Дата документу 12.04.2023Справа № 554/2304/23
Провадження № 1-кс/554/4549/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.04.2023 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,

розглянувши клопотання старшої слідчої СВ відділ поліції № 2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , в рамках кримінального провадження № 0000254 від 16.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого посилається на наступне.

У провадженні СВ відділу поліції №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області перебували матеріали досудового розслідування за № 0000254 від 16.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Установлено, що 15.03.2023 до ВП № 2 Полтавського РУП надійшло повідомлення від працівника СРПП ВП № 2 Полтавського РУП про те, що гр-н ОСОБА_3 пропонував службовій особі надати їй неправомірну вигоду, в розмірі 1600 грн., за не складення адміністративного протоколу

15.03.2023 року проведено огляд місця події предметом огляду є грошові кошти, що розміщені на правому передньому сидінні автомобіля ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 , який розташований на узбіччі а/д Суми- Полтава 179 км, неподалік повороту на с. Сем`янівка, Полтавського району. В ході огляду оглянуто та вилучено грошові кошти в загальній сумі 1 600 гривень, купюри в кількості 8 штук номіналом по 200 гривень з наступним позначенням:

1. ГД 6748750;

2. ГД 9340534;

3. УК 7689014;

4. ХЄ 7123471;

5. ІВ 8456963;

6. УЄ 7469209;

7. КД 6651720;

8. ЕХ 2685650.

Слідчий в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги підтримав та прохав задовольнити.

Клопотання розглянуто за відсутності володільця майна.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На підставі викладено слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на майно.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання старшої слідчої СВ відділ поліції № 2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , в рамках кримінального провадження № 0000254 від 16.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України про арешт майна задовольнити

Накласти арешт на майно вилучене в ході огляду та визнане речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000254 від 16.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, зокрема: грошові кошти в загальній сумі 1 600 гривень, купюри в кількості 8 штук номіналом по 200 гривень з наступним позначенням:

1. ГД 6748750;

2. ГД 9340534;

3. УК 7689014;

4. ХЄ 7123471;

5. ІВ 8456963;

6. УЄ 7469209;

7. КД 6651720;

8. ЕХ 2685650.

Визначити місцем зберігання тимчасово вилученого майна в матеріалах кримінального провадження до вирішення питання по суті.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1