Номер провадження 1-кп/737/18/23
Справа № 737/56/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 в режимі відеоконференції,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Куликівка кримінальне провадження за № 0000014 від 17.01.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Куликівка, Чернігівського району, Чернігівської області, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 16.06.2022 року за ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ст.71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.357 Кримінального кодексу України

ВСТАНОВИВ:

І. ДОВЕДЕНЕ ОБВИНУВАЧЕННЯ

16 січня 2019 року близько 15 год 00 хв ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення офіційного документа, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно, зі столу в приміщенні літньої кухні викрав для подальшого її використання з метою зняття грошових коштів з відповідного банківського рахунку, банківську пластикову картку № НОМЕР_1 , видану АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_5 , яка відповідно до ст.1 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 року, п.п. 1.4, 1.27, 1.31, ст.1 п.15.2, ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 року, ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003 року є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку, який належить ОСОБА_5 .

В подальшому ОСОБА_4 16.01.2019 року, перебуваючи біля банківського автомату самообслуговування (програмно-технічного комплексу) «САСN5270», який належить АТ КБ «ПриватБанк», що знаходиться біля магазину «Свіжий хліб» за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, смт Куликівка, вул. Миру, 114, використовуючи раніше викрадену банківську пластикову картку № НОМЕР_1 , видану АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_5 , за допомогою банківського автомату самообслуговування АТ КБ «ПриватБанк» «САСN5270», шляхом введення пін-коду картки, який дізнався раніше від ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу о 16 год 24 хв вивів у готівку та таємно викрав грошові кошти в сумі 6000 грн, що належать ОСОБА_5 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

ІІ. КВАЛІФІКАЦІЯ КРИМІНАЛЬНОГО ПРАВОПОРУШЕННЯ

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 за сукупністю вчиненого кваліфікуються за ч.1 ст.357 КК України як викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів та за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

ІІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, підтвердив обставини вчинення кримінальних правопорушень, погодившись із часом, місцем вчинення кримінальних правопорушень та розміром викрадених грошових коштів. Так, обвинувачений пояснив, що в 2019 році, точної дати вже не пам`ятає приїхав до дядька в с. Горбове, сидів та випивав із знайомими, взяв чужу банківську картку і не повернувся. В той же день зняв із картки близько 6000 грн. Грошовими коштами розпорядився на власні потреби. Висловив розкаяння, просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що в січні 2019 року випивав із знайомими за адресою: АДРЕСА_2 . Коли у них закінчилися цигарки та закуска, попросив знайомого ОСОБА_6 сходити в магазин, дав йому свою банківську пластикову картку та повідомив пік-код до неї. Рожок ОСОБА_7 прийшов з магазину з покупками, картку поклав на стіл. Через деякий час ОСОБА_8 пішов і банківської картки вже не було. Не знайшовши банківську картку, заблокував її. Згодом, перевіривши рахунок, зрозумів, що грошові кошти на ній відсутні. Щодо покарання для обвинуваченого, висловився на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким із учасників процесу не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинуваченого та потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що інкриміновані обвинуваченому діяння повністю доведені і вірно кваліфіковані за ч.1 ст.357 КК України як викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів та за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Кримінальним правопорушенням ОСОБА_4 заподіяв матеріальну шкоду потерпілому в розмірі 6000 грн, яка не відшкодована.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

ІV. МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ

Щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено, що він не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, раніше судимий за умисні корисливі злочини, останній раз вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 16.06.2022 року за ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ст.71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, відбуває покарання в ДУ «Бориспільська виправна колонія №119».

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття. Обставин, які відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання судом не встановлено.

Згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання, суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, як ним, так і іншими особами. При призначенні покарання особі, яка вчинила злочин суд повинен віднайти розумний баланс між обов`язком держави забезпечити правопорядок, інтересом потерпілого щодо суворості покарання та правом обвинуваченого на справедливе покарання.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України виходить із загальних засад призначення покарання,враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до положень ст. 12 КК України є кримінальними проступками, наявність пом`якшуючої покарання обставини, відсутність обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченого, враховує умови його життя, його відношення до вчиненого та вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення (проступки), передбачені ч.1 ст.185 та ч.1 ст.357 КК України до постановлення попереднього вироку Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 16 червня 2022 року, тому остаточне покарання за даним вироком, враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, необхідно призначати відповідно до правових норм ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним за попереднім вироком у виді позбавлення волі. Призначене обвинуваченому ОСОБА_4 покарання буде необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України в строк покарання остаточно призначеного ОСОБА_4 за сукупністю кримінальних правопорушень, слід зарахувати покарання, частково відбуте за попереднім вироком та початок строку відбування покарання ОСОБА_4 необхідно відраховувати з 27 квітня 2022 року - з часу його фактичного затримання.

Підстав для застосування ст.75 КК України для призначення покарання обвинуваченому з випробувальним терміном та призначення покарання із застосуванням ст.69 КК України судом не встановлено.

V. МОТИВИ ІНШИХ РІШЕНЬ СУДУ

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів відсутні.

Інформації щодо речових доказів суду не надано.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не обирався і підстави для його обрання відсутні, оскільки ОСОБА_4 вже відбуває покарання у виді позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч 1 ст. 357 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців,

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Згідно із ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання ОСОБА_4 у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим за вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 16 червня 2022 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

В строк покарання остаточно призначеного ОСОБА_4 за сукупністю кримінальних правопорушень зарахувати покарання, частково відбуте за вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 16 червня 2022 року,початок строку відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з 27 квітня 2022 року - з часу його фактичного затримання.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Документи, приєднані до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1