У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , перекладача ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні клопотання заступника начальника слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні під №0000603, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27 жовтня 2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку застосування відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_7 , звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, із клопотанням у кримінальному провадженні під №0000603, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27 жовтня 2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку застосування відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивовано наступним, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000603, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27 жовтня 2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Як вказано у клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на період дії правового режиму воєнного стану чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років, а також жінкам-військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Слідчий зазначає, що під час досудового розслідування з`ясовано, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, через державний кордон України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану», з корисливих мотивів.

Так, ОСОБА_5 , розробила злочинну схему, відповідно до якої, осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, остання проводить до визначено місця державного кордону України, поза межами пункту пропуску, після чого особи надають останній грошову винагороду у визначеному розмірі та безперешкодно за допомогою вказівок та наданням засобів ОСОБА_5 , перетинають державний кордон України та переходять до Словацької Республіки.

На виконання вказаної схеми, ОСОБА_5 , діючи умисно, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 , 04 грудня 2002 року обмежено виїзд за кордон, повідомила останньому, що він 27 жовтня 2022 року повинен прибути до міста Чоп, Ужгородського району, Закарпатської області, де вона організовує незаконне переправлення його через державний кордон України, через населений пункт Паладь-Комарівці, Ужгородського району, Закарпатської області до Словацькій Республіці та висунула пропозицію надання їй грошових коштів у розмірі 750 Євро.

В подальшому, 27.10.2022 близько 13:30 годин за вказівками ОСОБА_5 , останній прибув до міста Чоп, де у подальшому сів до таксі, яке відвезло його до місця проживання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де остання сіла до таксі та вони разом за вказівкою останньої поїхали у напрямку населеного пункту Сюрте, Ужгородського району, Закарпатської області. По дорозі вона знову запевнила ОСОБА_8 про те, що переправить його через державний кордон України та попросила надати обумовлену грошову винагороду у розмірі 750 Євро, після чого ОСОБА_8 надав останній грошові кошти у вказаній сумі за безперешкодне переправлення його через державний кордон України.

Надалі, водій таксі привезло їх до населеного пункту Сюрте, Ужгородського району, Закарпатської області, де вони пішли пішки у напрямку населеного пункту ОСОБА_9 , а саме в напрямку державного кордону України, після чого близько 19:39 хвилин остання була викрита працівниками прикордонної служби за координатами згідно GOOGLE MAPS 48.4732965, 22.1500964, а саме на відстані близько сто метрів до умовної лінії між 350 та 351 прикордонними знаками та затримана.

Слідчий зазначає, що таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України порадами, вказівками та наданням засобів, вчиненому з корисливих мотивів.

Згідно клопотання, 27 жовтня 2022 ОСОБА_5 було затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

28 жовтня 2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

28 жовтня 2022 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_10 винесено ухвалу про обрання відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 23 грудня 2022 року включно.

Слідчий зазначає, що підозрюваним у кримінальному провадженні є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка Закарпатської області, Ужгородського району, міста Чоп, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянка України, на випробовуваному терміні з 05.07.2021 за ч.2 ст.185 КК України.

Як вказано у клопотанні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_5 злочину повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом від 27.10.2022 року; протоколом огляду місця події від 27.10.2022; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 27.10.2022; показами підозрюваної ОСОБА_5 від 28.10.2022; показами свідка ОСОБА_8 від 28.10.2022; протоколами впізнання особи за фотознімками від 28.10.2022.

Як вказано у клопотанні, 23 грудня 2022 року закінчується строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , а завершити досудове розслідування до вказаного строку неможливо, через наступні обставини, а саме: Згідно вимог КПК долучити до матеріалів кримінального провадження матеріали, а саме відповіді на доручення оперативних працівників, зібрані належним чином характеризуючі матеріали, схему руху підозрюваної; В порядку статті 279 КПК України здійснити зміну (уточнення) раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 після проведення всіх необхідних слідчих (розшукових) та процесуальних дій; В порядку статті 290 КПК України здійснити відкриття матеріалів досудового розслідування. Слід зауважити, що відкриття матеріалів досудового розслідування як процесуальна дія відповідно до вимог кримінального процесуального закону передбачає надання сторонами достатнього часу для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ.

У клопотанні зазначено, що перелічені вище слідчі та процесуальні дії мають доказове значення у провадженні, є необхідними для об`єктивного розслідування кримінального провадження та не є вичерпними, оскільки після їх проведення може виникнути необхідність у проведенні інших слідчих (розшукових) та процесуальних дій.

Крім того, не відкриття матеріалів кримінального провадження в повному обсязі стороні захисту в порядку ст. 290 КПК є підставою для визнання таких доказів недопустимими (Постанова ВСУ від 16.03.2017 № 5-364кс16).

Як вказано у клопотанні, провести вказані слідчі дії у двомісячний строк не видалось за можливе у вказаному кримінальному провадженні, та у зв`язку із значною кількістю та тривалістю проведення інших слідчих, процесуальних дій без яких неможливо завершити досудове розслідування.

Слідчий зазначає, що та враховуючи те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які підтвердженні ухвалою слідчого судді, існують і на даний час, а тому виникла обґрунтована необхідність у зверненні до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , зокрема запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду.; незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні.; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

У клопотанні вказано на те, що існування зазначених ризиків обґрунтовується встановленими фактичними обставинами кримінального правопорушення зокрема, з матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення у сфері організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

Таким чином, слідчий зазначає, що з метою запобігання підозрюваним ОСОБА_5 можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, запобігання впливу на свідків та експертів, унеможливлення вчинення ним в подальшому інших злочинів, у органу досудового розслідування виникла необхідність у продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного ОСОБА_5 .

На підставі вище викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 - 178, 183, 184, 194 та 199 КІІК України, слідчий просить слідчого суддю: продовжити строк дії тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Закарпатської області, Ужгородського району, міста Чоп, який зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, раніше судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України в межах строку досудового розслідування.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про продовження строку тримання під вартою, зауважив, що на разі продовжують існувати ризики, що стали підставою для обрання відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні підозрювана та її захисник заперечували проти продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Захисник просила застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначила, що має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, двоє знаходяться зараз з мамою її чоловіка, а одна дитина перебуває в санаторії.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.ч.1,3 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

При вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою слід враховувати вимоги статей 177, 178, 197, 199 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження під № 0000603, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27 жовтня 2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Згідно наявного в матеріалах справи протоколу про затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, 27 жовтня 2022 ОСОБА_5 було затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

28 жовтня 2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, копія повідомлення міститься у матеріалах клопотання.

28 жовтня 2022 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_10 винесено ухвалу про обрання відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 23 грудня 2022 року включно.

Таким чином, матеріалами клопотання встановлено, що підозрюваною у кримінальному провадженні є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка Закарпатської області, Ужгородського району, міста Чоп, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянка України, на випробовуваному терміні з 05.07.2021 за ч.2 ст.185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_5 злочину підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом від 27.10.2022 року; протоколом огляду місця події від 27.10.2022; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 27.10.2022; показами підозрюваної ОСОБА_5 від 28.10.2022; показами свідка ОСОБА_8 від 28.10.2022; протоколами впізнання особи за фотознімками від 28.10.2022.

Також встановлено, що 23 грудня 2022 року закінчується строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .

Постановою виконувача обов`язків керівника Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області від 20.12.2022 року було продовжено строк досудового розслідування по даному кримінальному проводженню до трьох місяців а саме до 28.01.2023 року.

Разом із тим, слідчий суддя вважає, доведеним, що завершити досудове розслідування до вказаного строку неможливо, через наступні обставини, а саме: Згідно вимог КПК долучити до матеріалів кримінального провадження матеріали, а саме відповіді на доручення оперативних працівників, зібрані належним чином характеризуючі матеріали, схему руху підозрюваної; В порядку статті 279 КПК України здійснити зміну (уточнення) раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 після проведення всіх необхідних слідчих (розшукових) та процесуальних дій; В порядку статті 290 КПК України здійснити відкриття матеріалів досудового розслідування. Слід зауважити, що відкриття матеріалів досудового розслідування як процесуальна дія відповідно до вимог кримінального процесуального закону передбачає надання сторонами достатнього часу для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу підозрюваному слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у підозрюваній у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Слідчий суддя вважає, що за обставин наведених у клопотанні, та матеріалів що до нього додані, є достатні підстави вважати про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення.

Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.). Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57). Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».

Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених доказах, є достатньою для висновку про причетність підозрюваної до вищевказаного злочину.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Слідчий суддя констатує, що питання про належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, для підтвердження винуватості підозрюваної у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, вирішується судом безпосередньо під час розгляду кримінального провадження. Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування слідчим суддею суду першої інстанції перевірці не підлягають.

Як вбачається з матеріалів, наданих слідчим, які обґрунтовують клопотання, зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних.

Слідчий суддя враховує, стороною обвинувачення доведено, що на даний час продовжують існувати рики, що існували на час обрання відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляд тримання під вартою, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки злочин, який інкримінують ОСОБА_5 є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років.

Підозрювана ОСОБА_5 будучи на свободі може перешкоджати у встановлені об`єктивної істини в кримінальному провадженні.

Також, підозрювана може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, питання застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться і запобіжні заходи регламентовані Главою 10 - заходи забезпечення кримінального провадження і підстави їх застосування та Главою 18 запобіжні заходи, затримання особи Кримінального процесуального Кодексу України (надалі КПК України).

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З поданого до слідчого судді клопотання вбачається, що строк дії ухвали про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави закінчується 23.12.2022 року.

Разом із тим, завершити досудове розслідування у даному кримінальному провадженні не вбачається за можливе, через наступні обставини, а саме: згідно вимог КПК долучити до матеріалів кримінального провадження матеріали, а саме відповіді на доручення оперативних працівників, зібрані належним чином характеризуючі матеріали, схему руху підозрюваної; в порядку статті 279 КПК України здійснити зміну (уточнення) раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 після проведення всіх необхідних слідчих (розшукових) та процесуальних дій; в порядку статті 290 КПК України здійснити відкриття матеріалів досудового розслідування. Слід зауважити, що відкриття матеріалів досудового розслідування як процесуальна дія відповідно до вимог кримінального процесуального закону передбачає надання сторонами достатнього часу для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ.

Слідчий суддя вважає, що з огляду на вказане, завершити досудове розслідування до вказаного часу не надається можливим у зв`язку із об`єктивними причинами.

При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваній, слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винною, наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, що свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, які існували на час обрання відносно підозрюваної запобіжного заходу, та які продовжують існувати на даний час.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів». Отже, суд приймає до уваги тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень та покарання, що підвищує ризик зникнення обвинувачених від правосуддя.

У рішенні Європейського суду «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р. зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Слідчий суддя вважає за необхідне вказати на те, що оцінка наведеним ризикам вже дана слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вказані ризики не зменшились, та продовжують існувати на даний час.

Окрім наявності вказаних ризиків, слідчий суддя також враховує особу підозрюваної, зокрема те, що ОСОБА_5 , має зареєстроване місце проживання, раніше судима, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення в період іспитового строку, має на утриманні неповнолітніх дітей.

Що стосується доводів захисників про міцні соціальні зв`язки підозрюваної із родиною, та наявність дітей на її утриманні, то вказані самі по собі ці факти не можуть свідчити про міцні соціальні зв`язки підозрюваної, оскільки соціальний зв`язок - соціальна дія, що виражає залежність і сумісність людей або груп. Це сукупність особливих залежностей одних соціальних суб`єктів від інших, їх взаємні відносини, які об`єднують людей у відповідні соціальні спільності і свідчать про їх колективне існування. Це поняття, що означає будь-які соціокультурні обов`язки індивідів або груп індивідів відносно один одного.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 378 КПК України, за наявності в обвинуваченого неповнолітніх дітей, які залишилися без нагляду, непрацездатних батьків, баби, діда, прабаби, прадіда, які потребують матеріальної допомоги і залишилися без нагляду, суд зобов`язаний одночасно з ухваленням вироку порушити окремою ухвалою питання перед службою в справах дітей або відповідним органом опіки та піклування, органом соціального захисту населення про необхідність влаштування цих неповнолітніх, непрацездатних або встановлення над ними опіки чи піклування.

Як пояснила сама підозрювана в судовому засіданні, наразі діти підозрюваної перебувають з матір`ю її чоловіка, будь-яких відомостей про неналежне утримання та виховання дітей слідчому судді не надано, а тому слідчий суддя відхиляє доводи сторони захисту щодо відсутності осіб, які мають змогу належно піклуватись про дітей підозрюваної.

Щодо обґрунтованості застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також вважає за необхідне зазначити наступне:

Стаття 183 КПК України визначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Під час досудового розслідування ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились, та продовжують існувати.

За таких обставин слідчий суддя вважає доведеним наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , в інкримінованого їй злочину та вищевказаних ризиків, станом на день вирішення клопотання ризики не зменшилися, не відпали та продовжують існувати, і неможливість їх запобігання при вжитті більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

На думку слідчого судді, застосування більш м`якого запобіжного заходу не унеможливить прояв встановлених слідчим суддею ризиків, та не буде ефективним та доцільним в рамках даного кримінального провадження та свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, щодо злочину, який спричинив загибель людини, щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого суд з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу, тяжкістю злочину у вчиненні якого він обвинувачується. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На думку слідчого судді застава визначена слідчим суддею при обранні запобіжного заходу ОСОБА_5 , здатна забезпечити її належну процесуальну поведінку, є достатньою для створення належних умов проведення повноцінного судового розслідування та адекватною ступеню суспільної небезпеки вчиненого діяння та спричиненим цим діянням наслідкам.

Крім того, кримінально-процесуальним законом не передбачено право суду змінити розмір застави, який обраний як альтернатива до запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при відсутності обґрунтованих підстав для зміни раніше обраного запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч.4 ст.196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Вказана норма застосовується і до вимог ухвали слідчого судді про продовження строків тримання під вартою.

Статтею 113 КПК України передбачено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст. 114 КПК України, будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Згідно п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься розумність строків.

Засада розумності строків кримінального провадження випливає із завдання швидкого розслідування і судового розгляду, закріпленого в ст. 2 КПК України, і відповідає вимогам ст. 6 КЗПЛ, яка гарантує, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У МПГПП встановлено, що кожен має право на основі повної рівності бути судимим без невиправданої затримки» (п. «с» ч. 2 ст. 14). При цьому кожен заарештований або затриманий має право на судовий розгляд протягом розумного строк (ч. 3 ст. 9). Звід принципів захисту всіх осіб, які піддаються затриманню чи ув`язненню будь - яким чином, прийнятий Генеральною Асамблеєю ООН 9 грудня 1988 р., вимагає проведення судових розглядів в розумні строки після затримання, або звільнення суду (принцип 38).

Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримання процесу практично рівнозначна відмові в правосудді.

Відповідно до положень ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів і продовжується слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, а тому, зважаючи на право підозрюваного, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк стало предметом судового розгляду, визначені ст. 28 КПК України розумні строки кримінального провадження, строк тримання під вартою ОСОБА_5 слід продовжити, у межах строку досудового розслідування, до 22.01.2023 року.

З урахуванням наведеного вище клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 117, 178, 183, 184, 193-194, 197, 199, 202, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні під №0000603, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27 жовтня 2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку застосування відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обраного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці Закарпатської області, Ужгородського району, міста Чоп, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянці України, раніше судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України в межах строку досудового розслідування, а саме до 22.01.2023, з визначенням розміру застави, у сорок розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 99 240 грн. 00 коп. (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок гривень 00 копійок), з визначеними обов`язками.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_11 ОСОБА_12