КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/1454/22
Провадження № 1-кс/534/364/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2022 року місто Горішні Плавні
Слідчий суддя Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ ВП № 2 Кременчуцького районного управління поліції ГУНП у Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погодженого прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольськ (нині м. Горішні Плавні) Кременчуцького району Полтавської області, громадяна України, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-15.05.2013 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 1 ст. 185
КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт;
-??15.10.2013 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 2 ст. 389,
ст. 71 КК України до покарання у виді арешту строком на 1 місяць 7 днів;
-??15.10.2013 Апеляційним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК
України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць;
-??24.03.2014 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185
КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;
-??23.02.2015 Комсомольським міським судом Полтавської області за ст. ч. 2 ст. 185,
ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 2-х років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України приєднано 1 рік 1 місяць позбавлення волі за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 24.02.2014. Остаточно засуджений до покарання у виді 3-х років 1 місяця позбавлення волі;
?? - 03.11.2015 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді 3-х років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України приєднано 6 місяців позбавлення волі. Умовно-достроково звільнений 10.10.2016, з невідбутим строком 1 рік 6 днів;
?? - 29.06.2017 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 03.11.2015. Остаточно засуджений до покарання у виді 1 року б місяців позбавлення волі. Звільнений 28.02.2018 по відбуттю строку покарання;
-??23.07.2019 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185
КК України до покарання у виді 2-х років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;
-??02.10.2019 Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185
КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі:
-??31.10.2019 Козельщинським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185,
ст. 71 КК України, до покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі:
?? - 10.03.2020 Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі;
-??18.05.2020 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 2 185, ч. 4
ст. 70 КК до 2 років б місяців позбавлення волі;
-02.07.2020 Київським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70, ст.
72 КК України до 2 років б місяців позбавлення волі.

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,
встановив:
До Комсомольського міського суду Полтавської області звернувся слідчий СВ ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області лейтенант поліції ОСОБА_5 із клопотанням, погодженим прокурором, в якому порушує питання щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вмотивовано слідчим тим, що підозрювана на даний час підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, оскільки досудове розслідування кримінального провадження ще не закінчено, а тому вільно пересуваючись підозрюваний може незаконно впливати на ще невстановлені речові докази по кримінальному провадженню, а тому враховуючи вищевикладені ризики, викладені обставини, що підтверджують наявність зазначених ризиків, а також обґрунтування неможливості запобігання ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Виходячи із змісту внесеного клопотання, органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.08.2022 близько 16 год. 30 хв., точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилося за можливе, ОСОБА_4 проходив повз будинку АДРЕСА_2 , де біля паркану, навпроти зазначеного будинку, побачив велосипед марки «Felt q220», чорно кольору, який належить ОСОБА_6 .

В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під час дії воєнного стану (введеного Указом Президента України N°64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 N2102-1X, та відповідно продовжено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022 N° 2263-1X строком на 90 діб), діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів та мети, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку велосипеду марки «Felt q220», чорно кольору, вартістю, згідно висновку експерта № 2918 від 31.10.2022 10666 грн. 33 коп., який належить ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорущення зник та викраденим велосипедом розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальних збитків на суму 10666 гривень 33 копійки.

Продовжуючи свою злочинну діяльність 01.08.2022 близько 22 год. 43 хв., точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилося за можливе, ОСОБА_4 прибув до під`їзду № 4 будинку АДРЕСА_2 , де на першому поверсі побачив велосипед марки «Ардіс», темно-вишневого кольору, який належить ОСОБА_7 .

В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під час дії воєнного стану, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів та мети, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку велосипеду марки «Ардіс», темно-вишневого кольору, вартістю, згідно висновку експерта № 2902 від 31.10.2022, 1800 грн., який належить ОСОБА_7 .

Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим велосипедом розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальних збитків на суму 1800 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність 15.08.2022 близько 18 год. 20 хв. ОСОБА_4 проходив повз будинку АДРЕСА_3 , де біля першого під`їзду вказаного будинку побачив велосипед марки «Optimabikes», чорно-білого кольору, який належить ОСОБА_8 .

В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під час дії воєнного стану, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів та мети, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку велосипеду марки «Optimabikes», чорно-білого кольору, вартістю згідно висновку експерта № 2909 від 31.10.2022 5369 грн. 80 коп., який належить ОСОБА_8 .

Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим велосипедом розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальних збитків на суму 5369 гривень 80 копійок.

Продовжуючи свою злочинну діяльність 05.09.2022 близько 10 год. 50 хв. ОСОБА_4 проходив біля будинку АДРЕСА_3 , де біля магазину «Ельф» побачив велосипед марки «TitanTornado», чорно-зеленого кольору, який належить ОСОБА_9 .

В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під час дії воєнного стану, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів та мети, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку велосипеду марки «TitanTornado», темно-зеленого кольору, вартістю згідно висновку експерта № 2573 від 07.10.2022 3475 грн., який належить ОСОБА_9 .

Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим велосипедом розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальних збитків на суму 3475 гривень.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , підтримуючи клопотання слідчого та зазначаючи про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, наполягав на застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому зазначив про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, просив застосувати до підозрюваної запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні надав пояснення про обставини, інкримінованого йому органом досудового розслідування, кримінального правопорушення, заперечував проти задоволення клопотання слідчого, просив застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Заслухавши думки прокурора, підозрюваної його захисника, дослідивши матеріали судової справи у контексті розгляду зазначеного вище клопотання, слідчий суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, надавши оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення , враховуючи, що жоден доказ не має наперед встановленої сили, дійшов таких висновків.

У відповідності до ч.4 ст.176, ст.177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який відповідно до ст.183 КПК України може бути застосований, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як вбачається з представлених суду матеріалів, в провадженні відділення поліції №2 Кременчуцького відділу поліції ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000370 від 02.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

29.10.2022 та 31.10.2022 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Копія клопотання та копії доданих до нього матеріалів вручена підозрюваному ОСОБА_4 09.11.2022 о 12 год. 03 хв., з дотриманням вимог ч.2 ст.184 КПК України.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин (п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»), аналогічний правовий висновок викладено також у справі «Кавала проти Туреччини» (заява №28749/18), та у інших справах.
Враховуючи зазначені критерії, докази, додані до клопотання та пояснення учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра є обґрунтованою.

За змістом ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Проаналізувавши приєднані до клопотання слідчого матеріали досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наведені вище докази, доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке відносяться до тяжкого злочину.

Одночасно, слідчий суддя зазначає, що у відповідності до ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей.

В якості підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу слідчий у внесеному клопотанні посилається на наявність ризиків, що передбачені ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідка, потерпілого, знищити, сховати або спотоврити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Наявність зазначених ризиків була підтримана прокурором у судовому засіданні.

Також, слідчий суддя вважає слушними посилання сторони обвинувачення на наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрювана має судимість.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 12 КК України інкриміновані ОСОБА_4 кримінальні правопорушення за ч. 4 ст. КК України належать до тяжких злочинів.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченої від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Слідчий суддя зазначає, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року у справі «Мамедова проти Росії», (пункті 74) Суд вказував, що хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину. Тримання під вартою також не можна застосовувати як передбачення вироку у формі позбавлення волі.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Також, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях статей 177, 178, 183 КПК України.

Згідно зазначених норм, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про необхідність взяття під варту судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи і, зокрема, такі фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Слідчий суддя враховує також те, що стороною захисту не доведено наявність у підозрюваної у власності житла, що перебуває на обліку у онкодиспансері, приймає обезболюючі ліки, працевлаштованість або ж отримання доходу з інших законних джерел.

Оцінивши всі обставини в їх сукупності, у відповідності до вимог ст.178 КПК України, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваної підлягає задоволенню. Лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти можливого переховування, наявність ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України ,що доведені під час розгляду клопотання, що виключає можливість застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу.

Визначаючи строк запобіжного заходу суд вважає достатнім не визначати максимальний строк, тривалістю 60 днів, не мінімальний, а дещо більший від 30 днів, що на думку слідчого судді буде оптимально для проведення всіх необхідних слідчо-оператвиних дій та для завершення досудового розслідування.

Слідчим суддею вивчалась можливість застосування до підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Проте, з урахуванням особи підозрюваної, відсутності у неї законних джерел доходів, застосування таких не буде дієвим. З аналогічних підстав слідчий суддя вважає неспроможними обґрунтування щодо доцільності застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Вік обвинуваченої, її стан здоров`я, сімейне та матеріальне становище не дає підстав для незастосування до неї такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Питання про застосування застави вирішено судом в порядку ч.3 ст.183 КПК України. У відповідності до ч.5 ст.182 КПК України, з урахування тяжкості інкримінованого злочину та відомостей, що характеризують підозрювану, суд визначає заставу, достатню для забезпечення підозрюваною належної процесуальної поведінки у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 78 000 грніз покладенням на обвинуваченого передбачених законом обов`язків.

Керуючись ст.ст.176-178,183,194, 205 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :
Клопотання слідчого СВ ВП № 2 Кременчуцького районного управління поліції ГУНП у Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором, задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 45 (сорок п`ять) днів.
Взяти підозрюваного під варту в залі суду.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню.
Строк тримання під вартою рахувати з 17 годин 10 хвилин 10 листопада 2022 року.
Строк дії ухвали закінчується 24 грудня 2022 року.
Визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 78 000 грн., яка може бути внесена на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Полтавській області (отримувач: ТУ ДСА України в Полтавській області; ЗКПО 26304855; р/р UA0015950 в ДКСУ м. Київ; МФО 820172; призначення платежу: ПІБ платника, призначення платежу, суд) підозрюваним, обвинуваченим або заставодавцем, який зобов`язується надати суду документ, що це підтверджує.
У разі внесення застави у розмірі, визначеному ухвалою суду, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти та повідомити про це слідчого СВ відділення поліції №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , прокурора Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області та суд.
У разі внесення застави та звільнення підозрюваного ОСОБА_4 з-під варти на нього покладаються строком до 24 грудня 2022 року наступні обов`язки:
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду,
- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом.
Роз`яснити особі, якою буде внесено заставу, що в разі невиконання підозрюваним перелічених вище обов`язків, заставу буде звернуто в дохід держави.
Ухвала слідчого судді, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй повного тексту судового рішення.
Слідчий суддя В`ячеслав МОРОЗОВ

Повний текст ухвали буде проголошено 15.11.2022