Справа № 199/9145/22
ВИРОК

іменем України

21.12.2022 м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження № 0001829 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.10.2022, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Багата Чернещина, Сахновщинського району, Харківської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, студента Дніпровського державного аграрно-економічного університету І курсу, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб, зареєстрованого у будинку АДРЕСА_1 та проживаючого у квартирі АДРЕСА_2 , є внутрішньо переміщеною особою,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч. 2 ст.286 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

потерпілий ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 01.10.2022 року близько 15:38 години, керуючи технічно справним автомобілем «VOLKSWAGEN T5» р.н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , рухався в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпро по вулиці Донецьке шосе з боку вулиці Дементьєва в напрямку вулиці Шолохова.

Під час руху ОСОБА_3 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, перед виконанням маневру повороту праворуч, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виконуючи маневр повороту праворуч не надав дорогу мотоциклу «BMW R1200R» р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався у попутному напрямку, продовжив рух, внаслідок чого, в районі будинку № 7-а вулиці Донецьке шосе, допустив зіткнення з ним.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водію мотоциклу «BMW R1200R» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_6 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді : тупої травми тіла: закритої черепно-мозгової травми, струсу головного мозку, закритої травми грудної клітини з переломами 5-го, 7-го ребр ліворуч по лопатковій лінії зі зміщенням уламків, з розвитком в посттравматичному періоді лівостороннього пневмотораксу, двох синців на передньо-зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині, на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, садна на передньо-внутрішній поверхні правої гомілки у нижній третині, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя що в момент заподіяння, чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища (згідно п.2.1.2 та п.2.1.3 «л,о» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6.

Порушення правил безпеки дорожнього руху, виразилось в тому, що водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом автомобілем «VOLKSWAGEN T5» р.н НОМЕР_1 , порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху України, який свідчить, що «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», невиконання якого, знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Необережні дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразились у порушенні ним правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_6 , кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч.2 ст. 286 КК України.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого ОСОБА_3 .

Як пояснив ОСОБА_3 суду, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених вище, він визнає повністю і у вчиненому кається. Не оспорюючи фактичні обставини справи обвинувачений, підтвердив обставини про час і місце вчиненого ним кримінального правопорушення. При цьому обвинувачений, пояснив, що він дійсно, 01.10.2022 року близько 15.30 рухався в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпро по вулиці Донецьке шосе з боку вулиці Дементьєва в напрямку вулиці Шолохова, та не надав дорогу мотоциклу «БМВ» в результаті чого, допустив зіткнення з ним.

ОСОБА_3 просив його не позбавляти волі та права керування, врахувати щиросердне каяття та його волонтерську діяльність.

Крім вказаного, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується показами у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_6 та письмовими доказами дослідженими у судовому засіданні.

Як вказав потерпілий ОСОБА_6 , 01.10.2022 року близько 15.00 години він керував мотоциклом «BMW R1200R» р.н. НОМЕР_2 в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпро по вулиці Донецьке шосе з боку вулиці Дементьєва в напрямку вулиці Шолохова у правій смузі зі швидкістю близько 45 км/год. Попереду їхала автівка, яка увімкнула лівий поворот і почала перестроюватися ліворуч. Він дочекався завершення маневру і почав свій рух прямо, після чого побачив бус Фольцваген, пригальмував і взяв трохи праворуч. Однак, водій ОСОБА_3 , виконуючи маневр повороту праворуч не надав дорогу його мотоциклу «BMW R1200R» р.н. НОМЕР_2 та допустив зіткнення з ним. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди йому спричинені тілесні ушкодження, а саме закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, закрита травми грудної клітини з переломами 5-го, 7-го ребр, численні синці. Тривалий час він перебував у лікарні, йому апаратом відкачували повітря з легені яка згорнулася внаслідок травми.

Наразі йому обвинуваченим відшкодовано 100 000.00 гривень на лікування, у подальшому він має намір звертатися до страхової компанії з метою відшкодування збитків внаслідок пошкодження його мотоциклу «BMW R1200R» р.н. та у випадку якщо страхового відшкодування буде недостатньо решту йому зобов`язався відшкодувати обвинувачений.

Так, відповідно до Протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події, схеми та фотокарток від 01.10.2020 о 16.30 годині, у присутності понятих оглядалось місце ДТП, яке відбулося за адресою м. Дніпро, вул. Донецьке Шосе, 7-а, де саме сталася пригода, вид події зіткнення, проїзна частина горизонтальна ділянка, вид та стан покриття асфальтобетонне, умови освітлення на даній ділянці руху світле.

Відповідно до постанов про визнання речовим доказом від 03.10.2020 року в якості речових доказів визнано - мотоцикл «BMW R1200R» р.н. НОМЕР_2 та автомобіль «VOLKSWAGEN T5» р.н НОМЕР_1 , вказані транспортні засоби передано на зберігання на штрафмайданчик.

Відповідно до посвідчення водія НОМЕР_3 від 02.09.2021 ОСОБА_3 має право керувати транспортними засобами категорії В.

За результатами Висновку експерта №3034е від 26.10.2022 1) За даними медичної документації, рентгенівського дослідження, комп`ютерної томографії ( внесених в акт судово-медичного дослідження (обстеження) № 3022 та при огляді 18.10.2022 року у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми тіла: - закритої черепно-мозкової травми , струсу головного мозку; - закритої травми грудної клітини з переломами 5-го та 7-го ребер ліворуч по лопатковій лінії зі зміщенням уламків, з розвитком в посттравматичному періоді лівостороннього пневмотораксу; - двох синців на передньо-зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині, на задній поверхні лівого ліктьового суглобу; - садна на передньо-внутрішній поверхні правої гомілки у нижній третині.

Виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми тіла, спричинені від механічної дії тупого твердого предмету, що діяв переважно в ліву половину тіла, якими могли бути і виступаючі частини рухомих транспортних засобів.

Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до первинного звернення за медичною допомогою в КНП «МКЛ № 6 ДМР», тобто і в термін на який вказував обстежений.

2) За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми тіла відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, що в момент заподіяння чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняються загрозливі для життя явища. Згідно пунктів 2.1.2 та 2.1.3 «л,о» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6.

За результатами Висновку експерта №СЕ-19/104-22/32270-ІТ від 26.10.2022, робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля «VOLKSWAGEN Т5» р.н НОМЕР_1 на момент експертного огляду знаходиться в працездатному стані.

За результатами Висновку експерта №СЕ-19/104-22/32274-ІТ від 25.10.2022, робоча гальмівна система та рульове керування мотоцикла «BMW R1200R» р.н. НОМЕР_2 на момент експертного огляду знаходиться в працездатному стані.

Згідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 22.10.2022 року у присутності двох понятих, за участі потерпілого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 проводився слідчий експерименту відповідно до якого, останній відтворив обставини ДТП, яка відбулася 01.10.2022 року близько 15:30 години.

Згідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 22.10.2022 року у присутності двох понятих, за участі ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_5 за адресою: м. Дніпро, вулиця Донецьке Шосе, в районі будинку № 7-а проводився слідчий експерименту відповідно до якого ОСОБА_3 , послідовно відтворив обставини ДТП, яка відбулась 01.10.2022 року близько 15:30 години.

За результатами Висновку експерта №СЕ-19/104-22/33285-ІТ від 26.10.2022, 1) У даній дорожній обстановці водій автомобіля «VOLKSWAGEN Т5» ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 ПДР України. При заданому механізмові події дії водія автомобіля «VOLKSWAGEN Т5» ОСОБА_3 , не відповідали вимогам п. 10.1 ПДР України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП. 2) Технічна можливість уникнути зіткнення з мотоциклом «BMW R1200R» для водія автомобіля «VOLKSWAGEN Т5» ОСОБА_3 визначалися виконанням вимог п.10.1 ПДР України, і у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили йому виконати їх.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст.94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

В своїх рішеннях «Ірландія проти Сполучного Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів, суд як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співвідношення достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Судом встановлено, що вказані у вироку та дослідженні в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого складу інкримінованого йому кримінального правопорушення, доведеності вини у його вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні. Об`єктивних підстав ставити під сумнів свідчення допитаних в суді обвинуваченого та потерпілого у суду немає.

При цьому, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження.

3.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 і його необережні дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як такі що виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_6 .

4.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Суд відносить визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, каяття обвинуваченого ОСОБА_3 та добровільне відшкодування витрат на лікування потерпілого в сумі 100 000.00 гривень, до обставин, що пом`якшують покарання, оскільки він визнав свою вину, проявив дійове каяття, що характеризуючи суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Суд розуміє як активне сприяння розкриттю злочину дії винного, спрямовані на те, щоб надати допомогу органу слідства у розкритті кримінального правопорушення та встановленні фактичних обставин.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

5.Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, який скоєно з необережності, і, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні щиро визнав, є студентом, раніше не притягався до кримінальної відповідальності , на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, добровільно відшкодував збитки на лікування потерпілого в сумі 100 000.00 гривень, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, є внутрішньо переміщеною особою, волонтер.

Таким чином, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує:

вищенаведені обставини, позицію прокурора який просив призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків визначених ст. 76 КК України без призначення додаткового покарання, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами; позицію потерпілого який просив не позбавляти волі ОСОБА_3 , та не позбавляти останнього у праві керувати транспортними засобами, позицію обвинуваченого та його захисника, які просили суд не позбавляти волі, та не призначати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки його підзахисний є волонтером і його діяльність пов`язана із керуванням транспортними засобами.

Крім вищезазначеного, суд враховує наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин що обтяжують покарання обвинуваченому, дані про його особу, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 286 КК України, з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Призначаючи додатковий вид покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_3 , та обставини саме даної дорожньо-транспортної пригоди яка спричинила потерпілому ТЯЖКІ тілесні ушкодження.

Тому суд, враховуючи наведене, доходить до висновку що відповідно до ст. 50 КК України у якості виховного механізму при запобіганні вчинення нових злочинів, до обвинуваченого ОСОБА_3 має бути крім іншого застосовано таке покарання, як позбавлення права керувати транспортними засобами на певний строк.

На переконання суду, додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не призведе до втрати роботи обвинуваченого ОСОБА_3 на посаді професійного водія, оскільки транспортний засіб не є його єдиним джерелом доходу та засобом для існування.

Тобто, позбавлення обвинуваченого права керування не є перешкодою у продовженні здійснення ним волонтерської діяльності, у широкому тлумаченні даного поняття відповідно до Закону України «Про волонтерську діяльність в Україні», оскільки метою волонтерської діяльності є розвиток громадянської свідомості, патріотичного виховання, посилення суспільної згуртованості громадян України на основі загальнолюдських цінностей і національних традицій.

Разом із наведеним, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 , без реального відбування основного покарання та враховуючи обставини, що пом`якшують покарання, прийшов до висновку про звільнення від відбування основного покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України та із покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України. Оскільки іспитовий строк дисциплінує засуджених, привчає їх до додержання законів, нагадує їм, що вони не виправдані, а проходять випробування, від результату якого залежить їх подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Оскільки саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Наведене у своїй сукупності і дало підставу суду дійти висновку про недоцільність реального відбування покарання ОСОБА_3 , на думку суду, прийняття іншого рішення без застосування вимог ст.ст. 75,76 КК України призведе до порушення засад виваженості та становитиме надмірний тягар для обвинуваченого.

6.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 не обирався.

За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, із ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь держави витрати пов`язані із проведенням судових експертиз.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1(один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати накладені арешти відповідно до ухвал Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 06.10.2022 на транспортні засоби «VOLKSWAGEN T5» р.н НОМЕР_1 та мотоцикл - BMW R1200R» р.н. НОМЕР_2 .

Речові докази: транспортні засоби «VOLKSWAGEN T5» р.н НОМЕР_1 та мотоцикл - BMW R1200R» р.н. НОМЕР_2 , повернувши за належністю власникам.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані із проведенням судових експертиз:

- від 26.10.2022 № СЕ-19/104-22/32270-ІТ у сумі 1510,24 ( тисяча п`ятсот десять ), 24 гривень;

- від 25.10.2022 № СЕ-19/104-22/32274-ІТ у сумі 1510,24 ( тисяча п`ятсот десять ), 24 гривень;

- від 26.10.2022 № СЕ-19/104-22/33285-ІТ у сумі 1510,24 ( тисяча п`ятсот десять ), 24 гривень;

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії вироку, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_8 -Почтовик