Справа № 462/157/23
провадження 1-кс/462/69/23
У Х В А Л А

13 січня 2023 року слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000010 від 10.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

встановив:

До слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова звернувся дізнавач СД ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області ОСОБА_4 , у межах кримінального провадження № 0000010 від 10.01.2023 рокуза ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, в якому просить про накладення арешту на речові докази, а саме на: пенсійне посвідчення НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було вилучено під час проведення огляду місця події від 09.01.2023 року на пл. Двірцевій, 1 у м. Львові.

Подане клопотання дізнавач обгрунтовує тим, що 09.01.2023 року до Відділу поліції №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області надійшло повідомлення від працівника прикордонної служби ОСОБА_6 згідно якого близько 19.25 год. 09.01.2023 ОСОБА_7 під час паспортного контролю пред`явив підроблене пенсійне посвідчення НОМЕР_1 видане на його ім`я.

В ході проведення огляду місця події 09.01.2023 року на АДРЕСА_1 було вилучено пенсійне посвідчення НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_5 , яке поміщене у спецпакет №2434015, на якому наявні характеризуючи написи і підписи.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000010 із попередньою правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 358 КК України.

10.01.2022 вилучене пенсійне посвідчення НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_5 визнано і долучено до матеріалів кримінального провадження у якості речового доказу у кримінальному провадженні №0000010.

Зважаючи на те, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову чи можуть настати інші наслідки, які можуть перешкодити кримінальному провадженню просить клопотання задоволити та накласти арешт на вилучені та визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000010 від 10.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Дізнавач та прокурор в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду клопотання, при цьому, у клопотанні просять провести розгляд клопотання про арешт майна без їх участі, клопотання підтримують в повному обсязі та просять його задоволити.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 172 КПК неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання та докази, додані до такого, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.01.2023 року за

№ 0000010 внесено відомості про кримінальне правопорушення із попередньою правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 358 КК України за фактом надходження 09.01.2023 року повідомлення на лінію «102» від працівника прикордонної служби ОСОБА_6 про те, що 09.01.2023 близько 19.25 год. гр. ОСОБА_7 під час паспортного контролю, перебуваючи на Головному залізничному вокзалі пред`явив підроблене пенсійне посвідчення НОМЕР_1 , видане на його ім`я.

Як вбачається із протоколу огляду місця події від 09.01.2023 року у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучено пред`явлене ним пенсійне посвідчення серія

НОМЕР_1 , видане 28.03.2016 року на ім`я ОСОБА_5 .

Постановою дізнавача СД Відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції

№ 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області від 10.01.2023 року, вилучене 09.01.2023 року в ході огляду місця події пенсійне посвідчення серія НОМЕР_1 , видане 28.03.2016 року на ім`я ОСОБА_5 , визнано речовим доказом у

№ 0000010 від 09.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 167, ч. 5 ст. 171 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Дослідженням матеріалів клопотання встановлено, що таке подано в строк, визначений ч. 5 ст. 171 КПК України.

Речовими доказами, відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З огляду на положення ч. 2 ст. 167, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що вказане у клопотанні майно вилучене та має статус речового доказу у кримінальному провадженні № 0000010 від 09.01.2023 рокувідповідає критеріям, визначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, а також з метою збереження такого речового доказу у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про арешт є обґрунтованим і таке слід задоволити.

Керуючись ст. 131, 132, 167, 170-173, 236, 309 КПК України, -

постановив:

Клопотання дізнавача СД відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області лейтенанта поліції

ОСОБА_3 , погоджене прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні

№ 0000010 від 10.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України задоволити.

Накласти арешт на вилучене в ході огляду місця події 09.01.2023 року та визнане речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000010 від 10.01.2023 рокуза ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України пенсійне посвідчення серія НОМЕР_1 , видане 28.03.2016 року на ім`я ОСОБА_5

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосереднього до Львівського апеляційного суду.

Слідчий суддя: (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно.

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах справи № 462/157/23.

Слідчий суддя: ОСОБА_1