Справа № 165/241/23 Провадження № 1-кс/165/129/23 q НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року м. Нововолинськ

Слідчий суддя Нововолинського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську, в режимі відеоконференції, з використанням програми Easycon (користувач ОСОБА_3 ), скаргу потерпілого ОСОБА_4 на постанову начальника СВ Іваничівського ВП ГорохівськогоВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 31 травня 2017 рокупро закриття кримінального провадження ЄРДР за №80000309 від 20 листопада 2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України

встановив:

23 січня 2023 року потерпілий ОСОБА_4 звернувся зі скаргою на постанову начальника СВ Іваничівського ВП ГорохівськогоВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 31 травня 2017 рокупро закриття кримінального провадження ЄРДР за №80000309 від 20 листопада 2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України.

Скаржник в обґрунтування своєї скарги зазначає, що 07 листопада 2016 року він звернувся до Іваничівського ВП Горохівського ВП ГУНП з заявою про вчинення продавцем ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України та надав оригінали актів ревізії товарно-матеріальних цінностей, які проводилися протягом 2014-2016 року, а також документи, що підтверджують рух грошових коштів отриманих від реалізації належного товару. В ході досудового розслідування, в межах кримінального провадження, був допитаний свідок ОСОБА_7 , якій підтвердив зазначені ним обставини злочину. 11 лютого 2017 року начальник СВ Іваничівського ВП виніс постанову про призначення судової економічної експертизи фінансових документів. Після чого, він неодноразово намагався дізнатися про результати проведеної експертизи та долю досудового розслідування внесеного до ЄРДР за №0000309 за ознаками ч.1 ст.191 КК України, однак жодної інформації не отримував і лише 10 січня 2023 року, на звернення свого представника, слідчий повідомив, що кримінальне провадження було закрите у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України. Не погоджуючись з постановою слідчого, зазначає, що ніхто раніше йому не повідомляв про неможливість проведення експертизи, а слідчий не пронував йому особисто провести аудит бухгалтерських документів господарської діяльності павільйону за період з 01 липня 2014 року по 19 серпня 2016 року. Матеріали кримінального провадження не містять жодних доказів направленя йому повідомлень вищевказаного змісту. Також, йому не зрозуміло які саме цивільно-правові правовідносини склалися між ним та ОСОБА_6 , жодного цивільно-правого договору з останньою він не укладав, натомість ОСОБА_6 , будучи продавцем, перебуваючи з ним у трудових відносинах,в період 2014-2016 року вчинила дії спрямовані на привласнення чи розтрату ввіреного їй майна, чим завдала йому майнову шкоду. Відтак вважає висновки слідства необгрунтованими та передчасними, тому просить поновити йому строк на оскарження постанови слідчого від 31 травня 2017 року про закриття кримінального провадження №80000309 від 02 листопада 2016 року та скасувати її.

У судове засідання ОСОБА_4 не з`явився, його представник ОСОБА_3 підтримав скаргу та наголосив, що постанову слідчого про закриття кримінального провадження скаржник отримав 10 січня 2023 року, а в оскаржуваній постанові зазначено, що її копія направлялася лише прокурору, тобто потерпілому ця постанова не надсилалася. Йому незрозуміло, що саме зі складу злочину передбаченого ч.1 ст.199 КК України, відсутнє в діях ОСОБА_6 . Остання частково визнала свою вину, а ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_7 підтвердили обставини злочину. Більше того, потерпілий не відмовлявся від проведення аудиту бухгалтерських документів господарської діяльності павільйону за період з 01 липня 2014 року по 19 серпня 2016 року і підтвердження зворотного матеріали кримінального провадження не містять.

Слідчий ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського ВП ГУНП у Волинській області не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належними чином.

Вивчивши матеріали скарги та додані до неї матеріали, оглянувши матеріали кримінального провадження №80000309 від 02 листопада 2016 року, приходжу до наступного висновку.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Частиною 1 ст.303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження.

Відповідно до ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів скарги та матерілаів кримінального провадження встановлено, що 02 листопада 2016 року ОСОБА_4 звернувся в Іваничівське ВП Горохівського ВП ГУНП у Волинській області з заявою про злочин. У своїй заяві він вказав на те, що ОСОБА_6 , будучи продавцем павільйону №21 ринку «Гостинець» в смт. Іваничі, перебуваючи з ним у трудових відносинах, в період 2014-2016 року вчинила дії спрямовані на привласнення чи розтрату ввіреного їй майна, чим завдала йому майнову шкоду в сумі 60 235 грн.

За даним фактом 02 листопада 2016 року до ЄРДР внесені відомості за №80000309 за ч.1 ст.190 КК України, та розпочато досудове розслідування.

31 травня 2017 року, з підстав передбачених п.2 ч.1 ст.284 КПК України, начальником СВ Іваничівського ВП Горохівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 винесено постанову про закриття кримінального провадження.

При винесенні постанови, як на підставу прийнятого рішення,слідчий вказав нате, щовідносини які виникли між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 мають цивільно-правовий характер. Крім того, 15 лютого 2017 року судовий експерт повідомив про неможливість проведення призначеної у справі експертизи, а потерпілому запропоновано особисто звернутися до аудитора щоб провести аудит бухгалтерських документів господарської діяльності павільйону № НОМЕР_1 за період з 01 липня 2014 року по 19 серпня 2016 року, на що він добровільно відмовився.

Матеріали кримінального провадження не містять жодних доказів направленя повідомлень вищевказаного змісту потерпілому ОСОБА_4 . Більше того, потерпілогоне було повідомлено про обставини, які унеможливлюють проведення експертизи та можливість їх усунення.

У судовому засіданні встановлено, що доводи скаржника, які стали підставою до внесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення, слідчий не перевірив, зокрема він не допитав усіх свідків, які перебували під час ревізії товарно-матеріальних цінностей 22 вересня 2016 року. Фактично, слідчий обмежився допитом лише одного свідка ОСОБА_7 , який підтвердив факт вчинення злочину. Сама ОСОБА_6 відмовилася від дачі будь-який пояснень слідчому, однак при виявленні недостачі вказала на те, що товар на суму 12000 грн. передала третім особам без дозволу власника.

За встановлених обставин, незрозуміло про які саме цивільно-правові відносини вказує слідчий в оскаржуваній постанові.

Крім того, слідчий до суду на розгляд скарги не з`явився, з цих підстав останній ухилився від спростування доводів скарги.

Таким чином, винесена у кримінальному провадженні оскаржувана постанова порушує вимоги КПК України, оскільки під час досудового розслідування не були з`ясовані усі обставини, які підлягають доказуванню та мають значення для кримінального провадження (ст.91 КПК України).

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження таповернення матеріалів кримінального провадження для подальшого продовження досудового розслідування, під час якого підлягають усуненню вищезазначені порушення та перевірці усі доводи викладені скаржником.

Постановляючи ухвалу, слідчий суддя враховує також те, що копія оскаржуваної постанови направлялася лише прокурору, жодних доказів в матеріалах кримінального проваджнення про те, що вона направлялась потерпілому відсутні.

За відміткою діловода ВП (а.с.8), адвокат ОСОБА_9 отримав постанову 10 січня 2023 року, а надійшла скарга до суду 20 січня 2023 року, що стверджується листом перевірки статусу відстеження поштових відправлень.

Відтак слідчий суддя, знаходить всі підстави для поновлення потерпілому строк на оскарження ним постанови.

Керуючись ст.7, ст.9, ст.303, ст.304, ст.305, ст.306, ст.307, ст.309, ст.372, ст.392, ст.395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Поновити потерпілому ОСОБА_4 строк на оскарження постанови начальника СВ Іваничівського ВП ГорохівськогоВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 31 травня 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №80000309 від 20 листопада 2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України.

Скасувати постанову начальника СВ Іваничівського ВП ГорохівськогоВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 31 травня 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №80000309 від 20 листопада 2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили та підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Cлідчий суддя підпис ОСОБА_1