У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 квітня 2021 року про повернення його заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами.

Учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_6 ,

засуджений - ОСОБА_5 ,

захисник - ОСОБА_7 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 квітня 2021 року заяву ОСОБА_5 про перегляд вироку Апеляційного суду Миколаївської області від 21.06.2004 р. за нововиявленими обставинами у зв`язку із невиконанням вимог ухвали суду від 25.02.2021 р. повернуто заявнику.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Засуджений ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_5 вважає, що неодноразове повернення судом першої інстанції його заяв про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є відмовою у доступі до правосуддя.

Зауважує, що ухвали суду не містять чітких та конкретних вказівок на недоліки, які вбачає суд в його заявах та не містять оцінки змісту заяв, наданих ним на виконання ухвал про усунення недоліків.

На думку апелянта, нововиявленими є наступні обставини:

- місце виявлення трупу не є місцем вчинення кримінального правопорушення;

- кримінальне правопорушення вчинено не 18.09.2003 р.;

- відповідно до висновку судово-медичного експерта № 97 від 27.11.2020 р., механізм пошкодження у потерпілої ОСОБА_8 інший, ніж відображений у вироку, ухваленого на підставі судово-медичної експертизи № 205 від 10.11.2003 р.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

25.02.2021 р. до Вознесенського місьрайонного суду Миколаївської області надійшла заява засудженого ОСОБА_5 від 18.02.2021 р. про скасування вироку апеляційного суду Миколаївської області від 21.06.2004 р. у зв`язку із нововиявленими обставинами.

26.02.2021 р., перевіривши заяву ОСОБА_9 на відповідність її вимогам ст. 462 КПК України, суд постановив ухвалу про залишення вказаної заяви без руху, із наданням засудженому часу для подання заяви з дотриманням вимог ст. 462 КПК України.

02.04.2021 р. до суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_9 від 31.03.2021 р. про доповнення до заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами. Так, ОСОБА_9 просив прийняти клопотання про поновлення строків на подання заяви та вважати зазначені ним обставини як нововиявлені.

Дослідивши подані доповнення до заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції дійшов висновку, що заява засудженого ОСОБА_5 підлягає поверненню останньому на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, оскільки вона не оформлена згідно з вимогами ст. 462 КПК України, та в якій, на виконання ухвали суду від 25.02.2021 р., заявником не усунені вказані недоліки - не зазначено обставин, які закон визнає новоявленими.

Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого та його захисника на підтримку апеляційної скарги засудженого, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами врегульовано главою 34 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

За частиною 2 статті 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Системне тлумачення положень статей 459, 462, 91 КПК України вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень, що має місце у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки:

1) вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження, і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення;

2) вони знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення;

3) вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Згідно з пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначається: найменування суду, до якого подається заява про перегляд; судове рішення, про перегляд якого за нововиявленими обставинами подається заява; обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 429 КПК України, заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, у разі не усунення у встановлений строк недоліків зазначених у даній ухвалі, яку залишено без руху, ухвалою суду повертається особі, яка її подала.

Необхідним при цьому є дотримання принципу юридичної визначеності, на чому неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема, у справі «Желтяков проти України» від 09.06.2011 р. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

Відповідно до правової позиції, викладеної, зокрема, в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 листопада 2019 року (провадження № 51-9834кмо18), перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є ревізійною стадією, в ході якої суд не розглядає обвинувачення по суті, а лише надає оцінку доводам учасників судового провадження щодо наявності у кримінальному провадженні обставин, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення, а також щодо можливості впливу цих обставин на правильність судового рішення, яке належить переглянути. Предметом судового розгляду в порядку провадження за нововиявленими обставинами виступає не обвинувальний акт, а судове рішення, зокрема вирок суду, що набрав законної сили, яким установлено наявність чи відсутність винуватості особи у вчиненні інкримінованого їй злочину.

Як вбачається з матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про перегляд вироку Апеляційного суду Миколаївської області від 21 червня 2004 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26.02.2021 р. заяву засудженого ОСОБА_5 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами було залишено без руху та надано п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків заяви, оскільки засудженим у заяві не було вказано обставин, що згідно ч. 2 ст. 459 КПК України визнаються нововиявленими, а також не наведено належного обґрунтування наявності у справі нововиявлених обставин. При цьому засудженому ОСОБА_5 було роз`яснено, що є нововиявленими обставинами в аспекті ч. 2 ст. 459 КПК України.

На виконання зазначеної ухвали суду захисник ОСОБА_10 в інтересах засудженого ОСОБА_5 подала доповнення до заяви останнього, в яких недоліки зазначені в ухвалі Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26.02.2021 р. не усунуті, обґрунтування наявності нововиявлених обставин, вичерпний перелік яких, зазначено у ч. 2 ст. 459 КПК України не наведено. Крім того, як вбачається зі змісту заяви засудженого ОСОБА_5 , факти, викладені останнім у заяві, на які він посилається як на нововиявлені обставини, були предметом дослідження Апеляційного суду Миколаївської області при постановлені щодо нього вироку і є по суті доводами незгоди засудженого із вироком суду, в той час як висновок комісійної судово-медичної експертизи № 97-К від 11.11.2020 р. не існував на час ухвалення вироку.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що заява ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення не відповідає вимогам ст. ст. 461, 462 КПК України, і засудженим ОСОБА_5 не було усунуто недоліків зазначених в ухвалі від 26.02.2021 р., а відтак заява засудженого ОСОБА_5 , як така, що не оформлена згідно з вимогами ст. 462 КПК України, підлягає поверненню.

Зловживання учасниками процесу принципом остаточності судового рішення, що є складовою частиною верховенства права, є недопустимим. Судове рішення слід визначати за істину, що означає остаточність рішення суду, яке набрало чинності і не може бути переглянуте. Даний принцип визнано на міжнародному рівні та зафіксовано, в тому числі, у п. 1 ст. 44 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принцип остаточності рішення є складовою частиною верховенства права. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не мас права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відступ від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Відстоюючи принцип правової визначеності, як у випадках перегляду судових актів у порядку нагляду (рішення у справах «Світлана Науменко проти України», «Трегубенко проти України», «Рябих проти Росії»), так і у випадках перегляду справ у зв`язку з нововиявленими обставинами (рішення у справах «Праведна проти Росії», «Желтяков проти України», п.п. 42-48), Європейський Суд з прав людини вважає доцільним слідувати тій же логіці, коли цей основоположний принцип підривається за допомогою інших процесуальних механізмів, якими в даному випадку також користується і засуджений ОСОБА_5 при поданні до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області численних заяв про перегляд вироку Апеляційного суду Миколаївської області від 21 червня 2004 року за нововиявленими обставинами, не наводячи при цьому в заяві тих обставин, які відповідно до вимог ч. 2 ст. 459 КПК України, можуть бути визнані нововиявленими, як такі, що могли вплинути на судове рішення, та які існували, але не були відомі суду першої інстанції та особі, яка звертається, на час винесення вироку.

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку, що судом першої інстанції дотримано вимог кримінального процесуального закону під час перевірки заяви засудженого ОСОБА_5 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами на її відповідність вимогам ст. 462 КПК України, а відтак рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а апеляційна скарга засудженого ОСОБА_5 такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 квітня 2021 року про повернення заяви засудженого ОСОБА_5 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3