Справа 381/657/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/635/2023 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

17 січня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі- ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 та заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2022 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веприк Фастівського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого: вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 26.05.2021 року за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік (покарання не відбуте),

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2022 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 286 КК України, та йому призначено покарання:

- за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 286 КК України у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права

керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

На підставі ст.ст. 33, 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 26.05.2021, та остаточно призначено покарання ОСОБА_8 у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 задоволено частково: стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 5466 (п`ять тисяч чотириста шістдесят шість) грн. 33 копійки матеріальної шкоди та 5 000 (п`ять тисяч) грн. моральної шкоди.

Крім того, даним вироком вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у кримінальному провадженні.

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винним в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, за наступних обставин.

Так, 12 жовтня 2020 року близько 13 год. 00 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вирішив вчинити крадіжку з території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_10 , де він проводив ремонтні роботи з дозволу власниці, для чого прибув до вказаного місця, де того ж дня за допомогою наданого йому раніше власницею ключа, відкрив вхідні двері, після чого потрапив до приміщення будинку.

Реалізуючи свій протиправний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, з приміщення будинку за вищезгаданою адресою здійснив таємне викрадення належних ОСОБА_10 безпровідного маршрутизатора «TP-LINK TL-WR940N», вартість якого становить 426 грн. 33 коп., мийки високого тиску «Makita HW101», вартість якої становить 1414 грн. 80 коп., бензотримера (мотокоса) «Werk WB05300 (ВР74402)», вартість якого становить 845 грн. 50 коп., газонокосарки «AL-KO Classic 4/27Е (1 13528)», вартість якої становить 2474 грн. 63 коп. та коси електричної (тример садовий) «Зеніт ЗТС-1450», вартість якої становить 1498 грн. 55 коп., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 6659 грн. 81 коп.

Крім цього, 20 листопада 2020 року близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_8 перебуваючи по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вирішив вчинити крадіжку з території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_10 , де він проводив ремонтні роботи з дозволу власниці, для чого прибув до вказаного місця, де того ж дня за допомогою наданого йому раніше власницею ключа, відкрив вхідні двері, після чого потрапив до приміщення будинку.

Реалізуючи свій протиправний злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, з приміщення будинку за вищезгаданою адресою здійснив таємне викрадення належного ОСОБА_10 телевізора «Samsung PS43D450A2W», вартість якого становить 3733 грн. 33 коп., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди на суму 3733 грн. 33 коп.

Крім цього, 24 листопада 2020 року близько 13 год. 00 хв., ОСОБА_8 перебуваючи по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вирішив вчинити крадіжку з території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_10 , де він проводив ремонтні роботи з дозволу власниці, для чого прибув до вказаного місця, де того ж дня за допомогою наданого йому раніше власницею ключа, відкрив вхідні двері, після чого потрапив до приміщення будинку.

Реалізуючи свій протиправний злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, з приміщення будинку за вищезгаданою адресою здійснив таємне викрадення належної ОСОБА_10 . морозильної камери «ВЕКО-RFNE312E23X», вартість якої становить 8762 грн. 60 коп., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди на суму 8762 грн. 60 коп.

Крім цього, 27 листопада 2020 року близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_8 перебуваючи по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вирішив вчинити крадіжку з території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_10 , для чого прибув до вказаного місця, де того ж дня за допомогою наданого йому раніше власницею ключа, відкрив вхідні двері, після чого потрапив до приміщення будинку.

Реалізуючи свій протиправний злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, з приміщення будинку за вищезгаданою адресою здійснив таємне викрадення належного ОСОБА_10 холодильника «Samsung RL48RSBSW», вартість якого становить 6422 грн. 00 коп., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди на суму 6422 грн. 00 коп.

Крім цього, 02 грудня 2020 року близько 16 год. 00 хв., ОСОБА_8 перебуваючи по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вирішив вчинити крадіжку з території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_10 , де він проводив ремонтні роботи з дозволу власниці, для чого прибув до вказаного місця, де того ж дня за допомогою наданого йому раніше власницею ключа, відкрив вхідні двері, після чого потрапив до приміщення будинку.

Реалізуючи свій протиправний злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, з приміщення будинку за вищезгаданою адресою здійснив таємне викрадення належної ОСОБА_10 пральної машинки «Hotpoint-Arston AQS63F29EU», вартість якої становить 5466 грн. 33 коп., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди на суму 5466 грн. 33 коп.

Крім того, 11.07.2021 близько 22 год. 40 хв. водій ОСОБА_8 , в порушення вимог п. 2.1 а) ПДР України, відповідно до якого «водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортний засобом відповідної категорії» не маючи посвідчення водія відповідної категорії, керуючи технічно справним автомобілем «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Шевченка с. Веприк Фастівського району Київської області в напрямку м. Фастів, в порушення вимог п. 2.3 б) ПДР України, відповідно до якого «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважнішим, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та рухався із швидкістю близько 80... 100 км/год, чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР України, відповідно до якого «у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год», у зв`язку із чим поблизу домоволодіння № 80, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_11 , який рухався в попутному напрямку по правому краю проїзної частини.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження: закрита травма грудної клітини з переломами ребер зліва і крововиливом в ліву плевральну порожнину; закрита травма живота з розривами селезінки, печінки, крововиливами в шлунково-ободову зв`язку, брижу ободової кишки і черевну порожнину; закриті переломи стегнової кістки і кісток заплесни зліва; рана і садна на обличчі, рана, садна і подряпина на верхніх кінцівках, рана на лівому стегні. Описані тілесні ушкодження в комплексі являють собою поєднану травму тіла, що виникла в результаті дії тупого (их) предмета (ів), окрім подряпини, що виникла в результаті дії предмету з гострим краєм або кінцем, незадовго до настання смерті. Дана поєднана травма могла утворитися при дорожньо-транспортній пригоді (наїзд автомобілем на пішохода) має ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя і перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням смерті.

Порушення водієм ОСОБА_8 вимог пунктів 2.1 а), 2.3 б) та 12.4 ПДР України перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілого ОСОБА_11 .

Не погоджуючись з вироком суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2022 року змінити, звільнивши ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. ст. 75, 76 КК України, встановивши йому іспитовий строк 3 роки, зобов`язавши періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи, навчання.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник вказує, що призначаючи ОСОБА_8 покарання суд неповною мірою врахував особу обвинуваченого, який дійсно визнав свою вину, щиро розкаявся та на момент ухвалення вироку обіцяв відшкодувати завдану шкоду, що вказує на те, що обвинувачений змінився як особа та його моральний облік покращився.

Не погоджуючись з вироком суду, заступник керівника Київської обласної прокуратури подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду щодо ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та визначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 26.05.2021, остаточно визначити покарання у виді 3 років позбавлення волі; за ч.2 ст. 286 КК України призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 26.05.2021, визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. В решті вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказує, що судом при призначенні покарання ОСОБА_8 не застосовано закону, який підлягає застосуванню, а саме положення ч.4 ст. 70 КК України. Апелянт зазначає, що оскільки ОСОБА_8 епізоди крадіжки, тобто кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 185 КК України, вчинив в період з 12.10.2020 по 02.12.2020, тобто до ухвалення вироку Млинівського районного суду Рівненської області від 26.05.2021, а епізод вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, вчинений 11.07.2021, тобто після ухвалення вироку Млинівського районного суду Рівненської області від 26.05.2021, то суд першої інстанції мав би призначити покарання ОСОБА_8 за ч.2 ст. 185 КК України, а потім призначити покарання на підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, враховуючи вирок Млинівського районного суду Рівненської області від 26.05.2021, після чого призначити покарання за ч.2 ст. 286 КК України, а потім призначити покарання на підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю злочинів, враховуючи вирок Млинівського районного суду Рівненської області від 26.05.2021.

Заслухавши доповідь судді, думки обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу захисника та заперечили проти апеляційної скарги прокурора, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора та заперечувала проти апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичнимобставинам кримінального провадження і підтверджуються наявними доказами, в їх сукупності, які за згодою учасників судового провадження досліджувались у порядку передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, а тому, згідно із ч.2 ст. 394 КПК України апеляційному оскарженню та перегляду не підлягають.

Згідно із ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Всупереч доводам апеляційної скарги захисника, суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_8 повністю дотримався вимог вищезазначених норм кримінального закону. Призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції врахував характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до нетяжкого та тяжкого злочинів, обставини вчинення кримінальних правопорушень, вчинення злочину під час іспитового строку, думку потерпілої ОСОБА_10 , яка просила призначити покарання у виді позбавлення волі, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, його поведінку після вчинення кримінальних правопорушень. Обставинами, що пом`якшують покарання, суд першої інстанції визнав щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, повернення викраденого майна, надання допомоги потерпілому після вчинення злочину, обставиною, що обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах. Врахувавши зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що необхідним й достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі, з яким погоджується і колегія суддів.

Усі доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника, які, на його думку, могли б стати підставою для застосування до ОСОБА_8 приписів ст. 75 КК України, у повній мірі враховані судом при призначенні покарання обвинуваченому, а отже апеляційний суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для застосування положень ст. 75 КК України та звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, у зв`язку з чим апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Разом з тим, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання ОСОБА_8 , а саме не застосування положень ч.4 ст. 70 КК України.

Згідно з абз.6 п.25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК України: спочатку за правилами ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч.4 ст. 70 КК України; потім за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку, і остаточно - за сукупністю вироків.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 епізоди крадіжки, тобто кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 185 КК України, вчинив в період з 12.10.2020 по 02.12.2020, тобто до ухвалення вироку Млинівського районного суду Рівненської області від 26.05.2021, а епізод вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, вчинений 11.07.2021, тобто після ухвалення вироку Млинівського районного суду Рівненської області від 26.05.2021, а отже суд першої інстанції мав би призначити покарання ОСОБА_8 за ч.2 ст. 185 КК України, а потім призначити покарання на підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, враховуючи вирок Млинівського районного суду Рівненської області від 26.05.2021, після чого призначити покарання за ч.2 ст. 286 КК України, та остаточно призначити покарання на підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю злочинів, враховуючи вирок Млинівського районного суду Рівненської області від 26.05.2021.

Разом з тим, судом першої інстанції положення ч.4 ст. 70 КК України проігноровано, у зв`язку з чим відповідно до п.4 ч.1 ст. 409, п.2 ч.1 ст. 413 КПК України вирок суду першої інстанції підлягає зміні в частині призначеного ОСОБА_8 покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_9 - задовольнити.

Вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2022 року щодо ОСОБА_8 - змінити.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 26.05.2021, остаточно визначити покарання у виді 3 років позбавлення волі;

за ч.2 ст. 286 КК України призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 26.05.2021, визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Суддя Суддя Суддя