КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 30листопада 2022 року клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу з доповненнями представника ПрАТ «Росава» - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 вересня 2022 року,

за участі:
прокурора ОСОБА_6 ,
представника ПрАт «Росава» адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та накладено арешт у кримінальному провадженні № 0000870 від 02.09.2022 із забороною розпоряджання та використання па об`єкти нерухомого майна, що на праві власності належить ПрАТ «Росава» (код ЄДРПО 30253385), згідно переліку зазначеного у клопотанні.
Не погоджуючись з таким рішенням, представник ГІрАТ «Росава» - адвокат ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив, поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 вересня 2022 року, скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
Щодо строку на апеляційне оскарження, зазначає, що слідчим суддею розглянуто клопотання 21 вересня 2022 року без участі власника майна чи його представника, копію ухвали не направлено, з текстом оскаржуваної ухвали представник ознайомився 20 жовтня 2022 року під час ознайомлення із матеріалами справи. Зазначає, що через щоденні ракетні обстріли м. Києва та віялові відключення електричної енергії, апеляційну скаргу вдалося направити поштовим зв`язком 26 жовтня 2022 року.

В обгрунтуввання доводів апеляційної скарги зазначає, що арешт накладено на майно банкрута, оскільки щодо ПрАТ «Росава» триває ліквідаційна процедура, відтак арешт майна боржника встановлюється виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство.

Зауважує, що предметом кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 191 КПК України є розтрата активів AT «Банк`Фінанси та кредит», відтак арештоване нерухоме майно не є предметом вчинення злочину.
Крім того, об`єкти нерухомості, які перебувають у власності ПрAT «Росава» не відповідають ознакам, передбачених ст. 98 КПК України, оскільки їх набуто законним шляхом.
Звертає увагу на те, що однією із підстав накладення арешту стало те, що учасники кримінального провадження вчиняють дії з продажу майна підприємства через електронний аукціон, однак вказаний аукціон скасовано 26 вересня 2022 року, причина якого оприлюднена та є у публічному доступі.
При цьому, ПрАТ «Росава» не брало участі в аукціоні, на якому здійснювалася реалізація активів AT «Банк`Фінанси та кредит» та право власності на такі активи не набувала.
Зауважує, що накладений арешт перешкоджає ліквідаційній процедурі.
Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна, який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечував щодо задоволення скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Оскільки, 21 вересня 2022 року слідчим суддею розглянуто клопотання прокурора без виклику власника майна чи його представника, копію ухвали не направлено, з текстом оскаржуваної ухвали представник ознайомився 20 жовтня 2022 року під час ознайомлення із матеріалами справи. У зв`язку із наведеними представником об`єктивними обставинами, апеляційну скаргу направлено поштовим зв`язком 26 жовтня 2022 року. У зв`язку із чим, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.
Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 02 вересня 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000870, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.
Досудовим розслідуванням установлено, що службові особи АТ «Банк «Фінанси та кредит» (далі Банк), діючи за попередньою змовою зі службовими особами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом зловживання своїм службовим становищем розтратили активи Банку на користь третіх осіб під час проведення передпродажної підготовки та відкритих торгів, чим заподіяли збитки державі за таких обставин.
Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ПрАТ «Росава» (), якому на праві власності належить ряд об`єктів нерухомого майна.
23 вересня 2022 року постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_7 вказані об`єкти нерухомого майна визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000870.
27 вересня2022року прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на вказане нерухоме майно.
Ухвалою слідчого судді Печерськогорайонного суду м. Києва від 27 вересня 2021 рокуклопотання задоволено.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою, зокрема, забезпечення збереження речових доказів.

У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, слідчим суддею зазначених вимог закону дотримано.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000870 про накладення арешту на зазначене майно, слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що з метою збереження речових доказів, наявні достатні підстави для арешту вказаного в клопотанні майна.
Слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співрозмірність втручання у права та діяльність ПрАТ «Росава» з потребами кримінального провадження, тому з огляду на положення п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність накладення арешту на вказане майно, з метою збереження речових доказів, оскільки прокурором доведені обставини, які підтверджують, що незастосування такого обмеження може призвести до наслідків, які можуть перешкодити досудовому розслідуванню.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтами не надано та колегією суддів не встановлено.

Зважаючи на зазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно зазначене у клопотанні прокурора, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, застосував захід забезпечення кримінального провадження на засадах розумності та співмірності.

Доводи представника щодо не відповідності арештованого майна критеріям речового доказу, є необгрунтованими та спростовуються матеріалами провадження, оскільки нерухоме майно, яке належить ПрАТ «Росава» постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_7 від 23 вересня 2022 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000870 та відповідає критеріям, передбачених ст. 98 КПК України.

Інші доводи апеляційної скарги, з урахуванням наведеного, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а апеляційна скарга з доповненнями представника ПрАТ «Росава» - адвоката ОСОБА_5 з урахуванням викладених в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КИК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Поновити представнику ПрАТ «Росава» - адвокату ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 вересня 2022 року
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 вересня 2022 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу з доповненнями представника ПрАТ «Росава» - адвоката ОСОБА_5 , - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4сг. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Судді:
ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10