У Х В А Л А
Іменем України

28.11.2022

Справа № 331/4381/22

Провадження № 1-кс/331/1281/2022

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за №0000524 від 17.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,

про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий, за погодженням із прокурором, звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, яке у подвльшому уточнив, у кримінальному провадженні №0000524 від 17.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.
Своє клопотання обгрунтовує тим, що16.11.2022 року до відділу поліції №2 надійшло повідомлення про те, що 16.11.2022 року за адресою м.Запоріжжя, вул.Запорiзька,13, виявлено транспортний засіб марки "Suzuki.Grand Vitara", 2000 р.в., з д.н. НОМЕР_1 в кузовi зеленого кольору з ознаками підробки., який перебував під керуванням ОСОБА_5 , при перевірки якого на вiдповiднiсть документів та агрегатів автомобіля було виявлено, що він-код автомобіля в панельній частині кузова не вiдповiдає даним внесеним в систему реєстрації транспортних засобів, що може свідчити про змiну вiн-коду автомобіля.
16.11.2022 в період часу з 19.00 год по 19.10 год дізнавачем ВП № 2 ЗРУП ГУНП В Запорізькій області ОСОБА_6 за участю водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також двох понятих був проведений огляд місця події за адресою м. Запоріжжя, вул. Запорiзька, 13, в ході якого виявлено:
- транспортний засіб марки "Suzuki Grand Vitara" в кузові зеленого 2000 року випуску з д.н. НОМЕР_1 ;
- ключі-брилок чорного кольору від автомобіля "Suzuki Grand Vitara" в кузові зеленого 2000 року випуску з д.н. НОМЕР_1 .
Під час перевірки номерних знаків автомобіля через базу даних «Гарпун» встановлено, що даний транспортний засіб, яке знаходиться в користуванні громадянина ОСОБА_5 , знаходиться в розшуку УПП в м Києві на прізвище виконавця ОСОБА_7 . Також, при перевірці транспортного засобу було виявлено, що дублююча табличка номера кузова належить іншому автомобілю та не співпадає з базою даних, а також, номер кузова вiзуально відсутній.
У зв`язку з викладеним зазначений транспортний засіб та ключi до нього в ході огляду місця події було вилучено в присутності двох понятих.
В ході опитування ОСОБА_5 пояснив, що автомобіль марки "Suzuki.Grand Vitara" в кузові зеленого 2000 року випуску з д.н. НОМЕР_1 даний транспортнийзасіб передав військовий медик батальйону на ОСОБА_8 , повних даних не знає. Даний транспортний засіб використовувався для виконання бойових задач. 16.11.2022 року, коли він знаходився за адресою місто Запоріжжя по вулиці Запорiзька, то його зупинили працівники поліції, які при огляді автомобілю виявили факт невідповідності номерних знаків вказаних на автомобілі, знакам, які зареєстровано в державних базах даних, у зв`язку з чим даний автомобіль було вилучено.
Вiдповiдно до рапорту інспектора патрульної поліції УПП лейтенанта поліції ОСОБА_9 , встановлено, що під час перевірки через базу «Гарпун» даний транспортний засіб, яке знаходиться в користуваннi громадянина ОСОБА_5 , знаходиться в розшуку УПП в м Києві на прізвище виконавця ОСОБА_7 . Також, при перевірці транспортного засобу було виявлено, що дублююча табличка номера кузова належить іншому автомобілю та не співпадає з базою даних. а також, номер кузова вiзуально відсутній.
В органу досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту на транспортний засіб марки "Suzuki Grand Vitara" в кузовi зеленого 2000 року випуску з д.н. НОМЕР_2 та ключi даного автомобіля, з метою встановлення обставин кримінального правопорушення пошкодження, знищення VIN-номеру шасі автомобіля, його ідентифікації (при можливості), його сертифікованого дублювання (на випадок) та проведення подальшої судово-криміналістичноi експертизи автомобіля.

Просить задовольнити клопотання та накласти арешт шляхом заборони розпорядження на майно, яке було вилучено 16.11.2022 у ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: транспортний засіб марки "Suzuki Grand Vitara" в кузові зеленого 2000 року випуску з д.н. НОМЕР_1 з номером шасі (кузова, рами) або він-кодом НОМЕР_3 , ключi вiд автомобіля "Suzuki Grand Vitara" в кузові зеленого 2000 року випуску з д.н. НОМЕР_1 і з номером шасі (кузова, рами) або він-кодом НОМЕР_3 з можливістю подальшого передання вказаного майна на відповідальне зберігання.
Слідчий подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, на задоволенні клопотання наполягає.

Згідно ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття слідчого у судове засідання не перешкоджає його розгляду.

Фіксування розгляду клопотання технічними засобами звукозапису не здійснювалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних обставин.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.
Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A №52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A №98) (справа «East/West Alliance Limited» проти України).
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно із ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

17.11.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000524 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 290 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що транспортний засіб марки "Suzuki Grand Vitara" в кузові зеленого 2000 року випуску з д.н. НОМЕР_1 з номером шасі (кузова, рами) або він-кодом НОМЕР_3 перебуває у користуванні ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Метою накладення арешту слідчий вважає забезпечення збереження речових доказів, встановлення обставин кримінального правопорушення пошкодження, знищення VIN-номеру шасі автомобіля, його ідентифікації (при можливості), його сертифікованого дублювання (на випадок) та проведення подальшої судово-криміналістичноi експертизи автомобіля.

Дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна відповідає вимогам ст.ст.170, 171 КПК України та належним чином обґрунтоване. Доведена необхідність такого арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання дізнавача СД ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за №0000524 від 17.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК Українипро арешт майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони розпорядження на майно, яке було вилучено 16.11.2022 у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:
-транспортний засіб марки "Suzuki Grand Vitara" в кузові зеленого 2000 року випуску з д.н. НОМЕР_1 з номером шасі (кузова, рами) або він-кодом НОМЕР_3 .
-ключi вiд автомобіля "Suzuki Grand Vitara" в кузові зеленого 2000 року випуску з д.н. НОМЕР_1 і з номером шасі (кузова, рами) або він-кодом НОМЕР_3 з можливістю подальшого передання вказаного майна на вiдповiдальне зберігання.

Після закінчення проведення експертного дослідження технічного стану транспортного засобу передати транспортний засіб марки "Suzuki Grand Vitara" в кузові зеленого 2000 року випуску з д.н. НОМЕР_1 з номером шасі (кузова, рами) або він-кодом НОМЕР_3 на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Попередити ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Ухвалу може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1