Справа № 591/2012/23
Провадження № 1-кс/591/886/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2023 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Сумської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В :

До Зарічного районного суду м. Суми зі скаргою звернувся ОСОБА_3 на бездіяльність Сумської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР), яку мотивував тим, що 09 березня 2023 року він звернувся до органів прокуратури з заявою про вчинені на його думку кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 364, 366 КК України, прокурором ОСОБА_4 , зумовлені винесенням незаконної на його думку постанови від 23 січня 2020 року. Проте, відповідних відомостей до ЄРДР внесено не було, тому просив зобов`язати вчинити ці дії.

Заявник, будучи сповіщеним про час та місце розгляду справи, в судове засідання жодного разу не з`явився, з заявами, клопотаннями щодо можливості розгляду чи стосовно відкладення не звертався, про поважність причин неприбуття суду не повідомляв, тому такі дії суд розцінює як зловживання своїми правами та вважає за можливе розглянути справу без його участі.

Вирішуючи питання стосовно можливості розгляду справи без участі заявника в згаданий спосіб, суд виходить і з тривалості перебування на розгляді скарги, докладності викладеного заявником обґрунтування вимог в скарзі, необхідності дотримання розумних строків.

Прокурор в першому судовому засіданні долучив до справи матеріали, з яких вбачається повторне звернення до прокуратури заявника зі згаданою заявою.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали справи та надані докази, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено та не спростовано сторонами, що 09 березня 2023 року заявник звернувся до органів прокуратури з заявою про вчинення на його думку наведених кримінальних правопорушень.

Відомості до ЄРДР по заяві ОСОБА_3 внесені не були, чого не було спростовано суду.

Ст. 214 КПК України та пп. 1 п. 2 розділу І, пп. 2 п. 1 розділу ІІ Положення «Про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30 червня 2020 року, передбачено обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про його вчинення.

Зі змісту цих норм випливає, що відомості, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, повинні наводитись заявником саме в заяві, з якою він звернувся до правоохоронних органів і відсутність наведених даних в такому зверненні в контексті вказаних норм закону може вказувати на відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР.

Відтак, суд, вирішуючи питання про наявність або відсутність підстав для внесення даних до ЄРДР (а отже про наявність або відсутність підстав для задоволення скарги), повинен робити такі висновки саме з дослідження заяви особи про вчинений на її думку злочин.

З дослідженого судом звернення заявника вбачається те, що, хоча його заявник і вважає заявою про злочини, проте в ньому відсутнє наведення будь-яких обставин вчинення правоохоронцем кримінальних правопорушень як такових. Зокрема, в ній взагалі не наведено дій чи бездіяльності осіб, що могли б свідчити про вчинення ними злочинів, а наводяться власні розмірковування та припущення щодо процесу винесення постанови прокурором в кримінальному провадженні та перебігу його розслідування, а також міститься формальне посилання на норми кримінального та процесуального законодавства, з власним їх тлумаченням та припущеннями заявника, без наведення достатніх обставин, які б свідчили про вчинення кримінальних правопорушень.

Тобто, заявником в зверненні не наводяться обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, а зазначається перебіг розслідування кримінального провадження, а також процесуальне рішення та дії згаданого прокурора, з якими не погоджується заявник та для оскарження яких відповідними учасниками провадження передбачений певний порядок.

Ч. 2 ст. 307 КПК України передбачений перелік рішень за наслідками розгляду скарг осіб, на бездіяльність правоохоронних органів, в тому числі і на бездіяльність, пов`язану з невнесенням відомостей до ЄРДР. Згідно п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України, результатом розгляду скарги на бездіяльність відповідної службової особи, може бути рішення про відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи наведене, а також за відсутності наведених в заяві скаржника достатніх даних, що могли свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, на думку суду Сумською обласною прокуратурою обґрунтовано по зазначеному зверненню не були внесені відомості до ЄРДР.

Інші обставини, наведені в скарзі заявника не доводять його вимог щодо необхідності внесення даних до ЄРДР, як і не спростовують зазначених висновків суду, з огляду на зміст дослідженого в судовому засіданні звернення та наданих матеріалів.

Таким чином, з поданої скарги та матеріалів не вбачається, а в судовому засіданні так і не було встановлено наявності достатніх підстав для внесення відомостей до ЄРДР, а тому скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Згадана позиція суду цілком узгоджується з висновками Верховного Суду, висловленими в постанові від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 та в постанові від 30 вересня 2021 року в справі справа № 556/450/18.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303-307 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Сумської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві від 09 березня 2023 року, про вчинені на його думку кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 364, 366 КК України, прокурором ОСОБА_4 , зумовлені винесенням незаконної на його думку постанови від 23 січня 2020 року, відмовити.

Положення ч. 3 ст. 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020.

Слідчий суддя ОСОБА_1