ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/215/23 Номер провадження 11-сс/814/504/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року м. Полтава

Суддя-доповідач Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу начальника ДУ "Полтавська виправна колонія (№64)" ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Полтава від 06 лютого 2023 року на її відповідність вимогам ст.396 КПК України,

в с т а н о в и в:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання начальника ДУ "Полтавська виправна колонія (№64)" ОСОБА_3 про конфіскацію в дохід держави предметів, заборонених для користування та зберігання в слідчих ізоляторах.

На ухвалу суду начальник ДУ "Полтавська виправна колонія (№64)" ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.

Перевіривши названу апеляційну скаргу на її відповідність вимогам ст.396 КПК України, суддя-доповідач дійшов висновку, що вона підлягає поверненню з огляду на таке.

Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

У силу ч.7 ст.102 КВК України за клопотанням установи виконання покарання слідчий суддя розглядає питання про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого відповідно до положень розділу VIII КПК України (виконання судових рішень).

За змістом ч.6 ст.539 КПК України за наслідками розгляду клопотання (подання) в порядку виконання вироку суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Однак, ч.1 ст.393 КПК України визначено вичерпний перелік осіб, які мають право подати апеляційну скаргу, й такими особами є:

1) обвинувачений, щодо якого ухвалено обвинувальний вирок, його законний представник чи захисник - в частині, що стосується інтересів обвинуваченого;

2) обвинувачений, щодо якого ухвалено виправдувальний вирок, його законний представник чи захисник - в частині мотивів і підстав виправдання;

3) підозрюваний, обвинувачений, його законний представник чи захисник;

4) законний представник, захисник неповнолітнього чи сам неповнолітній, щодо якого вирішувалося питання про застосування примусового заходу виховного характеру, - в частині, що стосується інтересів неповнолітнього;

5) законний представник та захисник особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного характеру;

6) прокурор;

7) потерпілий або його законний представник чи представник - у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції;

8) цивільний позивач, його представник або законний представник - у частині, що стосується вирішення цивільного позову;

9) цивільний відповідач або його представник - у частині, що стосується вирішення цивільного позову;

9-1) представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, - у частині, що стосується інтересів юридичної особи;

9-2) фізична або юридична особа - у частині, що стосується її інтересів під час вирішення питання про долю речових доказів, документів, які були надані суду; третя особа - у частині, що стосується її інтересів під час вирішення питання про спеціальну конфіскацію;

9-3) викривач - у частині, що стосується його інтересів під час вирішення питання виплати йому винагороди як викривачу;

10) інші особи у випадках, передбачених цим Кодексом.

Органи ж або установи виконання покарань не охоплюються колом осіб за ч.1 ст.393 КПК України, які мають право оскаржувати судові рішення суду першої інстанції, в тому числі постановлені в порядку вирішення питань у порядку виконання вироків за правилами ч.7 ст.102 КВК України.

При цьому, в розумінні п.10 ч.1 ст.393 КПК України положеннями розділу VIIІ (виконання судових рішень) також не передбачено можливості подання апеляційної скарги органом, установою виконання покарань.

На користь зазначеного вище висновку свідчить і аналіз приписів ч.5 ст.539 КПК України, які регулюють порядок вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку та на підставі яких у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Разом з тим, орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого, лише повідомляється про дату та час судового засідання.

Натомість, можливість перевірки законності та обгрунтованості такого виду судового рішення забезпечено в п.6 ч.1 ст. 393 КПК України, згідно з яким прокурор є суб`єктом апеляційного оскарження.

Таким чином, начальник ДУ "Полтавська виправна колонія (№64)" не наділений правом на подачу апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, постановлену в порядку ч.7 ст.102 КВК України, а тому подану ним апеляційну скаргу належить повернути відповідно до п.2 ч.3 ст.399 КПК України.

Керуючись п.2 ч.3 ст.399 КПК України, суддя-доповідач апеляційного суду,

п о с т а н о в и в:

Повернути начальнику ДУ "Полтавська виправна колонія (№64)" ОСОБА_3 апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Полтава від 06 лютого 2023 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання начальника ДУ "Полтавська виправна колонія (№64)" ОСОБА_3 про конфіскацію в дохід держави предметів, заборонених для користування та зберігання в слідчих ізоляторах.

Копію цієї ухвали разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня отримання її копії.

Суддя-доповідач ОСОБА_2