Номер провадження: 11-кп/813/2127/22
Справа № 523/8790/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні (в режимі відео конференції) кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000101 від 12.06.2022 за апеляційною скаргою ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 09.08.2022,

в с т а н о в и в:

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олексїївка Кодимського району Одеської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 24 червня 2022 р. Суворовським райсудом м. Одеси за ч.1 ст.129 КК України до покарання у виді арешту на строк 1 місяць, визнано винним та засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України на 5 місяців арешту.

Вирішено питання речових доказів.

Встановлені судом обставини

11.06.2022р., в період часу з 12 год. 53 хв. по 12 год. 54 хв., Бандура разом із ОСОБА_8 перебували за місцем свого проживання - по АДРЕСА_2 , де на балконі загального користування, між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, розпочався словесний конфлікт. Далі, ОСОБА_9 реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з метою вчинення погрози вбивством, бажаючи викликати у ОСОБА_8 побоювання за своє життя, взяв зі своєї квартири заздалегідь підготовлений кухонний сніж та направив його в сторону останнього, висловлюючи при цьому в усній формі на адресу ОСОБА_8 погрозу вбивством, супроводжуючи це різкими рухами корпусу в його сторону, на що ОСОБА_8 в свою чергу оцінивши вказану погрозу як реальну, почав прикриватись пластмасовим стільцем, після чого, Бандура самостійно припинив свої дії. В результаті умисних дій Бандури, з урахуванням обстановки, що склалася, форми і характеру висловлених погроз, наполегливістю зазначених дій, а також, наявності в руках Бандури кухонного ножа, у ОСОБА_8 були реальні підстави побоюватися здійснення погроз вбивством. Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.1 ст.129 КК України погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погоджуючись з даним вироком, обвинувачений зазначає про суворість призначеного йому покарання. В обґрунтування доводів вказує про те, що потерпілий постійно його провокує, ображає, зауважує про те, що не замахувався на потерпілого і не погрожував вбивством, намагався припинити образи з боку потерпілого. Зазначає про те, що не розумів особливість спрощеного порядку розгляду справи, не мав захисника. Вказує про те, що розкаявся у вчиненому, посилається на наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих його покарання обставин, зауважує про наявність захворювання та необхідність проходження його лікування.

Просить змінити вирок суду та призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Позиції учасників апеляційного провадження

Обвинувачений підтримав апеляційну скаргу. Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, позиції сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції дійшов наступного висновку.

У відповідності до положень ч. 1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, за яке його засуджено, за встановлених і викладених у вироку обставин, встановлені в порядку спрощеного провадження у відповідності до ст.381, 382 КПК України, а тому відповідно до вимог ч.1 ст.394, ч.1 ст.404 КПК України апеляційний суд не перевіряє вирок суду першої інстанції в цій частині.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_7 роз`яснено порядок розгляду справи щодо нього в спрощеному провадженні і він надав згоду на розгляд справи із встановленими досудовим розслідуванням обставини, що підтверджено підписаною ним заявою. Крім того підтверджено, що захист ОСОБА_7 здійснював адвокат ОСОБА_10 за призначенням, який також надав згоду на розгляд справи судом в порядку положень ст.382 КПК України.

За встановленого до уваги не приймаються доводи обвинуваченого, відповідно до яких він заперечує факт погрози вбивством потерпілому та зауважує про те, що намагався припинити образи з боку потерпілого, оскільки фактичні обставини кримінального провадження не можуть бути оскаржені в порядку положень ст. 382 КПК України, а також не приймаються доводи обвинуваченого про те, що його не було забезпечено правовою допомогою захисника.

Що стосується доводів апелянта про суворість призначеного йому покарання, то вони задоволенню не підлягають з огляду на таке.

У відповідності до вимог ст.50, 65 КК України при призначенні покарання ОСОБА_7 , судом першої інстанції враховано особу ОСОБА_7 , який є особою раніше судимою, скоїв нове аналогічне кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних проступків, не працюючий, пенсіонер за віком, маючий постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується виключно негативно, зловживає алкогольними напоями та порушує громадський порядок, приймаючи до уваги наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому - повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відсутність обставин, які обтяжують покарання, з метою запобігання вчиненню обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, суд прийшов до висновку про те, що виправлення останнього можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді арешту.

З цим висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів та зауважує про те, що повторне вчинення аналогічного суспільно-небезпечного діяння не вказує про те, що ОСОБА_7 зробив висновки щодо протиправності своєї поведінки та в нього присутній самоосуд і критичне ставлення до вчиненого. Разом з цим покарання йому призначено в мінімальних межах санкції ч.1 ст.129 КК України, що жодним чином не вказує про його невідповідність ступеню тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого внаслідок суворості.

Що стосується прохальної частини доводів обвинуваченого, зазначених в апеляційній скарзі, а саме призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, то колегія суддів зауважує про відсутність правових підстав для призначення ОСОБА_7 покарання, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства.

Так, порядок призначення покарання, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства регламентований засадами ст.75 КК України і даною нормою закону не передбачено звільнення від відбування покарання з випробуванням при призначенні покарання у виді арешту, тому даний вид покарання підлягає фактичному виконанню. Інші види покарань, не пов`язані з ізоляцією від суспільства, як, наприклад, штраф, - не передбачені санкцією ч.1 ст.129 КК України.

За вказаного, призначене ОСОБА_7 покарання відповідає засадам ст.50, 65 КК України і відсутні підстави для зміни вироку суду саме в частині призначеного покарання, як про це ставиться питання апелянтом.

З огляду на викладене та встановлене апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст. 404, 405, 407, 419, КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 09.08.2022 стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом 3-х місяців може бути оскаржена до Верховного суду, а особою, яка утримується під вартою, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали суду апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 О ОСОБА_11 І ОСОБА_12