Справа №705/7786/14-к
1-в/705/336/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

представників установи виконання покарання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції з ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)»,

засудженого ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції з ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)», погоджене із заступником голови спостережної комісії при Уманській районній державній адміністрації Черкаської області, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, громадянина України, не одруженого, особи з інвалідністю ІІІ групи, такого, що до арешту проживав у АДРЕСА_1 , засудженого вироком Апеляційного суду Черкаської області від 10 січня 2019 року за ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Начальник Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» за погодженням із заступником голови спостережної комісії при Уманській районній державній адміністрації звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , в якому зазначено, що ОСОБА_7 за вироком Апеляційного суду Черкаської області від 10.01.2019 засуджений за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до 6 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Строк покарання рахується з 10.01.2019. Зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в період з 26.12.2014 по 24.10.2015 та з 25.06.2018 по 10.01.2019 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Початок строку відбування покарання 10.01.2019. Кінець строку відбування покарання 12.09.2023.

ОСОБА_7 відбув 2/3 строку покарання. Під час утримання в СІЗО м. Черкаси характеризувався негативно, мав 1 стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку, заохочень не мав. З 18.02.2019 відбуває покарання в Державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)». За час відбування покарання характеризується позитивно. Виконує обов`язки днювального відділення, до роботи ставиться сумлінно, бере активну участь у суспільно-корисному житті відділення та установи, за що отримав 2 заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки. Стягнень не має. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливо ставиться до персоналу установи. На заходи виховного характеру реагує позитивно, робить належні висновки. Засуджений зобов`язується завжди залишатися відданим Українському народові, неухильно дотримуватися Конституції та законів України, проявляти готовність діяти в інтересах України та постати на її захист у разі потреби. Провину у скоєному злочині визнає повністю, розкаюється.

У судовому засіданні представник адміністрації установи подане клопотання підтримав, просив суд його задовольнити. Зазначив, що засуджений ОСОБА_7 до 2022 року не був працевлаштований в установі, оскільки є особою з інвалідністю та в установі не було необхідної кількості місць працевлаштування для такої категорії осіб. У 2020 році засуджений ОСОБА_7 більше ніж пів року знаходився на лікуванні поза межами установи. Також вказав, що ОСОБА_7 за час відбування покарання характеризується позитивно, має 3 заохочення, стягнень не має. Таким чином, ОСОБА_7 сумлінною поведінкою довів своє виправлення.

Засуджений ОСОБА_7 у судовому засіданні просив клопотання задовольнити. Вказав, що зробив належні висновки та просив суд звільнити його від відбування покарання умовно-достроково.

Представник спостережної комісії, повідомлений про день, час та місце судового розгляду клопотання, у судове засідання не з`явився, причини неявки невідомі.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні клопотання. Вказав, що ОСОБА_7 має 8 судимостей за скоєння злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних речовин та проти власності, відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який він скоїв у період іспитового строку під час звільнення від відбування покарання в порядку ст. 75 КК України. За час відбування покарання з 10.01.2019 характеризувався позитивно не завжди, згідно з наявними в особовій справі засудженого характеристиками (від 07.11.2019, 03.12.2020, 09.09.2021), до 2022 року він не працював за відсутністю бажання, процесуальні витрати не відшкодовував та характеризувався посередньо. У зв`язку з чим 09.09.2021 комісією установи відмовлено в направленні на розгляд суду клопотання про умовно-дострокове звільнення від покарання. Виконує обов`язки днювального, відшкодував процесуальні витрати 1036 грн, має 3 заохочення (04.04.2022, 04.04.2022 та 05.10.2022), однак вчинив 1 порушення режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності (16.07.2018). Враховуючи особу засудженого, тяжкість та систематичний характер скоєних злочинів, його поведінку за весь період відбування покарання, 3 заохочення за 3 роки відбування покарання, отримані в період , що передує настанню пільги, та відшкодування процесуальних витрат в цей же період, існують обґрунтовані сумніви, що ОСОБА_7 виправився та не буде скоювати нових злочинів після звільнення з установи виконання покарання. Тобто, враховуючи особу засудженого, його поведінка в установі виконання покарань не свідчить про його виправлення та відсутність у нього мотивації на скоєння нових злочинів. А отримання ним заохочення напередодні вирішення судом питання про його умовно-дострокове звільнення слід розцінювати як звичайне пристосування з метою отримання поблажливості суду, а не щире каяття.

Суд, вислухавши представників адміністрації, засудженого, думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, дійшов такого висновку.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною 2 статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до статті 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини 1 статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 вироком Апеляційного суду Черкаської області від 10 січня 2019 року визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України йому призначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 років 1 місяць позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна. Початок строку відбування покарання 10.01.2019. Кінець строку відбування покарання 12.09.2023.

На момент звернення до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення засуджений ОСОБА_7 відбув 2/3 строку покарання.

Згідно з довідкою про заохочення та стягнення, затвердженою 06.10.2022 начальником Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)», засуджений ОСОБА_7 має 2 заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, 1 стягнення, застосоване в СІЗО м. Черкаси 16.07.2018, яке знято. Крім того, начальником Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» приєднано до матеріалів клопотання та до особової справи засудженого ще одне заохочення від 05.10.2022 за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки.

Відповідно до характеристики на засудженого ОСОБА_7 , затвердженої 06.10.2022 начальником Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)», засуджений ОСОБА_7 відбув 2/3 строку покарання. З 18.02.2019 відбуває покарання в Державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)». За час відбування покарання характеризується позитивно. Виконує обов`язки днювального відділення, до роботи ставиться сумлінно, бере активну участь у суспільно-корисному житті відділення та установи, за що отримав 2 заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки. Стягнень не має. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливо ставиться до персоналу установи. На заходи виховного характеру реагує позитивно, робить належні висновки. Провину у скоєному злочині визнає повністю, розкаюється.

Згідно з довідкою начальника відділу по контролю за виконанням судових рішень Державної установи «Старобабанівська виправна колонія № 92» станом на 02.11.2022 невідбута ОСОБА_7 частина покарання становить 10 місяців 10 днів.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до вимог п. 17 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким»: оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, то суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При розгляді даного клопотання суд не бере до уваги посилання прокурора в судовому засіданні на характеристику засудженого від 09.09.2021, на підставі якої засудженому було відмовлено у застосуванні відносно нього умовно-дострокового звільнення, відповідно до якої зазначено, що засуджений ОСОБА_7 за період відбування в ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» характеризувався посередньо, в установі не працював за відсутністю бажання, оскільки дані, зазначені у характеристиці, були спростовані представником установи в судовому засіданні, який вказав, що засуджений ОСОБА_7 не був працевлаштований в зв`язку з інвалідністю та відсутністю місць працевлаштування для такої категорії осіб.

Крім того, суд не бере до уваги посилання прокурора на попередні характеристики засудженого від 07.11.2019 та 03.12.2020, відповідно до яких зазначено, що засуджений ОСОБА_7 за період відбування в ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» характеризувався посередньо, в установі не працював за відсутністю бажання, оскільки засуджений не працював у зв`язку із станом здоров`я, що було підтверджено представником установи в судовому засіданні, та в період з 23.02.2020 по 04.10.2020 не відбував покарання в ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)», оскільки знаходився на лікуванні, що підтверджується матеріалами особової справи засудженого.

У ході судового розгляду клопотання встановлено, що засуджений ОСОБА_7 відбув 2/3 призначеного судом покарання, за період відбування покарання характеризується позитивно, працевлаштований в установи, підтримує соціальні зв`язки, повністю відшкодував заборгованість за вироком суду, зробив для себе належні висновки та став на шлях виправлення, його поведінка та ставлення до праці є сумлінними. На думку суду, останній в повній мірі усвідомив наслідки вчиненого ним злочину, щиро шкодує про такі. Вказані обставини в своїй сукупності, на думку суду, свідчать про доведеність його виправлення.

За таких обставин суд доходить висновку, що з огляду на реально відбуту засудженим міру покарання, з урахуванням даних про його особу, поведінку під час відбування покарання, встановлене в ході судового розгляду клопотання сумлінне ставлення до праці, клопотання Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 належить задовольнити.

Керуючись ст. 81 КК України та ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Апеляційного суду Черкаської області від 10 січня 2019 року, умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 3 дні.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів з дня оголошення ухвали, а засудженим протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1