УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Машівка Машівського району Полтавської області, громадянина України, українця, з середньою технічною освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий

у кримінальному провадженні №0002518, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.07.2021, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 191 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби відносно ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовано тим, що Шевченківським УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002518 від 21.07.2021, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу (розпорядження) ПТ «Найкращий ломбард» Богдан Ю.М. і компанія» №482-к від 05.08.2020 ОСОБА_4 призначено на посаду начальника відокремленого підрозділу та відповідно до посадової інструкції начальник відокремленого підрозділу несе повну відповідальність за матеріальні цінності, які знаходяться на відокремленому підрозділі, контролює залишки ліміту каси, встановленої для відокремленого підрозділу, здійснює оцінку та прийом виробів з дорогоцінних металів та техніки, що є предметом залогу, приймає на збереження матеріальні цінності, які належать клієнтам, приймає участь в інвентаризації та проводить облік предметів застави, які зберігаються на відокремленому підрозділі, організовує своєчасну здачу не викуплених предметів застави до центрального офісу компанії, веде щоденний облік надходжень та видатків грошових коштів з операцій застави та викупу матеріальних цінностей; відповідно до посадової інструкції та договору про повну матеріальну відповідальність від 06.08.2020 став матеріально - відповідальною особою на відокремленому підрозділі № 20 ПТ «Найкращий ломбард» Богдан Ю.М. і компанія» та мав повну матеріальну відповідальність за надані йому товарно-матеріальні цінності на умовах, передбачених чинним законодавством України.

Під час досудового розслідування встановлено, що у невстановлену досудовим розслідуванням дату, час та місце у ОСОБА_4 виник умисел на розтрату грошових коштів, які належать ПТ «Найкращий ломбард» Богдан Ю.М. і компанія», шляхом внесення неправдивих відомостей до офіційних документів.

Так, ОСОБА_4 , будучи матеріально-відповідальною особою на своєму робочому місці в приміщенні відокремленого підрозділу № 20 ПТ «Найкращий ломбард» Богдан Ю.М. і компанія», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Д. Щербаківського, 72, під час виконання покладених на нього обов`язків, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на розтрату чужого майна, яке перебувало у його віданні та належать ПТ «Найкращий ломбард» Богдан Ю.М. і компанія», розуміючи протиправність своїх дій, всупереч вимогам договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, зловживаючи довірою, прийняв у ОСОБА_6 виріб з недорогоцінних металів, а саме ланцюжок з металу темно-жовтого кольору, виготовленого зі сплаву міді та заліза, вагою 2,63 г, після чого 22.05.2021 о 15 год. 03 хв. у власному аккаунті під особистим паролем ввів відомості щодо складання договору надання фінансового кредиту, закладу майна до ломбарду № від 22.05.2021, укладеного з ОСОБА_6 строком на 14 днів, ввівши замість вищевказаного ланцюжка з недорогоцінних металів золотий ланцюжок, пробою 585, вагою 8, 89 /8, 83 г. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 видав ОСОБА_6 з каси відділення грошові кошти в якості фінансового кредиту, чим здійснив розтрату матеріальних цінностей ломбарду, а саме грошових коштів в сумі 7570 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у розтраті чужого майна, яке перебувало в його віданні, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи матеріально-відповідальною особою на своєму робочому місці в приміщенні відокремленого підрозділу № 20 ПТ «Найкращий ломбард» Богдан Ю.М. і компанія», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Д. Щербаківського, 72, під час виконання покладених на нього обов`язків, діючи умисно, повторно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на розтрату чужого майна, яке перебувало у його віданні та належать ПТ «Найкращий ломбард» Богдан Ю.М. і компанія», розуміючи протиправність своїх дій, всупереч вимогам договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, зловживаючи довірою ОСОБА_4 прийняв у ОСОБА_6 виріб з недорогоцінних металів, а саме ланцюжок з металу темно-жовтого кольору, виготовленого зі сплаву на основі міді, а також заліза, вагою 6,40 г, після чого 22.05.2021 о 20 год. 01 хв. у власному аккаунті під особистим паролем ввів відомості щодо складання договору надання фінансового кредиту, закладу майна до ломбарду № від 22.05.2021, укладеного від імені ОСОБА_7 строком на 14 днівЮ ввівши замість вищевказаного ланцюжка з недорогоцінних металів золотий ланцюжок, пробою 585, вагою 12,99 /12,93 г. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 видав ОСОБА_6 з каси відділення грошові кошти в якості фінансового кредиту, чим здійснив розтрату матеріальних цінностей ломбарду, а саме грошових коштів в сумі 11 900 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у розтраті чужого майна, яке перебувало в його віданні, вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України

Також досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи матеріально-відповідальною особою на своєму робочому місці в приміщенні відокремленого підрозділу № 20 ПТ «Найкращий ломбард» Богдан Ю.М. і компанія», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Д. Щербаківського, 72, під час виконання покладених на нього обов`язків, діючи умисно, повторно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на розтрату чужого майна, яке перебувало у його віданні та належать ПТ «Найкращий ломбард» Богдан Ю.М. і компанія», розуміючи протиправність своїх дій, всупереч вимогам договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, зловживаючи довірою ОСОБА_4 прийняв у ОСОБА_7 виріб з недорогоцінних металів, а саме ланцюжок з металу жовтого кольору виготовленого із сплаву на основі міді, цинку, олова та поверхневим покриттям золота, вагою 11 г, після чого 22.05.2021 о 20 год. 02 хв. у власному аккаунті під особистим паролем ввів відомості щодо складання договору надання фінансового кредиту, закладу майна до ломбарду № від 22.05.2021, укладеного з ОСОБА_7 строком на 14 днів, ввівши замість вищевказаного ланцюжка з недорогоцінних металів золотий ланцюжок, пробою 585, вагою 15,32/15,26 г. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 видав ОСОБА_7 з каси відділення грошові кошти в якості фінансового кредиту, чим здійснив розтрату матеріальних цінностей ломбарду, а саме грошових коштів в сумі 13100 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у розтраті чужого майна, яке перебувало в його віданні, вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи матеріально-відповідальною особою на своєму робочому місці в приміщенні відокремленого підрозділу № 20 ПТ «Найкращий ломбард» Богдан Ю.М. і компанія», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Д. Щербаківського, 72, під час виконання покладених на нього обов`язків, діючи умисно, повторно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на розтрату чужого майна, яке перебувало у його віданні та належать ПТ «Найкращий ломбард» Богдан Ю.М. і компанія», розуміючи протиправність своїх дій, всупереч вимогам договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, зловживаючи довірою ОСОБА_4 прийняв у ОСОБА_6 виріб з недорогоцінних металів, а саме ланцюжок із металу білого кольору виготовленого із сплаву на основі срібла (93,7%-94,2%), міді та цинку, вагою 4,68 г, з хрестиком із металу білого кольору виготовленого зі сплаву на основі срібла (96,3%) та міді, вагою 1, 38 грами, після чого 29.05.2021 о 18 год. 55 хв. у власному аккаунті під особистим паролем ввів відомості щодо складання договору надання фінансового кредиту, закладу майна до ломбарду № від 29.05.2021 укладеного з ОСОБА_6 строком на 14 днів, ввівши замість вищевказаного ланцюжка з хрестиком з недорогоцінних металів - золотий ланцюжок з хрестиком, пробою 585, вагою 6,84/7,78 г. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 видав ОСОБА_6 з каси відділення грошові кошти в якості фінансового кредиту, чим здійснив розтрату матеріальних цінностей ломбарду, а саме грошових коштів в сумі 6000 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у розтраті чужого майна, яке перебувало в його віданні, вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

14.12.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 191 КК України.

В обґрунтування свого клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби слідчим зазначено, що ОСОБА_4 інкримінується, зокрема, діяння, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8років, у зв`язку з чим є всі підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про те, що інший більш м`який запобіжний захід, ніж домашній арешт в нічний час доби не достатній для запобігання вищевказаним ризикам та не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував щодо задоволення клопотання та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про наступне.

Так,слідчим суддею встановлено та матеріалами клопотання підтверджено, щоШевченківським УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002518 від 21.07.2021, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 191 КК України.

14.12.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 191 КК України.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Водночас, слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 Рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає,що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п.32, Series A, N 182).

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас, слідчому судді під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, яким закінчується судове провадження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення(рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 Європейський суд з прав людини зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої здійснено затримання й подальшого тримання під вартою.

При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Так, 14.12.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 191 КК України.

Обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 , та причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення підтверджується долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 20.07.2021; протоколом огляду речей від 06.08.2021; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_8 від 25.10.2021; протоколом огляду відеозапису від 26.11.2021; протоколом огляду речей від 18.10.2021; протоколом отримання зразків підпису ОСОБА_4 від 18.10.2021; протоколом отримання зразків почерку ОСОБА_4 від 18.10.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 01.09.2021; протоколом огляду речей від 01.09.2021; протоколом отримання зразків підпису ОСОБА_6 від 01.09.2021; протоколом отримання зразків почерку ОСОБА_6 від 01.09.2021; протоколом отримання зразків підпису ОСОБА_6 від 08.11.2021; висновком експерта №СЕ-19/111-21/41743-ФХД від 09.11.2021; висновком експерта №СЕ-19/111-21/51659-ПЧ від 25.11.2021; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 14.12.2021 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованих йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 міг вчинити інкриміновані йому правопорушення.

З огляду на зазначене та враховуючи матеріали кримінального провадження, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність у діях підозрюваного ОСОБА_4 ознак інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Водночас, при розгляді клопотання та вирішенні питання про доцільність застосування домашнього арешту в нічний час доби, слідчий суддя повинен переконатися, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які виправдовують застосування до підозрюваного відповідного запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відзначає, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а застосування запобіжного заходу - бути у взаємозв`язку з ними. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Так, аналізуючи зазначені слідчим та прокурором ризики, слідчий суддя враховує, що ризиками неналежної процесуальної поведінки підозрюваного визнано можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, а також можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_4 , який є раніше не судимим, інкриміновано, зокрема, діяння, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до тяжких злочинів, відповідальність за яке передбачає позбавлення волі строком від 3 до 8 років, у зв`язку з чим усвідомлюючи міру можливого покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, він може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Водночас, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «W. проти Швейцарії» небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

Також що стосується ризику втечі підозрюваного, то Європейський суд з прав людини вказує, що він не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитися з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня «Панченко проти Росії». Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню «Бекчиєв проти Молдови».

При цьому, слідчий суддя відзначає, що підозрюваний неодружений, офіційно не працевлаштований, а відтак відсутні ті стримуючі фактори, які могли би мінімізувати ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Також ґрунтуються на матеріалах клопотання доводи сторони обвинувачення про наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки інкриміновані ОСОБА_4 дії вчиненні ним неодноразово, з корисливих мотивів, останній офіційно не працевлаштований, а відтак постійного та стабільного джерела доходу не має, а тому вказаний ризик є обґрунтованим.

Відтак, аналізуючи зазначені слідчим та прокурором ризики, слідчий суддя дійшов висновку про їх наявність, з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_4 , який раніше не судимий, усвідомлюючи міру можливого покарання за вчинене нею кримінальне правопорушення, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Слідчим суддею також враховано і наявність у ОСОБА_4 постійного місця проживання.

Вирішуючи питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя враховує мету застосування запобіжного заходу, тяжкість кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 , обставини у відповідності до вимог ст. 178 КПК України, що характеризують особу підозрюваного, а також той факт, що підозрюваний в судовому засіданні не заперечував проти застосування такого виду запобіжного заходу.

Положеннями ч. ч. 1 та 2 ст. 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи викладене, а також те, що органом досудового розслідування доведено причетність ОСОБА_4 до події інкримінованого правопорушення та наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також ті обставини, що більш м`який запобіжний захід, який би міг бути застосований до підозрюваного ОСОБА_4 , не зможе запобігти ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту в нічний час доби у межах строку досудового розслідування, тобто до 13.02.2022 включно, з покладенням на нього визначених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків, з метою уникнення можливості вчинення дій, визначених ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 184, 186, 194, 196, 309, 532 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0002518, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.07.2021, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 191 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 у період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби у межах строку досудового розслідування, тобто до 13.02.2022 включно.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора у даному кримінальному провадженні, слідчого судді чи суду за кожною вимогою;

- не відлучатися за межі міста Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , письмово під розпис повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у даному кримінальному провадженні.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1