В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисників обвинувачених - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001894 від 20.06.2019 року про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Худльово Ужгородського району Закарпатської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , без освіти, одруженого, тимчасово непрацюючого, раніше судимого

- 12.04.2019 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч.2 ст. 185 КК України, до двох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік

та

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Середнє Ужгородського району Закарпатської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , без освіти, який перебуває у цивільному шлюбі, тимчасово непрацюючого, раніше судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України

ВСТАНОВИВ:

19 червня 2019 року близько 21 години 00 хвилин ОСОБА_7 за попередньою змовою у групі з ОСОБА_8 ,знаходячись біля готелю «Міраж» по вул. Мукачівській в місті Ужгороді, діючи з прямим умислом усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, із метою заволодіння чужим майном, повторно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, тобто попередньо (усно) домовившись про вчинення злочину, а саме заволодіння сумкою із особистими речами потерпілого ОСОБА_4 , без чіткого визначення ролей, підійшовши до потерпілого, здавили пальцями рук верхню частину лівого плеча потерпілого, після чого завалили останнього на землю, нанесли не менше двох ударів взутими ногами потерпілому та руками затиснутими в кулак потерпілому ОСОБА_4 по лівій гомілці, правій лопатці та куприковій ділянці тулуба, внаслідок чого спричинили останньому тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи №186 від 03.07.2019 потягли за собою розлад здоров`я строком до 6 днів і по цій ознаці згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. На момент нанесення вищевказані тілесні ушкодження, з врахуванням даних медичної довідки, виявлені у ОСОБА_4 , не були небезпечними для життя і здоров`я. Громадянину ОСОБА_4 , було нанесено не менше п`яти тілесних ушкоджень, при цьому він міг знаходитися як у вертикальному або близькому до нього положенні так і в горизонтальному або близькому до нього положення. Одразу після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , продовжуючи свій злочинний умисел, відкрито шляхом ривка заволоділи матерчатою сумкою чорного кольору фірми-виробника «Silver Knight», в якій знаходився чорний ліхтарик марки «Police», моделі «BLQ8371-XPE 320000W», вартість яких становить 250.75 гривень (двісті п`ятдесят гривень 75 копійок) та 219.90 гривень (двісті дев`ятнадцять гривень 90 копійок) відповідно.

У подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 разом із викраденим майном покинули місце події, чим спричинили ОСОБА_4 матеріальні збитки на суму 470,65 (чотириста сімдесят гривень шістдесят п`ять копійок).

Зазначеними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 186 КК України відкритe викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Зазначеними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 186 КК України відкритe викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

На початку судового розгляду обвинувачений ОСОБА_8 вину не визнавав. Проте будучи допитаним повторно після дослідження усіх доказів у кримінальному провадженні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України визнав повністю, показав, що 19.06.2019 року близько 21 год. він та ОСОБА_7 проходили по вул. Мукачівській в м. Ужгороді. Були у стані алкогольного сп"яніння. Знаходячись біля готелю «Міраж» на вул. Мукачівській вони побачили чоловіка, який також перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, і йшов їм назустріч. Вони домовилися між собою викрасти у цього чоловіка сумку, яка була одягнута у нього через плече та втікти. Вони підійшли до нього, взяли його попід руки з обох боків та повалили на землю. Після цього ОСОБА_8 два рази вдарив потерпілого ногою в коліно, та один раз кулаком в плече. ОСОБА_7 також бив потерпілого декілька разів ногою та кулаком. Потім ОСОБА_7 обірвав сумку, яка була на плечі у потерпілого та вони почали втікати. Однак, під"їхала поліція і затримала їх. Додав, що спочатку вину не визнавав, бо боявся суворої відповідальності за вчинений злочин, а також боявся за ОСОБА_7 , оскільки той був судимий та мав іспитовий строк. Зазначив, що розкаюється у скоєному злочин вчинив, оскільки був у стані алкогольного сп"яніння.

На початку судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 вину не визнавав. Проте будучи допитаним повторно після дослідження усіх доказів у кримінальному провадженні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України визнав повністю, показав, що 19.06.2019 року близько 21 год. він та ОСОБА_8 проходили по вул. Мукачівській в м. Ужгороді. Були у стані алкогольного сп"яніння. Знаходячись біля готелю «Міраж» на вул. Мукачівській вони побачили чоловіка, який також перебував у стані сильного сп"яніння, і йшов їм назустріч. Вони домовилися між собою викрасти у цього чоловіка сумку, яка була надягнута у нього плече. Вони підійшли до нього, взяли його попід руки з обох боків та повалили на бетон. Сурмай після цього два рази вдарив потерпілого ногою в коліно, та один раз кулаком в плече. ОСОБА_7 також ударив потерпілого ногою та кулаком по плечу коли той уже упав та зірвав сумку, яка була на плечі у потерпілого, ручка якої обірвалася, та вони почали обидвоє втікати. Однак, під"їхала поліція та почала їх наздоганяти, і затримала їх. Щиро розкаюється у вчиненому, вчинив злочин їх підштовхнуло те, що були п`яні. Додав, що спочатку вину не визнавав, оскільки усвідомлював, що вчинив злочин під час іспитового строку і боявся суворого покарання. Зазначив, що розкаюється у скоєному, злочин вчинив, оскільки був у стані алкогольного сп"яніння.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 показав, що 19.06.2019 року близько 21 год. 00 хв. він ішов додому з дня народження. Був у стані сильного алкогольного сп"яніння тому погано пам"тає, всі обставини. Купив каву і йшов додому. Біля кафе «Цезар» на вул. Мукачівській в м. Ужгороді до нього підійшло двоє чоловіків та запропонували перевести через дорогу. Не дочекавшись його відповіді вони взяли його під руки та поволокли, при цьому вхопили його так сильно, що залишилися синці під пахвами. Був ними побитий, але не пам"ятає хто із них, і у яку частину тіла наносив йому тілесні ушкодження. Вирвали у нього сумку, у якій були паспорт, гроші та ліхтарик. Потім він встав та пішов у напрямку пл. Петефі, сів у поліцейський автомобіль і його повезли у міськвідділ. Зрозумів, що сталося лише у міськвідділі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що в той час він працював оперуповноваженим у поліції. Так, близько 21 год. 20 хв. 19.06.2019 року він з колегою ОСОБА_10 повертався додому з вул. Гагаріна на пл. Ш. Петефі в м. Ужгороді на автомобілі. В якийсь момент ОСОБА_10 крикнув, щоб він зупинив автомобіль та вийшов з автомобіля. Коли ОСОБА_10 вийшов з автомобіля, ОСОБА_9 побачив сутичку на вулиці між трьома чоловіками, яка відбувалася біля готеля «Міраж» на вул. Мукачівській в м. Ужгороді. Побачивши ОСОБА_9 та ОСОБА_10 двоє з них почали втікати. ОСОБА_10 кинувся їх доганяти та побіг за Сурмаєм. Він у свою чергу також побіг за ними. Потерпілий залишився на місці, він або сидів, або лежав. Втікаючи ОСОБА_7 впав з пляшкою пива в руках, яка розбилася та порізав собі руку. Однак, встав та побіг, але вже приїхала патрульна поліція та затримала його. ОСОБА_10 догнав Сурмая та одягнув на нього кайданки. Один з втікачів коли втікав (свідок не звернув увагу хто саме) викинув сумку. Опісля вони з ОСОБА_10 поїхали у міськвідділ та написали рапорт про те, що відбулося. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 теж були там, а також був потерпілий.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що в той час він працював оперуповноваженим у поліції. Близько 21 год. 00 хв. 19.06.2022 року він з колегою ОСОБА_9 на автомобілі повертався додому з вул. Гагаріна на пл. Ш. Петефі. Прямуючи до пл. Ш. Петефі, проїзджаючи, біля «Ювентусу» , вони побачили як між готелем «Міраж» та кафе "Цезар" на вул. Мукачівській в м. Ужгороді, двоє осіб б"ють третього, який лежить на землі, та один з них намагається зірвати сумку з плеча останнього. Він крикнув ОСОБА_9 зупинити автомобіль, щоб запобігти злочину. Він та ОСОБА_9 побігли до місця події, а ті двоє осіб почали втікати в бік АДРЕСА_5 . Вони побігли за ними, наказуючи їм зупинитися. Він вже майже доганяв Надожді, коли той впав. Він крикнув ОСОБА_9 , який біг позаду, щоб тримав Надожді , а сам побіг за ОСОБА_11 . Він догнав та затримав Сурмая, який намагався викинути сумку, та одів на нього кайданки. Надожді в цей час встав та поки до нього підбігав ОСОБА_9 знову почав втікати, але вже під`їхала патрульна поліція та затримала його. Після чого вони з ОСОБА_9 повернулися до міськвідділу поліції, де рапортами повідомили керівництво про те, що сталося.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні покази потерпілого ОСОБА_4 та свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 суд уважає їх логічними, послідовними, та такими, що можуть бути покладені в основу обвинувального вироку, при встановленні винуватості обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованого їм кримінального правопорушення. Зазначені покази не суперечать встановленим фактичним обставинами події.

Крім наведеного та власного визнання обвинуваченими своєї вини, вина ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, також підтверджується дослідженими в судовому засіданні наступними доказами:

- протоколом огляду місця події від 19.06.2019 року згідно якого засвідчено передачу потерпілим речей, які у нього було відкрито викрадено, а саме: сумку чорного кольору, марки «Yin Fishi», всередині якої знаходився фонарик марки «Police», паспорт потерпілого ОСОБА_4 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання з фототаблицею від 20.06.2019 року, згідно якого засвідчено впізнання свідком ОСОБА_12 по загальним рисам обличчя, зачісці та тілобудові обвинуваченого ОСОБА_7 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання з фототаблицею від 20.06.2019 року, згідно якого засвідчено впізнання свідком ОСОБА_12 по загальним рисам обличчя, зачісці та тіло будові обвинуваченого ОСОБА_8 ;

- висновком експерта №186 згідно якого встановлено, що при судово-медичному обстеженні потерпілого ОСОБА_4 , з врахуванням даних медичної довідки, у нього виявлено: на момент судово-медичного обстеження на тілі ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців на шкірних покривах лівої верхньої та лівої нижньої кінцівок та тулубу, а також площину здирання на шкірних покривах правого ліктьового суглобу. Згідно даних медичної довідки, заповненої на його ім`я у нього виявлено: Забійні садна правого ліктьового суглобу, ділянки правої лопатки. Забій куприка. Забійна гематома середньої третини лівої гомілки, тілесні ушкодження у вигляді синців на шкірних покривах лівого плеча у верхній третині по внутрішній поверхні могли виникнути внаслідок дії тупих твердих предметів по механізму здовження, якими могли бути пальці рук сторонньої людини. Всі інші вищевказані тілесні ушкодження могли виникнути внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути руки затиснуті в кулак, обуті ноги сторонньої людини, не виключена можливість з подальшим падінням з висоти власного зросту та ударянням об тверде підлегле покриття, як при наданні тілу прискорення так і без нього. По давності виникнення вище вказані тілесні ушкодження, згідно даних медичної довідки, вкладаються в час події, яка мала місце 19.06.2019 року і не суперечать обставинам справи. Дані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я строком до 6 днів і по цій ознаці згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. На момент нанесення вищевказані тілесні ушкодження, врахуванням даних медичної довідки, виявлених у ОСОБА_4 , не були небезпечними для життя і здоров`я. Громадянину ОСОБА_4 , з врахуванням даних медичної довідки, було нанесено не менше п`яти тілесних ушкоджень, при цьому він міг знаходитися як у вертикальному або близькому до нього положенні, так і в горизонтальному або близькому до нього положенні;

- висновком експерта № 11/491 від 27.06.2019 року, відповідно до якого встановлено, що ринкова вартість сумки чорного кольору фірми виробника « Silver Knight», бувшої у використанні, з врахуванням ознак зносу, станом цін на 19.06.2019 року становить 250,75 грн., а ліхтарика марки « Police» моделі BLQ8371-XPE 320000W, бувшого у використанні, з урахуванням ознак зносу 219,90 грн.

- протоколом огляду документів (відеозапису) від 12.08.2019 року та дослідженим у судовому засіданні відеозаписом з камери зовнішнього відеоспостереження, яка наявна на приміщенні готелю «Міраж», що знаходиться по вул. Мукачівській, 16 в м. Ужгороді, на якому зафіксовано подію злочину.

Судом також досліджені характеризуючі дані обвинувачених та встановлено наступне.

Згідно з довідкою ОСК ГУНП в Закарпатській області від 24.06.2019 року, ОСОБА_7 раніше судимий: 15.11.2004 року Апеляційним судом Хмельницької області за ч.2, п. 7,12 ст. 115 КК України до тринадцяти років позбавлення волі; 12.04.2019 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч.2 ст. 185 КК України, до двох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

Відповідно до довідки комунального закладу «Ужгородська районна лікарня» від 16.07.2019 року № 431/2019, ОСОБА_7 на обліку у лікарів нарколога, психіатра та фтизіатра не перебуває.

Згідно протоколу медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголя та стану сп"яніння №618 від 20.06.2019 року, станом на 0 год. 45 хв. 20.06.2019 року ОСОБА_7 перебуває в стані алкогольного сп"яніння.

Згідно з довідкою ОСК ГУНП в Закарпатській області від 25.06.2019 року, ОСОБА_8 раніше судимий: вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.12.2002 року, зміненим ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 18.02.2003 року, за ч.3 ст. 185, ч.2,4 ст. 187, ч.2 ст. 147, ч.3 ст. 152 КК України, на підставі ст.70 КК України, до тринадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна;

Відповідно до характеристики, наданої селищним головою смт. Середнє, ОСОБА_8 , за місцем проживання характеризується негативно, схильний до вчинення правопорушень громадського порядку, крадіжок, зловживає алкогольними напоями.

Згідно довідки комунального закладу «Ужгородська районна лікарня» від 16.07.2019 року № 432/2019 року, ОСОБА_8 на обліку у лікарів нарколога, психіатра та фтизіатра не перебуває.

Згідно протоколу медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголя та стану сп"яніння №617 від 20.06.2019 року, станом на 0 год. 20 хв. 20.06.2019 року ОСОБА_8 перебуває в стані алкогольного сп"яніння.

Відповідно до вимог ст. 23 КПК України, суд обґрунтовує вирок лише на тих доказах, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні.

При цьому суд виходить з вимог ст. 62 Конституції України, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинність у вчиненні злочинів, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, і що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом і кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.186 КК України, як відкритe викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу , відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 міри та виду покарання на основі всебічного врахування фактичних обставин справи в їх сукупності, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставину, яка пом"якшує покарання та обставину, яка обтяжує покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп"яніння.

Згідно з приписами ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Кримінальне покарання повинно бути справедливим балансом з однієї сторони між необхідністю застосування заходів примусу внаслідок вчиненого кримінального правопорушення та усвідомлення винною особою необхідності її понести та з іншої сторони такі заходи примусу мають та повинні бути достатніми для перевиховання особи та попередження нових злочинів та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

За таких обставин враховуючи тяжкість злочину, конкретні обставини справи, особу винного, наявність обставини, яка пом`якшує покарання та наявність обставини, яка обтяжує покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства.

На думку суду, саме таке покарання ОСОБА_7 буде відповідати вимогам ст. 50 КК України, а саме буде сприяти виправленню ОСОБА_7 , а також запобіганню вчинення нових злочинів як ОСОБА_7 так і іншими особами.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_7 , до набрання цим вироком законної сили слід залишити без змін.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом і кваліфікує дії ОСОБА_8 за ч.2 ст.186 КК України, як відкритe викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу , відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 міри та виду покарання на основі всебічного врахування фактичних обставин справи в їх сукупності, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставину, яка пом"якшує покарання та обставину, яка обтяжує покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з приписами ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Кримінальне покарання повинно бути справедливим балансом з однієї сторони між необхідністю застосування заходів примусу внаслідок вчиненого кримінального правопорушення та усвідомлення винною особою необхідності її понести та з іншої сторони такі заходи примусу мають та повинні бути достатніми для перевиховання особи та попередження нових злочинів та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

За таких обставин враховуючи тяжкість злочину, конкретні обставини справи, особу винного, наявність обставини, яка пом`якшує покарання та наявність обставини, яка обтяжує покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства.

На думку суду, саме таке покарання ОСОБА_8 буде відповідати вимогам ст. 50 КК України, а саме буде сприяти виправленню ОСОБА_8 а також запобіганню вчинення нових злочинів як ОСОБА_8 так і іншими особами.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_8 , до набрання цим вироком законної сили слід залишити без змін.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази у кримінальному провадженні DVD-R диск, на якому міститься відеозапис із камери зовнішнього відео нагляду, яка наявна на приміщенні готелю «Міраж», що розташований по вул. Мукачівській, 16 у м. Ужгороді, який упаковано у паперовий конверт білого кольору залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження.

Речові докази у кримінальному провадженні - сумку чорного кольору, марки «Yin Fishi», ліхтарик марки «Police», які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 повернути ОСОБА_4 .

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні - вартість проведеної товарознавчої експеризи у сумі 785,05 ( дві тисячі триста п"ятдесят п"ять грн. 15 коп.) грн. стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь держави, у сумі по 392,52 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.04.2019 року у справі № 308/8601/18 і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки і один місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дня його затримання 21 червня 2019 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_7 , до набрання цим вироком законної сили - залишити без змін.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з дня його затримання 21 червня 2019 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_8 , до набрання цим вироком законної сили - залишити без змін.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази у кримінальному провадженні DVD-R диск, на якому міститься відеозапис із камери зовнішнього відео нагляду, яка наявна на приміщенні готелю «Міраж», що розташований по вул. Мукачівській, 16 у м. Ужгороді, який упаковано у паперовий конверт білого кольору залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження.

Речові докази у кримінальному провадженні - сумку чорного кольору, марки «Yin Fishi», ліхтарик марки «Police», які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 повернути ОСОБА_4 .

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні вартість проведеної товарознавчої експеризи у сумі 392,52 ( триста дев`яносто дві грн. 52 коп.) грн. стягнути з ОСОБА_7 на користь держави.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні вартість проведеної товарознавчої експеризи у сумі 392,52 ( триста дев`яносто дві грн. 52 коп.) грн. стягнути з ОСОБА_8 на користь держави

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд - протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою яка перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_13 ОСОБА_14