СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/5672/23
пр. № 1-кп/759/971/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в м. Києві в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.09.2022 року за № 0001714, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Когон Тумани, Республіки Узбекистан, громадянина Республіки Узбекистан, із середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 у невстановлений в ході дізнання час та місці, з метою не перетину державного кордону України, в супереч міграційного законодавства України, надав невстановленій в ході дізнання особі паспорт громадянина Узбекистану № НОМЕР_1 від 13.09.2006 на своє ім`я з метою внесення у нього неправдивої інформації про перетин кордону, уникнення відповідальності та виконання рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни, та подальшого незаконного перебування на території України, чим вчинив пособництво в підробленні документу, який видається установою та надає права, з метою подальшого використання.

Так, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про те, що він не перетинав державний кордон, реалізовуючи свій намір, спрямований на подальше незаконне перебування на території України, діючи умисно, звернувся до невстановленої в ході дізнання особи з метою внесення до паспорту громадянина Узбекистану № НОМЕР_1 від 13.09.2006 на своє ім`я недостовірних відомостей про перетин ним кордону, шляхом проставляння відповідних відміток та подальшого використання цих відомостей для перебування на території України.

Коли невстановлена в ході дізнання особа погодилась допомогти ОСОБА_3 , то останній, з метою виконання свого злочинного умислу, в невстановлені в ході дізнання час та місці, надав вказаній невстановленій особі свій особистий паспорт громадянина Узбекистану № НОМЕР_1 від 13.09.2006, в який ця особа у невстановлений дізнанням час та місці з використанням відтисків штампів у вигляді відміток про перетинання державного кордону України №280 та «В`їзд» №168, внесла у вищевказаний офіційний документ, недостовірну інформацію про перетинання державного кордону України, а саме відмітку штампу про виїзд 21 лютого 2009 року з території України в пункті пропуску державного кордону «Бориспіль №280» та в`їзд 23 жовтня 2014 року на територію України в пункті пропуску державного кордону України «Бориспіль №168». Після цього, невстановлена особа повернула ОСОБА_3 паспорт громадянина Узбекистану з недостовірними відомостями, так як фактично в зазначений період він державний кордон України не перетинав.

Таким чином, ОСОБА_3 достовірно знаючи, що він не перетинав державного кордону та не отримував дозволу на його перетинання від уповноваженої службової особи підрозділу охорони державного кордону, яка здійснює перевірку та проставляє за її результатами відповідні відмітки відповідно до п. 3.12 Розділу ІІІ Наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України №407 від 05.06.2012 «Про затвердження Інструкції з організації і здійснення перевірки документів громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон», залишив свій паспорт громадянина Узбекистану з внесеними недостовірними відомостями та, в подальшому, почав його використовувати.

Відповідно до висновку судово-технічної експертизи документів №1941/47 від 16.09.2022 відтиски штампів у вигляді відміток про перетинання державного кордону України №280 від 21.02.2009 у пункті пропуску через державний кордон «Бориспіль», що проставлений на сторінці 31 паспорту громадянина Узбекистану № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та « В`їзд » №168 від 23.10.2014 у пункті пропуску через державний кордон «Бориспіль», що проставлений на сторінці 32 паспорту громадянина Узбекистану № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за своїми характеристиками не відповідають затвердженій наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України формі.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні пособництва в підроблені документу, яке видається установою та надає права, з метою його використання, тобто кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 , маючи прямий умисел на використання підробленого офіційного документа, зберігав паспорт громадянина Узбекистану № НОМЕР_1 13.09.2006 на своє ім`я, із недостовірними відомостями, щодо перетину ним державного кордону України.

Так, ОСОБА_3 03.09.2022, приблизно о 17 годині 30 хвилин, знаходячисьпо пр-т. Перемоги, 139 в м. Києві, був зупинений працівником поліції, який згідно з п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 №1456 «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану» попросив пред`явити документи. Після цього,ОСОБА_3 , діючи з метою реалізації свого злочинного умислу на використання завідомо підробленого документа, а саме паспорта громадянина Узбекистану № НОМЕР_1 13.09.2006, використав завідомо підроблений документ, який видається установою та надає права, пред`явивши працівнику поліції паспорт громадянина Узбекистану, достовірно знаючи, що відтиски штампів про перетин державного кордону України, а саме виїзд 21 лютого 2009 року з території України в пункті пропуску державного кордону «Бориспіль» №280, в`їзд 23 жовтня 2014 року на територію України в пункті пропуску державного кордону України «Бориспіль» №168 у ньому були проставлені не уповноваженою службовою особою

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні використання завідомо підробленого документа, тобто кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Положеннями ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додано письмову заяву підозрюваного ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_5 , в якій ОСОБА_3 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, він беззаперечно визнає; згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згодний на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі. Також у даній заяві підозрюваний ОСОБА_3 висловив свою позицію щодо призначення йому покарання у виді штрафу.

У вказаній заяві захисником ОСОБА_5 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки, передбачені ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: пособництво в підробленні документу, яке видається установою, та надає права, з метою його використання та використання завідомо підробленого документа.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

Обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_5 , обставини вчинення кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаних кримінальних проступків беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінальних проступків та кваліфікує її дії за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, а саме як: пособництво в підробленні документу, яке видається установою, та надає права, з метою його використання та використання завідомо підробленого документа.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 , покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України є кримінальними проступками; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він одружений, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про його осудність, раніше не судимий.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах, установлених у санкції ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України, а саме у виді штрафу.

Таке покарання, на переконання суду, є достатнім для виправлення ОСОБА_3 попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Також суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення експертизи, що підтверджується розрахунком її вартості.

Керуючись ст.ст.100, 124, 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за:

- ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

- ч. 4 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

Речовий доказ: паспорт громадянина Узбекистану № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави відшкодування судових витрат за проведення експертизи №1941/47 від 16.09.2022 року в розмірі 6040 (шість тисяч 40) грн 00 коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя : ОСОБА_1