Дата документу 28.11.2022Справа № 554/7849/22
Провадження № 1-кп/554/958/2022
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2022 м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави кримінальне провадження за № 0002034 від 27.06.2022 за обвинуваченням,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Донецької області, Волноваського району, с. Анадоль, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, офіційно не одруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

26.06.2022 протягом дня, ОСОБА_5 разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 та своєю співмешканкою ОСОБА_7 вживали спиртні напої за місцем мешкання останньої, а саме на кухні квартири АДРЕСА_3 .

В цей же день, на ґрунті надмірного вживання спиртних напоїв між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виникла побутова сварка, під час якої ОСОБА_5 образливо висловлювався на адресу ОСОБА_7 та спричинив останній легкі тілесні ушкодження у вигляді різаних ран шиї.

З метою припинення вищевказаних протиправних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_6 відштовхнув ОСОБА_5 від ОСОБА_7 , після чого між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виникла сварка під час якої у останнього виник злочинний умисел спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, діючи на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, ОСОБА_5 , приблизно о 16.00 год., будучи в стані алкогольного сп`яніння, взяв у праву руку кухонний ніж, який використовував у якості знаряддя злочину, після чого, діючи умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , стоячи обличчям один до одного, зі значною силою умисно наніс один удар клинком кухонного ножа у життєво важливий орган, а саме в живіт потерпілому ОСОБА_6 , чим заподіяв останньому проникаюче колото-різане поранення живота з ураженням тонкої кишки, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя ( згідно п.п.2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 ).

27.06.2022 потерпілий ОСОБА_6 бригадою екстреної медичної допомоги був доставлений до медичної установи КЗОЗ «Міська багатопрофільна лікарня № 18» ХМР , де йому була надана медична допомога.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, визнав повністю та підтвердив обставини час, місце, механізм вчинення ним злочину, як зазначено вище у вироку суду. Обвинувачений у суді показав, що дійсно, 26.06.2022 перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння за місцем свого постійного мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своєю співмешканкою, з якою перебуває у фактичних сімейних відносинах понад десять років, ОСОБА_7 та її братом ОСОБА_6 , з якими вживали спиртні напої. Потім між ним та ОСОБА_6 сталася сварка, в ході якої він спричинив ОСОБА_6 ножем, який тримав у правій руці, рану в область живота. Через деякий час, ОСОБА_6 стало зле, він в свою чергу, виклав швидку допомогу, а потім сплачував ОСОБА_6 , в добровільному порядку, все необхідне лікування.

ОСОБА_5 зазначив про те, що він розумів, що скоїв злочин, та щиро розкаявся у його вчинені, причину скоєння ним злочину пояснив як необдуманою поведінкою.

Потерпілий ОСОБА_6 звернувся до суду із письмовою заявою, в якій прохав розгляд справи провести без його участі, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, оскільки обвинувачений в повному обсязі надав гроші на лікування, та прохав суд призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання не пов`язане з позбавленням волі. В своїх заявах потерпілий зазначив, що його сестра, ОСОБА_7 хворіє на невиліковну хворобу, а постійний догляд та матеріальну підтримку ОСОБА_7 надавав ОСОБА_5 , з яким вони разом мешкали.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у скоєні ним кримінального правопорушення, та кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст.121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином. Обвинувачений в силу ст.89 КК України не судимий, офіційно не працевлаштований на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має реєстрацію та постійне місце мешкання.

Відповідно до висновків судово-психіатричної експертизи за №140 від 25.07.2022, ОСОБА_5 на теперішній час хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки не виявляє. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_5 перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

ОСОБА_5 на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Згідно зальної медичної довідки КНП ХОР «Обласний клінічний центр профілактики і боротьби зі СНІДом» від 11.08.2022 за №413-08/22 ОСОБА_5 поставлений діагноз: ВІЛ-інфекція ІІІстадії; рецидивуючий кандидоз ротової порожнини; В20.4.

Співмешканці обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до довідки КНП ХОР «Обласний протитуберкульозний диспансер №1» від 23.09.2022 за №831, поставлений діагноз: ВІЛ-інфекція ІV криничної стадії; РМРТБ правої легені, правобічний ексудативний плеврит; Кат 4(ВДТБ 09.08.2022) Ког 3 (2022).

При вирішенні питання про вид та міру покарання ОСОБА_5 , суд враховує його щире каяття, надання допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення та визнає ці обставини, відповідно до ст.66 КК України, такими, що пом`якшують його покарання. Обставиною, що обтяжує покарання останнього, яка передбачена ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп?яніння.

З урахуванням викладеного, суд вважає призначити обвинуваченому покарання за ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані його дії.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю кримінального правопорушення, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинувачених, попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень, суд, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, дані про особу винного, а саме його тяжкі захворіння, та захворіння його співмешканки, його відношення до скоєного злочину, надання допомоги потерпілому безпосередньо після скоєння кримінального правопорушення, а також позиції потерпілого, сторони захисту та сторони обвинувачення, які вважали можливим призначення обвинуваченому покарання не пов`язаного з триманням під вартою, вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим суд на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. Саме таке покарання суд вважає пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових злочинів і в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні ОСОБА_5 саме такого виду покарання. В силу положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд звільняючи ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, покладає на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, тобто в умовах контролю за його поведінкою органами з питань пробації за місцем його проживання.
Стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 суд скасовує запобіжний захід, обраний 30.06.2022 відносно останнього у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».
Цивільний позов не заявлено.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Відповідно до положень ч.4 ст. 174 КПК України суд вирішує питання про скасування арешту майна.

Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.
Згідно ч.1 п.п.1,2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід обраний стосовно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою в у мовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» - скасувати.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти негайно.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 05.07.2022, після набрання вироком законної сили - скасувати.

Речові докази: : два предмета схожих на ножі; чотири предмета схожих на ножі; шість предметів схожих на ножі; сліди папілярних візерунків на 3 ВЛС; змив РБК на ватний тампон з підлоги кімнати №2; шматок вати з нашаруванням РБК; предмет схожий на жіночу прокладку зіф слідами РБК, які передані на зберігання до кімнати збереження речових доказів Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області знищити. Мобільний телефон «Lenovo»; кросівки зі слідами нашарування РБК; штани синього кольору з нашаруваннями РБК; чоловіча футболка зі слідами РБК; шорти чоловічі зі слідами РБК, які передані на зберігання до кімнати збереження речових доказів Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтаві протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_5 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1