ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 613/527/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1580/22 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст.185 КК України
УХВАЛА

Іменем України

05 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

обвинуваченої - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Валки Харківської області кримінальне провадження заапеляційною скаргою обвинуваченої на вирок Богодухівського районного суду Харківської області від 20 вересня 2022 року стосовно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка смт. Золочів Харківської області, українка, громадянка України, з професійно-технічна освітою, розлучена, не працююча, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 19 квітня 2016 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 27 березня 2017 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 07 жовтня 2020 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 395 КК України до 2 місяців арешту;

засуджена за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Крім того, цим же рішенням суду вирішена доля процесуальних витрат та речових доказів.

Згідно вироку, ОСОБА_8 , будучи раніше неодноразово судимою за вчинення корисливих злочинів, останнього разу 27 березня 2017 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць на шлях виправлення та перевиховання не стала та вчинила новий умисний корисливий злочин при наступних обставинах:

Так, ОСОБА_8 , 01 червня 2022 близько 16.00 год., в період дії в Україні воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим», строк якого продовжено з 25 травня 2022 року на 90 днів відповідно до Указу Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану», перебуваючи біля домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_7 , який в цей час спав у автомобілі поряд із подвір`ям зазначеного домоволодіння, розуміючи, що у житловому будинку на території домоволодіння не має сторонніх осіб та у ньому може знаходитись майно, шо становить матеріальну цінність, діючи повторно, маючи прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна поєднане з проникненням у житло, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, без дозволу ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу через незачинену хвіртку пройшла на територію приватного домоволодіння розташованого за вищевказаною адресою, де шляхом відчинення вхідних дверей житлового будинку, проникла до його приміщення.

Далі, ОСОБА_8 продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у приміщенні вітальні житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , скоїла крадіжку майна, що належить ОСОБА_7 , а саме: з комоду викрала зарядний пристрій для автомобільного акумулятора «FOXSUR FBC1205D» вартістю 593,40 грн. та з шафи викрала два двоспальних комплекти постільної білизни торгової марки «Narnia» кольору «Темна ніч» загальною вартістю 738,00 грн., після чого ОСОБА_8 покинула будинок з викраденим майном та розпорядилася ним на власний розсуд, чим спричинила потерпілому майнову шкоду на загальну суму 1331,40 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачена просить вирок змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та застосувати до неї ст. 75 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Свої апеляційні вимоги обвинувачена мотивує, тим, що судом першої інстанції не приділено належної уваги вищезазначеним нормам і при призначенні їй покарання не враховано дані, що характеризують її особу, а саме той факт, що остання має на утриманні похилого віку матір, ОСОБА_9 , 1956р.н., яка потребує сторонньої допомоги і додаткову увагу через свій вік. Також суд першої інстанції не взяв до уваги стан здоров`я обвинуваченої, що вона має захворювання печінки, хворіє на хронічний холецистит, хронічний панкератит, хронічний пієлонефрит. Вказує на те, що бере участь у суспільно корисній діяльності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченої, яка просила задовольнити її апеляційну скаргу, вислухавши думку, прокурора, які заперечували проти скарги обвинуваченої, з`ясувавши думку потерпілого, який підтримав позицію обвинуваченої, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу обвинуваченої слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так як, судом встановлено, що ОСОБА_8 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, поєднаній з проникненням у житло, вчиненій в умовах воєнного стану і суд першої інстанції вірно кваліфікував її дії за ч. 4 ст. 185 КК України.

Колегія суддів погоджується з апеляційними вимогами та доводами обвинуваченої ОСОБА_8 , щодо можливості її звільнення від відбування призначеного покарання.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При ухваленні оскаржуваного вироку враховані тяжкість вчиненого злочину, наявність обставин, що пом`якшують покарання, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, покарання призначене обвинуваченій ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 185 КК України за своїм видом та розміром є правильним.

Разом з цим, згідно вимог ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Колегія суддів враховує на сам перед наявність щирого каяття ОСОБА_8 , оскільки дії обвинуваченої свідчать про щире засудження нею своїх вчинених злочинних дій. Так, щире каяття ОСОБА_8 виявляється в тому, що вона добровільно відшкодувала завдану потерпілому шкоду в повному обсязі, що пом`якшує покарання згідно п. 2 ч. 1 ст. 66 КК України та примирилась з потерпілим.

Поряд з цим, апеляційний суд приймає до уваги позицію з цього приводу потерпілого, який в судовому засіданні просив задовільнити апеляцію обвинуваченої пояснивши це примиренням його з ОСОБА_8 . Крім того, враховує сімейні обставини та стан здоров`я обвинуваченої, а також те що вона має на утримання матір похилого віку.

Таким чином, на думку колегії суддів, наявність стійких соціальних зв`язків у ОСОБА_8 - є надійною запорукою виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства.

З огляду на викладене, оцінивши всю сукупність позитивних даних про особу обвинуваченої, а також колегія суддів вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_8 звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням, але із максимальним іспитовим строком, з покладенням на неї обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки її виправлення у такий спосіб слугуватиме запобіганню вчинення нею нових злочинів, а її виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне вимоги апеляційної скарги обвинуваченої задовольнити та змінити вирок в частині призначення покарання.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченої задовільнити.

Вирок Богодухівського районного суду Харківської області від 20 вересня 2022 року стосовно ОСОБА_8 в частині призначеного покарання змінити.

Застосувати до ОСОБА_8 положення ст. 75 КК України і звільнити її від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю три роки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти наОСОБА_8 обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді