ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2023 Володимир-Волинський міський суд Волинської області під головуванням судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду у м.Володимирі у спрощеному порядку кримінальне провадження за №0000096 від 25.02.2023 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Володимир-Волинський Волинської області, українця, громадянина України, з професійною технічною освітою, не одруженого, не судимого, не працюючого, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування встановлені фактичні обставини кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

ОСОБА_3 згідно рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 30.07.2019, зобов`язаний сплачувати в користь ОСОБА_4 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1300 (одна тисяча триста) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 16.07.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Однак в подальшому ОСОБА_3 , будучи ознайомленим із вказаним судовим рішенням та знаючи про покладений на нього обов`язок щодо сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, порушуючи вимоги ст.21, ч.3 ст.51 Конституції України, ст.80 Сімейного кодексу України, відповідно до положень яких усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними та, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, в період часу з 01.07.2022 по 01.03.2023, ОСОБА_3 злісно ухилявся від сплати вищевказаних коштів. У вказаний період часу, будучи працездатним і попередженим державним виконавцем про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, документів, які б свідчили про неможливість працевлаштування чи погіршення стану здоров`я у виконавчу службу не пред`являв, в центрі зайнятості, як шукаючий роботу не реєструвався, про суми заробітку та джерела доходів державного виконавця не повідомляв, хоча працював не офіційно та заробляв кошти на прожиття, в грудні 2022 року отримав 5000 гривень від ФГ «Боярського В.І.» за надання в оренду земельної ділянки, внаслідок чого за вказаний період утворилася заборгованість по сплаті коштів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 11109,5 грн., що сукупно перевищує суму витрат за три місяці відповідних платежів.

Внаслідок злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 допустив заборгованість по сплаті аліментів на загальну суму 30583,25 грн.

Зазначені дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати, встановлених рішенням суду, коштів на утримання дітей (аліментів).

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, повністю згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами скоєного ним кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст.349 КПК України, і у присутності захисника адвоката ОСОБА_6 подав до суду письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутністю.

Ухвалою суду від 24.03.2023, за клопотанням прокурора, у відповідності до вимог ст.381 та ст.382 КПК України, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.164 КК України, призначено до судового розгляду без проведення судового засідання за відсутності учасників кримінального провадження.

Згідно письмової заяви потерпілої ОСОБА_4 , згідна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження відповідно до ч.2 ст.302 КПК України та з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження, надані органом досудового розслідування, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом. Дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані вірно за ч.1 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати, встановлених рішенням суду, коштів на утримання дітей (аліментів).

При обранні міри покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення (проступку), особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не працюючий, має постійне місце реєстрації та проживання, у лікаря нарколога та лікаря - психіатра на обліку не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає беззаперечне визнання обвинуваченим своєї вини та щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

За змістом ст.12 КК України в редакції Закону №2617-VIII від 22.11.2018 року, правопорушення інкриміноване обвинуваченому відноситься до категорії проступків.

Згідно ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинення дій, їх небезпечності та даним про особу.

Отже, враховуючи характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень (проступку), обставин його вчинення, зважаючи на наявність пом`якшуючих обставин, відомостей про особу обвинуваченого, тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень (проступку), суд вважає, що покаранням необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання у вигляді громадських робіт.

На думку суду, такий захід примусу відповідає меті покарання, є співрозмірним характеру вчиненого діяння, його наслідкам та особі винного.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.302, 368, 369, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді 80 годин громадських робіт.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати прокурору і обвинуваченому.

Суддя : ОСОБА_8