ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2589/22 Справа № 215/2395/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в залі суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 липня 2022 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який уродженця м. Нова Каховка Херсонської області, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 липня 2022 року, було задоволено клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 ..

Продовжено запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 24 вересня 2022 року включно.

В задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу відмовлено.

В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначено, що ОСОБА_8 обвинувачується в особливо тяжкому злочині, вчиненому з застосуванням насильства, за який законом передбачено довічне позбавлення волі, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, таким чином він може ухилитися від явки до суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності. При цьому ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні в тому числі злочину проти власності, не має постійного джерела доходів, що в сукупності з іншими обставинами свідчить про ризик продовжити злочинну діяльність з метою відшукання коштів для існування. Суд вважав, що обставини на які посилався суд при продовженні обвинуваченому строку дії запобіжного заходу не змінилися і суд вважає що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, особливо в умовах військового стану.
Оскільки завершити судовий розгляд по вказаному кримінальному провадженню до спливу строку дії запобіжного заходу неможливо, суд вважав необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.
Вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною та такою, що підлягає скасуванню.
Зазначає, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Крім того, вказує, що тривалий час перебуває під вартою.

Позиції учасників судового провадження.
Обвинувачений ОСОБА_7 , та його захисник ОСОБА_6 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з підстав, викладених у скарзі.

Прокурор будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань до початку судового засідання не надсилав.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до положень ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
В силу вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених
ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Так, 19.07.2022 року до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області через систему «Електронний суд» на підставі розпорядження Голови Верховного суду № 1/0/9 22 від 06.03.2-22 яким змінено підсудність у судових справах Голопристанського районного суду Херсонської області на Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло зазначене клопотання.
Із клопотання вбачається, що у провадженні Голопристанського районного суду Херсонської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 309 КК України.
Приймаючи до уваги зазначене, апеляційний суд вважає, що обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, на даній стадії при розгляді апеляційного провадження на ухвалу суду про продовження строку запобіжного заходу, не перевіряється.
Оскаржуваною ухвалою було продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки суд дійшов висновку про те, що прокурором доведені обставини, передбачені п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України, зокрема, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені в попередніх судових рішеннях, не зменшилися, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти встановленим ризикам.
Суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів, вчинені із застосуванням насильства, за який законом передбачено покарання у вигляді довічного позбавлення волі, у обвинуваченого відсутні міцні соціальні зв`язки, немає постійного джерела доходів. У судовому засіданні встановлено, що продовжують існувати ризики того, що обвинувачений може переховуватись від суду, продовжить вчиняти кримінальні правопорушення аналогічні тим, які йому інкриміновані.
Апеляційним суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що встановлені ризики, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, не зменшились.
Доводи обвинуваченого про те, що стороною обвинувачення не було доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а також про неврахування судом даних про особу обвинуваченого, на думку колегії суддів необґрунтовані, оскільки вказані факти були взяті до уваги судом в сукупності з іншими доказами по справі та їм було надано належної оцінки.
Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінальному правопорушення, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Під час апеляційного перегляду ухвали суду, обвинуваченим було зазначено про тривалість судового розгляду вказаного кримінального провадження, оскільки обвинувальний акт надійшов до суду ще у 2017 році, та до теперішнього часу кримінальне провадження судом не розглянуто.
Відповідно до положень п. 21 розділу VII «Формування і оформлення судових справ» Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України №814 від 20 серпня 2019 року, у разі подання апеляційної скарги на ухвали, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду, суд самостійно, виходячи з конкретних обставин справи та змісту апеляційної (касаційної) скарги, вирішує питання про перелік матеріалів, копії яких йому необхідно надіслати до суду апеляційної (касаційної) інстанції для розгляду скарги.
Копії матеріалів справи формуються в порядку, визначеному цією Інструкцією, в окремий том у спеціальну обкладинку.
Матеріали оскарження ухвали формуються лише з копій матеріалів, необхідних для розгляду скарги. До матеріалів оскарження ухвали приєднується копія оскаржуваної ухвали, яка виготовляється з оригіналу ухвали з підписом судді (підписами суддів) та засвідчується суддею, а за його відсутності - одним із заступників голови суду або головою суду. При цьому копія оскаржуваної ухвали засвідчується в установленому порядку. Оригінал оскаржуваної ухвали залишається в матеріалах справи.
Опис матеріалів оскарження ухвали підписує суддя та працівник апарату суду (із зазначенням посади, прізвища, ініціалів та дати), який формує матеріали оскарження ухвали.
Матеріали оскарження ухвали надсилаються до відповідного суду у встановленому чинним законодавством порядку.
На запит апеляційного суду від 31.08.2022 року, суд першої інстанції надав копію журналу судового засідання, копію клопотання прокурора про продовження строків дії запобіжного заходу та копію ухвали суду від 26.07.2022.
Разом з тим, копію обвинувального акту суд першої інстанції на запит апеляційного суду не надав.
Таким чином, апеляційний суд позбавлений можливості перевірити на якій стадії перебуває кримінальне провадження у суді першої інстанції, через відсутність всіх матеріалів провадження.
Колегія суддів, зважає на тривалість строку застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, сукупний строк якого перевищує 5 років, в той же час, на думку апеляційного суду, у цьому провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступлення від принципу поваги до особистої свободи, а також забезпечує не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Водночас, враховуючи те, що на цей час, судом першої інстанції ще не прийнято остаточного рішення й судовий розгляд ще триває, а також положення ст. 28, ч. 1 ст. 318 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів вважає за необхідне, звернути увагу суду першої інстанції на необхідність дотримання розумних строків розгляду цього кримінального провадження та вжити термінових заходів щодо дотримання вищенаведених вимог кримінального процесуального закону.
Крім того, колегія суддів вважає, що вищевикладені обставини є суттєвими порушеннями норм кримінального процесуального кодексу України, але виходячи з того, що на момент розгляду вказаної апеляційної скарги захисника, судом першої інстанції вже продовжено строк запобіжного заходу обвинуваченому та строк дії оскаржуваної ухвали закінчився 23 вересня 2022 року, у зв`язку з постановленням нової ухвали про продовження строку запобіжного заходу, колегія суддів не має можливості прийняти нове рішення.
Керуючись ст. ст. 183, 194, 331, 405, 407, 419 КПК, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 липня 2022 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4