УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.11.2022 Справа №607/21696/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

у судовому засіданні, проведеному у приміщенні суду в м. Тернополі, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000757 від 16 листопада 2020 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст. 129 КК України,

-за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000757 від 16 листопада 2020 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст. 129 КК України.

В ході судового розгляду вказаного кримінального провадження за систематичне порушення порядку у залі судового засідання, обвинуваченого ОСОБА_3 ухвалою суду було видалено з зали судового засідання на весь час судового розгляду.

Згідно доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 24 листопада 2021 року №1459 (т.1 а.м.п. 85) захист інтересів обвинуваченого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000757 від 16 листопада 2020 року доручено здійснювати адвокату ОСОБА_5

19.09. 2022 року через канцелярію суду подано клопотання ОСОБА_3 в якому останній посеред іншого заявив, що відмовляється від адвоката ОСОБА_5 , оскільки йому не довіряє, питання про залучення іншого захисника ОСОБА_3 у своїй заяві не поставив.

Захисник ОСОБА_5 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор з приводу задоволення даного клопотання заперечила, з огляду на те, що участь захисника в даному провадженні є обов`язковою.

Заслухавши учасників, суд вважає, що в даному випадку відмова ОСОБА_3 від захисника прийнята бути не може з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 54 КПК України відмова від захисника не приймається у випадку, якщо його участь є обов`язковою. У такому випадку, якщо підозрюваний, обвинувачений відмовляється від захисника і не залучає іншого захисника, захисник повинен бути залучений у порядку, передбаченому статтею 49 цього Кодексу, для здійснення захисту за призначенням.

У даному кримінальному провадженні участь захисника є обов`язковою на виконання вимог ст.330 КПК України, у зв`язку із видаленням обвинуваченого з залу судового засідання на весь час судового розгляду.

В заяві ОСОБА_3 не наведено, передбачених законом підстав, які б свідчили про неможливість участі захисника адвоката ОСОБА_5 в даному провадженні.

Таку заяву ОСОБА_3 суд розцінює як зловживання своїми процесуальними правами, а також дії, спрямовані на затягування судового розгляду.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Обвинувачений має право на захист, яке, зокрема, полягає у наданні йому можливості користуватися правовою допомогою захисника (ч. 1 ст. 20 КПК України).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, обраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

Питання забезпечення ефективного захисту у кримінальному провадженні висвітлено у практиці Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні.

Так, згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, відображеною, зокрема, у справі «Мефтах та інші проти Франції» 26 липня 2002 року суд вказав, що право кожного обвинуваченого використовувати правову допомогу захисника, обраного на власний розсуд, не є абсолютним і може бути обмежено за наявності відповідних підстав в інтересах правосуддя.

Також у справі «Круасан проти Німеччини» від 25 вересня 1992 року Європейський суд з прав людини відзначив, що уникнення пауз або перерв відповідає інтересам правосуддя і цілком може виправдати призначення адвоката всупереч побажанням обвинуваченого. У цьому ж рішенні суд наголошує, що стаття 6 п. 3 (с) Конвенції визнає право будь-якого обвинуваченого на допомогу захисника на свій вибір. Проте, і, незважаючи на значення довірчих відносин між адвокатом і клієнтом, не слід надавати цьому праву абсолютний характер. Воно неминуче піддається певним обмеженням в питанні безоплатної юридичної допомоги, коли судам належить право вирішувати, чи вимагають інтереси правосуддя надання обвинуваченому захисника, призначеного безкоштовно. Призначаючи такого адвоката, національні суди повинні, безумовно, враховувати побажання обвинуваченого, однак вони можуть це обійти, якщо існують достатні підстави вважати, що інтереси правосуддя цього вимагають.

Отже, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях розглядає право вибору адвоката як неабсолютне, тобто як таке, що може зазнавати обмежень з метою належного відправлення правосуддя.

З урахуванням обставин даної справи, суд зазначає, відмова обвинуваченого ОСОБА_3 від захисника не ґрунтується на відсутності ефективного захисту, а зумовлена зловживанням обвинуваченим своїми правами з метою затягування розгляду справи, що негативно впливає на належне відправлення правосуддя.

Клопотання, що є предметом даного розгляду, очевидно має ту саму направленість.

Таким чином, суд доходить висновку, що залучення адвоката з центру надання безоплатної правої допомоги за призначенням у даному провадженні для здійснення захисту обвинуваченого ОСОБА_3 є об`єктивно виправданим.

Таке залучення захисника жодним чином не обмежує та не порушує право обвинуваченого на залучення інших обраних ним захисників, натомість покликане забезпечити ефективний захист обвинуваченого у кримінальному провадженні, обставини якого вимагають постійної участі захисника. Також, залучення захисника дозволить уникнути випадків затягування розгляду справи.

Під час розгляду кримінального провадження судом не встановлено очевидних обставин неспроможності залученого за призначенням захисника ОСОБА_5 у належному захисті ОСОБА_3 , як і не встановлено порушень вимог кримінального процесуального закону, який регулює право на захист.

З огляду на вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про відмову від захисника за призначенням.

Керуючись ст.ст. 54, 330, 372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про відмову від захисника за призначенням - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 392 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1