УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 листопада 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 22 вересня 2022 року, якою відмовлено в задоволені клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу суду скасувати. Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Короткий зміст ухвали.

Ухвалою суду, відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, пояснює, що згідно характеристики, наявної в матеріалах провадження, засуджений ОСОБА_6 в місцях виконання покарання перебуває з 04 вересня 2017 року, де під час виконання покарання в ДУ «Слідчий ізолятор №2» м. москви російської федерації стягнень та заохочень не мав, з 20.12.2017 р. утримувався в ДУ «Слідчий ізолятор № 1 » Ярославської області російської федерації, де стягнень та заохочень не мав, з 30.01.2018 р. відбував покарання в ДУ «Виправна колонія №1» Тульської області російської федерації, де стягнень не мав, мав два заохочення, з 18.09.2020 р. утримувався в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», де стягнень та заохочень не мав. З 30.09.2020 р. відбуває покарання в ДУ «Арбузинська виправна колонія №83» Миколаївської області, де характеризується позитивно, має одне заохочення, стягнень не має, працевлаштований робітником по обробці граніту, до праці ставиться сумлінно, дотримується вимог техніки безпеки та правил поводження з устаткуванням, постійно проявляє трудову ініціативу, ввічливий з працівниками установи, до виконання вимог персоналу установи ставиться відповідально, приймає участь у програмі диференційного виховання впливу «Фізкультура та спорт», на профілактичному обліку не перебуває.

Вважає, що з матеріалів провадження об`єктивно вбачається, що засуджений прагне до виправлення своєї поведінки, про що свідчить наявність в нього неодноразових заохочень за сумлінну поведінку і ставлення до праці, позитивної характеристики та відсутність стягнень за весь період відбування покарання.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

У вересні 2022 року засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що він за період відбування покарання стягнень не має, дотримується встановлених правил поведінки, має чотири заохочення, працевлаштований. Вважає, що виправився та просив суд звільнити його від подальшого відбування покарання.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 22 вересня 2022 року, відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відмовляючи в задоволенні клопотання суд зазначив, що на час розгляду вказаного подання, засуджений ОСОБА_6 фактично своєю поведінкою та ставленням до праці не довів того, що став на шлях виправлення, а тому відносно нього не можуть бути застосовані положення ст. 81 КК України.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку своєї апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно дострокове звільнення може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Тобто, єдиною і достатньою підставою умовно - дострокового звільнення ( крім відбуття визначеної в законі частини строку покарання) є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбуття покарання, а також після фактичного відбуття засудженим не менш двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 засуджений вироком Мещанського районного суду м.москви російської федерації від 04 вересня 2017 року за п «б» ч.3 ст.228-1 КК російської федерації до 8 років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму. Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18 грудня 2018 року вирок Мещанського районного суду м.москви російської федерації від 04 вересня 2017 року приведено у відповідність із законодавством України та ухвалено вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.2 ст. 307 КК України до 8 років позбавлення волі без конфіскації майна. Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 10 лютого 2021 року зараховано у строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 21 лютого 2017 року по 07 грудня 2017 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Початок строку відбуття покарання: 04 вересня 2017 року. Кінець строку: 04 травня 2024 року.

Засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 04 вересня 2017 року. Під час тримання у ДУ «Слідчий ізолятор №2» м.москва російської федерації до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень та заохочень не мав. З 20.12.2017 року утримувався в державній установі «Слідчий ізолятор №1» Ярославської області російської федерації. За період тримання до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень та заохочень не мав. З 30.01.2018 року відбував покарання в ДУ «Виправна колонія «1» Тульської області російської федерації. За період відбування покарання до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Два рази заохочувався. З 18.09.2020 року утримувався в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор». За період утримання до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень та заохочень не мав. З 30.09.2020 року відбуває покарання в ДУ «Арбузинська виправна колонія №83» Миколаївської області.

Відповідно до характеристики від 14 вересня 2021 року, яка міститься в матеріалах особової справи, засуджений характеризується як такий, що згідно ч.1 ст. 118 України має право працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією установи, але своїм правом не користується. Бажання працювати не висловлює. На заходи виховного впливу з приводу працевлаштування не реагує. За період відбування покарання до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень та заохочень не має. У колі засуджених підтримує рівні взаємовідносини, не конфліктний. На критику в свою адресу реагує адекватно. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, з метою пристосування. При спілкуванні не відвертий. Спальне місце та приліжкову тумбочку завжди утримує у чистоті та порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Посередньо ставиться до майна установи і предметів, якими користується у побуті. Догляд за ним у повній мірі не здійснює. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи не завжди ставиться сумлінно. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. Не бере особистої участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Не приймає участі у програмах диференційованого виховного впливу.

Відповідно до попередньої характеристики від 25 лютого 2021 року засуджений характеризується як такий, що згідно ч. 1 ст. 118 КВК України мав працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією установи, але своїм правом не користувався. Бажання працювати не висловлював. На заходи виховного впливу з приводу працевлаштування не реагував. Не виконував роботи із благоустрою установи, не вбачав суспільної необхідності у їх виконанні.

Згідно витягу з протоколу № 4 засідання комісії від 25 лютого 2021 року з розгляду матеріалів про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на засудженого ОСОБА_6 комісією було відмовлено у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, як такому, що не став на шлях виправлення. Як слідує із даних із витягу з протоколу № 20 засідання комісії від 14 вересня 2021 року Арбузинської виправної колонії № 83 з розгляду матеріалів про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 комісією в умовно-достроковому звільненні засудженого від подальшого відбування покарання відмовлено, як такому, що не довів свого виправлення.

Із змісту характеристики на засудженого від 20 вересня 2022 року, наданої ДУ «Арбузинська виправна колонія №83» вбачається, що засуджений працевлаштований робітником по обробці граніту. При роботі дотримується вимог техніки безпеки та правил поводження з устаткуванням. До праці ставиться сумлінно. Постійно проявляє трудову ініціативу. Ввічливий з працівниками установи, до виконання вимог персоналу установи ставиться відповідально, приймає участь у програмі диференційного виховного впливу «Фізкультура та спорт», на профілактичному обліку не перебуває.

За весь час відбування покарання засуджений ОСОБА_6 має одне заохочення у виді подяки 06.07.2022 року.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про нестабільність процесу виправлення засудженого протягом всього періоду відбування покарання.

Апеляційний суд також погоджується з рішенням суду першої інстанції про не прийняття до уваги документів російської федерації, які стосуються поведінки засудженого під час відбування покарання у виді позбавлення волі в установах виконання покарань російської федерації, з урахуванням збройної агресії російської федерації щодо України.

Доводи захисника про те, що засуджений довів своє виправлення не підтверджується матеріалами судової справи. Навпаки, з дня прибуття засудженого до установи відбуття покарання ДУ «Арбузинська виправна колонія №83», тобто з 30 вересня 2020 року до 14 вересня 2021 року засуджений демонстрував негативну динаміку у відношенні до праці як такий, що не працював та бажання працювати не висловлював, не брав участі у виховних заходах, які проводились в установі, не приймав участі у програмах диференційованого виховного впливу та в організації виховних заходів, не мав заохочень, не залучався до робіт з благоустрою колонії. Тільки 06 липня 2022 року, тобто незадовго до звернення до суду з даним клопотанням до засудженого за роботу у другому кварталі 2022 року було застосовано заохочення у виді подяки. З 13 жовтня 2021 року засуджений працевлаштований на виробництві колонії. За змістом характеристики від 20 вересня 2022 року засуджений адміністрацією колонії характеризується позитивно.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про нестабільність процесу виправлення засудженого протягом всього періоду відбування покарання та неготовність його до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим ухвалив рішення у відповідності з вимогами статті 81 КК України та статей 537, 539 КПК України.

Ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 22 вересня 2022 року, якою відмовлено в задоволені клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді