суддя дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, щоб запобігти спробам вчинити дії, передбачені пунктами 1, 2, 3 та 5 частини першої статті 177 КПК України.

Доводи сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу не спростовують вищевказаних висновків суду, при цьому посилання сторони захисту на наявність у підозрюваного певних захворювань та неможливість здійснення лікування в умовах перебування у слідчому ізоляторі, слідчому судді не доведено. Крім того, слідчий суддя констатує, що під час перебування підозрюваного в умовах слідчого ізолятора будь-яких письмових заяв про порушення його права на захист шляхом ненадання йому медичної допомоги не надходило.

Враховуючи продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, враховуючи, що дії ОСОБА_5 , за вчинення яких повідомлено підозру, носять характер особливо тяжкого кримінального правопорушення проти основ Національної безпеки України, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому суд продовжує відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись ч.ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України, що дає право слідчому судді не застосовувати до підозрюваного інших запобіжних заходів в період дії воєнного стану.

Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 206, 211, 213, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

Ухвалив:

Клопотання слідчого, - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 40 (сорок) діб до 07 травня 2023 року включно, без визначення застави.

Зобов`язати слідчого СВ УСБ України в Харківській області молодшого лейтентанта юстиції ОСОБА_6 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про тримання під вартою останнього.

Встановити строк дії ухвали до 07 травня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 - в той же строк, але з моменту вручення йому копії цієї ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1