Ухвала

22 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 295/4368/22

провадження № 51 - 1149 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду

у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , котрий діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 21 вересня 2022 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від

16 листопада 2022 року,

встановив:

У касаційній скарзі захисник порушив питання про перевірку вказаних судових рішень

в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів пунктів 4, 5 ч. 2 зазначеної статті.

Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції, обґрунтування цих вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Проте захисник подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.

Відповідно до приписів ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Отже, посилаючись на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК,

що є підставою для зміни чи скасування такого рішення, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

Захисник ОСОБА_4 порушує питання про зміну вироку Житомирського районного суду Житомирської області від 21 вересня 2022 року та ухвали Житомирського апеляційного суду від 16 листопада 2022 року щодо ОСОБА_5 у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення

та особі засудженого внаслідок суворості.

Так, за змістом статті 414 КПК невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке би мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Однак, посилаючись у касаційній скарзі на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості, захисник своїх тверджень належним чином не обґрунтовує та не наводить доводів щодо явної несправедливості призначеного ОСОБА_5 покарання з огляду на положення

ст. 414 КПК, які б можна було визнати беззаперечними підставами для зміни судових рішень на підставі, передбаченій п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК.

Крім того, захисник просить змінити вирок місцевого суду в частині призначеного засудженому ОСОБА_5 покарання та застосувати до нього положення ст. 69 Кримінального кодексу України, проте в мотивувальній частині своєї касаційної скарги

не зазначає неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність

( ст. 413 КПК), як підставу для зміни оскаржуваного судового рішення.

Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Також, усупереч п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга не містить чітких вимог до суду касаційної інстанції.

Захисник порушує питання про зміну вироку місцевого суду в частині призначеного засудженому покарання, при цьому не зазначає вимоги про відповідну зміну ухвали апеляційного суду, якою залишено вирок без змін.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 21 вересня 2022 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 16 листопада 2022 року щодо ОСОБА_5 залишити без рухуі встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3