Провадження № 1-кс/947/4123/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000204 від 11.07.2022 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кодима, Одеської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, на момент вчинення кримінального правопорушення займав посаду старшого дільничного інспектора прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий виклад фактичних обставин даного кримінального провадження та змісту поданого стороною обвинувачення клопотання.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем НОМЕР_1 прикордонного загону, старшим дільничним інспектором прикордонної служби відділення дільничних інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України, у військовому званні «лейтенант», 10.07.2022 приблизно о 22 годині 00 хвилин перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, пов`язаних з вживанням спиртних напоїв своєю співмешканкою - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка в цей час спочивала на матраці, що лежав на підлозі у кімнаті за вищевказаною адресою, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи намір на заподіяння тілесних ушкоджень останній, наніс чисельні удари руками та ногами по голові і тулубу ОСОБА_8 , зокрема завдав не менше п`яти ударів по голові, як кулаком так і телефоном тримаючи його в руці та не менше семи ударів ногою, по голові та тулубу останньої, як зверху вниз так і носком з розмаху по життєво важливих органах, а саме в голову, обличчя, і по тулубу останньої, чим заподіяв ОСОБА_8 закриту черепно-мозкову травму у вигляді синців на верхній та нижній повіці правого ока, підборіддя зліва, крововиливу в м`які тканини лобово-тім`яно-скроневій ділянці справа, перелому медіальної та нижньої стінок правої орбіти, крововиливу під тверду мозкову оболонку в ділянці передньої та середньої черепних ямок справа, крововиливів під м`яку мозкову оболонку по випуклій поверхні правої лобно-скроневої часток, забою головного мозку; синці передній поверхні правого плеча, в верхній, середній та нижній третинах, тильній поверхні правої кисті, передній поверхні лівого плеча в верхній та середній третинах, в ділянці реберної дуги зліва, на передній поверхні лівої гомілки в нижній третині. Закрита черепно-мозкова травма складає єдиний морфологічний комплекс, спричинений дією тупих предметів (предмету) і за критерієм небезпеки для життя, згідно з п. 2.1.3 (в.г.) «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» по відношенню до живих осіб мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Синці правого та лівого плеча, тильній поверхні правої кисті, реберної дуги зліва, лівої гомілки згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 померла в

КНП «Одеській обласній клінічній лікарні» ООР 18.07.2022, і причиною її смерті є закрита черепно-мозкова травма, яка ускладнилась набряком головного мозку. Настання смерті ОСОБА_8 знаходиться в прямому причинному зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями.

За вищевикладених обставин, 31.03.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за кваліфікуючими ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Вважаючи, що в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, в цілях запобігання настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які стороною обвинувачення зазначається в рамках даного клопотання, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з таким клопотанням про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

2. Позиції учасників судового засідання.

Прокурор вимоги поданого клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити клопотання про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення застави.

Захисник підозрюваного заперечував проти задоволення клопотання з огляду на наступне. Підозра, пред`явлена його підзахисному, є необґрунтованою: на думку захисника, ОСОБА_5 не має процесуального статусу підозрюваного в рамках означеного кримінального провадження, а є іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування. Сторона обвинувачення не перевірила всі обставини по кримінальному провадженню. Захисник опитав свідків, згідно показів яких вбачається, що спричинення тілесних ушкоджень потерпілої було вчинено не його підзахисним, а іншою особою. Щодо зазначених прокурором ризиків, вони є необґрунтованими, так як ОСОБА_5 від явки до органу досудового розслідування не ухилявся, з`явився до слідчого та в судове засідання за першим викликом, має міцні соціальні зв`язки, є військовослужбовцем, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується. У зв`язку із вищевикладеним, захисник просив відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення, застосувати більш м`який запобіжний захід, у вигляді особистого зобов`язання.

Долучив письмові заперечення з додатками, які просив врахувати.

Підозрюваний зазначив, що з підозрою не згоден, в той час коли потерпілій були застосовані тілесні пошкодження він дома не знаходився. Щодо запобіжного заходу підтримав думку захисника.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

4. Відомості, які свідчать про наявність в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

31.03.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В підтвердження існування в рамках такого кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України сторона обвинувачення посилається на: протокол огляду місця події від 11.07.2022, в ході якого зафіксовано обстановку на місці події; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 13.07.2022, від 03.03.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 13.07.2022, від 03.02.2023, під час якого остання вказала, що була безпосереднім свідком нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 її співмешканцем ОСОБА_5 ; висновком судово-медичної експертизи трупа від 20.07.2022 № 2719 з якого серед іншого вбачається, що у померлої ОСОБА_8 , по відношенню до живих осіб, виявлено тяжкі тілесні ушкодження. Смерть останньої знаходиться у прямому причинному зв`язку із виявленою закритою черепно-мозковою травмою, яка ускладнилась набряком головного мозку, що і стало безпосередньою причиною смерті; протокол допиту свідка ОСОБА_11 , який вказав, що ним було здійснено виїзд на місце події, де він виявив ОСОБА_8 з тілесними ушкодженнями; протоколом проведення слідчого експерименту від 02.03.2023 за участю свідка ОСОБА_10 під час якого остання детально показала обставини кримінального правопорушення та механізм ймовірного нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.03.2023 за участю свідка ОСОБА_10 ; протокол допиту потерпілої ОСОБА_12 від 03.03.2023; протоколом допиту неповнолітньої ОСОБА_13 від 03.03.2023; протокол допиту малолітньої ОСОБА_14 ; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.03.2023 за участю свідка ОСОБА_9 ; висновок судово-медичної експертизи трупа від 15.02.2023 № 30-2719/22 та іншими зібраними матеріалами під час досудового розслідування кримінального провадження, в їх сукупності.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри, слідчий суддя враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

Долучені матеріали кримінального провадження, на даній стадії досудового розслідування є достатніми для висновку щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_5 , при цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

Твердження сторони захисту щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та відсутності у діях останнього складу такого кримінального правопорушення, на даний час є непереконливими, оскільки вказані стороною захисту обставини мають бути перевірені лише в ході подальшого досудового розслідування.

5. Відомості, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, як вбачається з матеріалів долучених до клопотання, 15.03.2023 за вих. № 16-05-7237-23 на адресу НОМЕР_2 прикордонного загону ДПС України, де відповідно до розпорядження АДПСУ від 08.02.2023 № 144-ВВ та витягу з наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону СРУ ДПС України від 13.02.2023 № 21-ВВ, проходить службу ОСОБА_5 , скеровано 3 повістки про виклик останнього на 10 год. 00 хв. 21.03.2023, 22.03.2023 та 23.03.2023. Факт про обізнаності ОСОБА_5 про необхідність прибуття у вказані дати та час підтверджується відповіддю НОМЕР_2 прикордонного загону ДПС України від 17.01.2023 № 1886-23вих з якої вбачається, що останнього повідомлено телефонним зв`язком про факт надходження повісток. Крім того, факт обізнаності ОСОБА_5 про необхідність прибуття до органу досудового розслідування на вказаний час у вказані дати підтверджується клопотанням адвоката ОСОБА_4 від 21.03.2023, діючого в інтересах ОСОБА_5 з якого, серед іншого, вбачається, що «21, 22 та 23 березня 2023 року о 10.00 слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР у м. Миколаєві, викликано на допит ОСОБА_5 ….». При цьому, сторона обвинувачення зауважує, у вказаний час та дні ОСОБА_5 до органу досудового розслідування жодного разу не з`явився.

З огляду на вищевикладене, доводи захисника щодо відсутності в рамках означенного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає не обгрунтованими та, з огляду на вищевикладене, приходить до перконання, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Щодо можливого незаконного впливу з боку ОСОБА_5 на свідків, то слідчий суддя враховує, що на теперішній час підозра, пред`явлена ОСОБА_5 в тому числі ґрунтується на показаннях свідків, з якими підозрюваний знайомий особисто. При цьому, у випадку подальшого направлення обвинувального акту відносно ОСОБА_5 до суду, з великою вірогідністю можливо припускати допит таких осіб безпосередньо в судовому засіданні судом, позаяк суд не може обґрунтовувати свої судові рішення показаннями, отриманими на стадії досудового розслідування стороною обвинувачення (за винятком випадків, передбачених ст. ст. 225, 615 КПК України).

Слід зауважити, що з огляду на специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого на теперішній час обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , процесуальні джерела доказів у вигляді показань відіграють надзвичайно важливу роль, що на переконання слідчого судді додатково підтверджує вірність доводів сторони обвинувачення відносно існування в рамках такого кримінального провадження наведеного ризику.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу, що з аналізу матеріалів клопотання, зокрема протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 03.02.2023 року вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 вже здійснював спроби впливу на останню шляхом спотворення її показань: «… ОСОБА_15 просив мене сказати поліції, що громадянка ОСОБА_8 впала сама».

Відтак, слідчий суддя приходить до переконання, що в рамках такого кримінального провадження також існує ризик можливого незаконного впливу з боку підозрюваного ОСОБА_5 на свідків в рамках даного кримінального провадження (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Більше того, відповідно до службової характеристики, ОСОБА_5 зарекомендував себе як не відповідальний військовослужбовець, а саме: останній не здатен контролювати свої емоції, на зауваження реагує неадекватно та зухвало, на службі та у позаслужбовий час схильний до вживання спиртних напоїв, крім того в ході допиту потерпілої матері ОСОБА_8 ОСОБА_12 , остання характеризує підозрюваного з негативної сторони як дуже жорстоку людину, діти ОСОБА_8 ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в ході допиту повідомили, що ОСОБА_5 неодноразово бив їхню матір, одною з підстав для побиття було те, що остання знаходилась у стані алкогольного сп`яніння. З огляду на вищевикладені обставини, характер інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення та його особу, слідчий суддя приходить до переконання, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що свідчить про наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Водночас, слідчий суддя критично оцінює доводи сторони обвинувачення на існування ризиків, передбачених п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України та вважає вказані ризики необґрунтованими, оскільки прокурором в судовому засіданні не обґрунтовано яким чином останній може спотворити, сховати речі та/або документі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Досудове розслідування по вказаному провадженню триває з 11.07.2022 року, тобто у органу досудового розслідування було достатньо часу для вилучення всіх речей та документів.

6. Обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

При цьому, ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України. Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема й у випадку застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, однак перед слідчим суддею повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним такі дії в майбутньому, в зв`язку з чим, слідчим суддею повинен бути обраний такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваного.

Слідчий суддя враховує тяжкість інкримінованого підозрюваному ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а також фактичні обставини та характер даного кримінального правопорушення, та приходить до переконання, що на даній стадії досудового розслідування відносно підозрюваного слід обрати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки такої особи, в тому числі, не забезпечать досягнення завдань кримінального провадження в цілому, та міри запобіжного заходу, зокрема.

При вирішення питання щодо застосування розміру застави як альтернативного запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, обставини та характер такого кримінального правопорушення, підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, а відтак слідчий суддя, враховуючи п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, не знаходить підстав для визначення розміру застави при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відтак, на думку слідчого судді, з огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а також ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, досягнути мети застосування запобіжного заходу, а саме забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо лише шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

7. Висновки слідчого судді.

Таким чином, вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання та надавши правову оцінку всім доводам як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність задоволення поданого стороною обвинувачення клопотання, а тому керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000204 від 11.07.2022 року відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 24.05.2023 року, включно, в межах строку досудового розслідування.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1