Справа № 444/185/23
Провадження № 1-кп/444/118/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2023 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження №0000011, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.01.2023 року,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с. Забір`я, Жовківський район, Львівська область, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, не працює, освіта середня, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимий, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Жовківським РВ ГУДМС України у Львівській області 28.03.2014 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області кримінальне провадження №0000011, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.01.2023 року,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 07.01.2023 року близько 02:47 перебуваючи неподалік транспортного засобу «ВАЗ 2121» із д.н.з. НОМЕР_3 , який перебував на дорозі між селами Гійче та Забір`я Львівського району Львівської області, маючи злочинний умисел, спрямований на вчинення корупційного кримінального правопорушення, з метою уникнення ОСОБА_5 адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер вчинюваних ним дій, при спілкуванні з службовими особами ВП №2 Львівського РУП №1 ГУ НП у Львівській області, звернувся до інспектора СРПП ВП №2 Львівського РУП №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , який згідно з вимогами ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівником правоохоронних органів, з пропозицією надати неправомірну вигоду за не вчинення ним в інтересах ОСОБА_5 , з використанням наданого йому службового становища, дій, а саме: за не складання відносно ОСОБА_5 протоколу про адміністративне правопорушення і не притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Реалізовуючи виниклий злочинний умисел, ОСОБА_3 надав працівникові поліції ОСОБА_6 неправомірну вигоду в сумі 100 (сто) Євро (згідно з офіційним курсом іноземних валют, встановленим Національним банком України станом на 07.01.2023 року, еквівалентно сумі 3877 гривень 73 копійки) поклавши грошові кошти на передню панель службового автомобіля «Skoda Rapid» з д.н.з. НОМЕР_4 зі сторони водія.

Працівник поліції ОСОБА_6 на пропозицію ОСОБА_3 , в отриманні запропонованої неправомірної ним вигоди, відмовився.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми діями, які виразились у наданні службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах третьої особи, будь якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та надав суду пояснення, які повністю підтвердили обставини, що викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що він дійсно з своїм другом ОСОБА_5 поверталися 07.01.2020 року вночі з с. Волиця в с. Забір`я, його друг ОСОБА_5 перебував за кермом автомобіля і коли побачив працівників поліції, то на їх вимогу не зупинився, а почав втікати, однак в них закінчилось пальне і працівники поліції їх наздогнали. Обвинувачений зазначив, що дійсно надав інспектору неправомірну вигоду з метою того, щоб інспектор не складав відносно ОСОБА_5 протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП. Щиро розкаюється у вчиненому. Просить суд суворо його не карати.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч. 2 ст. 394 КПК України.

З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого, та дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченого.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, його вина повністю та об`єктивно доведена доказами, які стороною обвинувачення та захисту не оспорюються та визнаються допустимими та належними.

Дослідивши вищевказані докази, перевіривши доводи сторони обвинувачення, доводи обвинуваченого ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення, знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі.

Таким чином суд вважає доведеним факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах третьої особи, будь якої дії з використанням наданого їй службового становища, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 полягає в тому, що він надав службовій особі неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах третьої особи, будь якої дії з використанням наданого їй службового становища, тому кваліфікація таких дій за ч.1 ст.369 КК України є правильною.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Що стосується призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує наступне.

Обставинами, які передбачені ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , які передбачені ст. 67 КК України, не встановлено.

При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є нетяжким злочином, обставини справи та дані, що характеризують особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, а також вимоги ч.2 ст.50 КК України, згідно з якими покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 369 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів належить вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Питання про майно, на яке накладено арешт, належить вирішити в порядку ст. 174 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп.

Арешт на майно накладений ухвалою слідчого судді Жовківського районного суду Львівської області від 09.01.2023 року, а саме: грошові кошти номіналом 50 євро в кількості 2 купюри в сумі 100 євро із серіями та номерами UB, UA - скасувати.

Речові докази, а саме: грошові кошти номіналом 50 євро в кількості 2 купюри в сумі 100 євро із серіями та номерами UB, UA - конфіскувати в дохід держави.

Речовий доказ: СД-диск з відеозаписом з нагрудних боді-камер, якими користувались працівники СРПП ВП №2 Льіввського РУП №1 ГУНП у Львівській області - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги учасниками судового провадження протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому ст. 395 КПК України з врахуванням особливостей передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити учасникам кримінального провадження право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1