Справа № 367/1868/23
Провадження №1-кс/367/360/2023
УХВАЛА

Іменем України

22.03.2023 слідчий суддя Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_1 , ознайомившись із клопотанням прокурора Бучанської окружної прокуратури ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0000892 від 15.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0000892 від 15.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про накладення арешту на речовий доказ, шляхом позбавлення його права на відчуження, розпорядження ним, а саме на квартиру АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_3 .

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить висновку про повернення клопотання прокурора для усунення недоліків у порядку ст.172 КПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, і збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен був діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен був врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права і обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно клопотання прокурор просить накласти арешт на речовий доказ у кримінальному провадженні №0000892 шляхом позбавлення власника права на відчуження, розпорядження квартирою АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_3 .

Окрім того, на підтвердження права власності ОСОБА_3 прокурором надано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яка була отримана адвокатом ОСОБА_4 станом на 30.11.2022.

До того ж, у клопотанні прокурора не зазначено і до клопотання не додано інформації про засоби зв`язку, використовуючи які можливо повідомити власника майна про розгляд клопотання.

При цьому, з огляду на дату внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (16.09.2021) вимога прокурора про розгляд поданого клопотання без повідомлення власника майна відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України належним чином не обґрунтована.

Таким чином, слідчий суддя позбавлений можливості, відповідно до положень ст. 172 КПК України, викликати в судове засідання власника майна для розгляду означеного клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подане без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи наведене, подане клопотання слід повернути прокурору для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 171,172,309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000892 від 15.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, повернути прокурору Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_2 та встановити строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1