Справа № 629/2035/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2023 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро в режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, розташованого поза територією Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська кримінальне провадження №0000159 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України

В С Т А Н О В И В:

Розпорядженням голови Верховного Суду від 06 квітня 2022 року № 16/0/9-22 територіальну підсудність Лозівського міськрайонного суду Харківської області передано Амур-Нижньодніпровському районному суду міста Дніпропетровська.

На підставі ст.35 КПК України, за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000159 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України (справа № 629/2035/20), 17.06.2022 року розподілено головуючому судді ОСОБА_1 .

За приписом частини 6 ст. 34 КПК України суд, якому направлено кримінальне провадження з іншого суду, розпочинає судове провадження зі стадії підготовчого судового засідання незалежно від стадії, на якій в іншому суді виникли обставини, передбачені частиною першою цієї статті.

09.02.2023 року обвинувачений ОСОБА_4 в черговий раз не прибув у підготовче судове засідання, у зв`язку з чим прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про відкладення підготовчого судового засідання, призначення дати нового підготовчого судового засідання та вжиття заходу до забезпечення прибуття обвинуваченого до суду у вигляді примусового приводу.

Суд, вислухавши думку прокурора, вважає, що клопотання прокурора ОСОБА_3 задоволенню не підлягає, а обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 407 КК України підлягає поверненню прокурору як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 знаходиться на стадії підготовчого судового засідання.

Суд зазначає, що підготовка справи до судового розгляду важливий етап у кримінальному проваджені. На цій стадії вирішується ряд питань, пов`язаних з безперешкодним і ефективним кримінальним судочинством

Повернення обвинувального акта є правом суду, і приводом для нього може стати не будь-яка формальна невідповідність вимогам КПК України, а лише та, яка реально перешкоджає призначенню судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. У свою чергу, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом. Обвинувальний акт має відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України. Від їх оцінки під час підготовчого судового засідання залежить, яке рішення буде прийняте про повернення обвинувального акта чи про призначення судового розгляду на його підставі.

Судова практика показує, що невідповідність обвинувального акта вимогам Кодексу є оціночним поняттям.

Вирішуючи питання про повернення прокурору обвинувального акту відносно ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 407 КК України як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 314 КПК України підготовче судове засідання відбувається за участю обвинуваченого (крім випадків, коли здійснювалося спеціальне досудове розслідування), тому участь ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні є обов`язковою.

Відповідно до положень ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України; закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України; повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України; направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Тлумачення і застосування правової норми яка міститься у ч. 3 ст. 314 КПК України є, власне, визначення критеріїв невідповідності обвинувального акта вимогам закону і, відповідно, передбачуваності для учасників результатів підготовчого судового засідання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчі судові засідання: 23.08.2022; 14.09.2022; 04.10.2022; 21.10.2022; 11.11.2022; 24.11.2022; 11.01.2023; 02.02.2023, 09.02.2023 не з`явився, незважаючи на те, що судом приймалися заходи до повідомлення обвинуваченого про час і місце підготовчого судового засідання за наявними в матеріалах кримінального провадження адресами, шляхом відправлення обвинуваченому повістки про його виклик до суду, тобто, належне та своєчасне повідомлявся про дату, час і місце підготовчого судового засідання за наявними в обвинувальному акті адресами місця проживання

Ухвали суду про примусовий привід обвинуваченого ОСОБА_4 від 14.09.2022, 11.11.2022, 11.01.2023 не були виконані органом поліції, а судом від поліції отримано повідомлення, що здійснити примусовий привід обвинуваченого не можливо, так як останній за місцем проживання не проживає, контактів з ним не мається, у зв`язку з чим встановити місце перебування ОСОБА_4 не виявилось за можливе.

Прокурор ОСОБА_3 зазначив, що йому на теперішній час невідомо де може перебувати, знаходиться або проживати ОСОБА_4 , за адресами, вказаними в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, останній не проживає.

Як зазначено судом явка обвинуваченого в підготовче судове засідання і його участь у судовому провадженні є обов`язковою, що слідує з вимог ч. 1 і 2 ст. 314 КПК України.

Як вбачається з обвинувального акта обвинувачений ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , однак місцем його фактичного проживання є адреса: АДРЕСА_2 ,

Ухвали суду від 14.09.2022, 11.11.2022, та 11.01.2023 про примусовий привід обвинуваченого ОСОБА_4 за місцем його проживання і реєстрації органом поліції не виконані.

Крім того, у підготовчому судовому засіданні встановлено, що за вказаними адресами обвинувачений не проживає, а прокурором, не дивлячись на багаточисельні відкладення підготовчого судового засідання, явка обвинуваченого у підготовче судове засідання не забезпечена.

Також судом враховується, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 знаходилось у провадженні Лозівського міськрайонного суду Харківської області на протязі тривалого часу, починаючи з 07.05.2020, та яким за цей час постановлені ухвали про примусовий привід обвинуваченого, а саме від 15.06.2020, 12.01.2021, крім того, ухвали від 08.02.2021, 13.12.2021, відповідно до яких ОСОБА_4 оголошено у розшук, але останнього не було розшукано.

Тобто, органом досудового розслідування не виконані зазначені ухвали суду, місцезнаходження обвинуваченого не встановлено.

З огляду на ці обставини, суд приходить до висновку, що за час знаходження кримінального провадження у проваджені місцевих судів, виявились неефективними, недієвими оперативно-розшукові дії для встановлення місця проживання обвинуваченого ОСОБА_4 .

За таких обставин суд вважає, що органом досудового розслідування не вжито належних заходів до встановлення дійсного місця проживання або місцезнаходження обвинуваченого ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування, що унеможливило та в подальшому не уможливлює його інформування про час і місце підготовчого засідання в порядку, зазначеному ст.ст.135-136 КПК України.

Частиною 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч.1 ст.28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження суд.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження, зокрема, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова поведінка.

Судом виконані вимоги, вжито можливих заходів щодо забезпечення явки обвинуваченого в підготовче судове засідання, які передбачені КПК України, задоволені клопотання сторони державного обвинувачення щодо забезпечення участі обвинуваченого та забезпечення його явки в підготовче судове засідання, тобто, застосовані механізми для забезпечення своєчасного розгляду справи, визначені процесуальним законом, Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська вживались заходи щодо своєчасного розгляду кримінального провадження протягом розумного строку, застосовувались заходи процесуального примусу, які органом поліції та прокурором не виконані.

Відповідно до п.2) ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого, зокрема місце його проживання.

З огляду на викладене та наведеним судом обґрунтуванням, наявної інформації, суд дійшов до висновку, що адреси дійсного місця реєстрації і проживання обвинуваченого ОСОБА_4 , невірно зазначені в обвинувальному акті, які фактично не були встановлені на момент отримання обвинувального акту Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська, не були встановлені також і за період виконання ухвал Лозівського міськрайонного суду про розшук обвинуваченого, тому винесення судом ще одної ухвали про примусовий привід обвинуваченого ОСОБА_4 - втрачає розумний сенс, порушує розумні строки розгляду провадження, тому суд не вбачає законних підстав для задоволення клопотання прокурора.

Таким чином, приймаючи до уваги, що невідповідність зазначених в обвинувальному акті відомостей стосовно місця проживання обвинуваченого ОСОБА_4 позбавляє можливості суд належним чином, у відповідності до вимог ст. 314 КПК України, провести підготовче судове засідання, оскільки можливі заходи щодо виклику обвинуваченого вичерпані, невідповідність обвинувального акту вимогам закону - п. 2) ч. 2 ст. 291 КПК України позбавляє суд можливості призначити та провести судовий розгляд, в подальшому розглянути кримінальне провадження по суті та прийняти законне, обґрунтоване рішення у відповідності до закону, тому суд дійшов висновку про невідповідність зазначених в обвинувальному акті даних про місце проживання обвинуваченого, та необхідності у зв`язку з цим повернення обвинувального акту прокурору для встановлення місця проживання обвинуваченого ОСОБА_4 , що ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, та що є очевидними і не викликають будь-яких сумнівів.

Керуючись ст. 110, п. 3) ч. 3 ст. 314, ст.ст. 369, 371, 372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 в межах кримінального провадження № 0000159 про примусовий привід ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000159 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, - повернути прокурору Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, для усунення вказаних в мотивувальній частині ухвали недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1