ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001551 від 23.06.2019 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у м. Дніпро, українки, громадянки України, освіта вища, розлученої, маючої на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , представниках потерпілого - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисника-адвоката - ОСОБА_8 , обвинуваченої ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_4 22 лютого 2016 року в денний час доби (більш точного часу встановити не вдалося) прибула до Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, розташованого за адресою: м. Дніпро, пр. Петра Калнишевського, 55, з метою оформити на своє ім`я державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, та отримала від уповноваженого працівника Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради для заповнення бланк заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг, а також бланк декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги.

При цьому обвинувачена ОСОБА_4 мала єдиний злочинний умисел, час виникнення якого не встановлено, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме на отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям шляхом зазначення недостовірної інформації в декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги.

Перебуваючи у вказаному місці у вказану дату в денний час доби (більш точного часу встановити не вдалося) обвинувачена ОСОБА_4 , реалізуючи вказаний єдиний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, керуючись корисливим мотивом, заповнила від свого імені заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг, а також декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, зазначивши у такій декларації недостовірну інформацію, а саме не зазначила у розділі III декларації «Відомості про житлові приміщення, що перебувають у власності або володінні членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей)» інформацію про другу квартиру, яка належала ОСОБА_4 на праві власності з 05.02.2013 р., про що ОСОБА_4 було відомо на час заповнення декларації, а саме не зазначила інформацію про квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (загальною площею 48,6 кв. метрів).

Продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, обвинувачена ОСОБА_4 , після заповнення бланків вказаних заяви та декларації надала їх уповноваженому працівникові Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради з метою, щоб вказане управління праці та соціального захисту населення на підставі цих документів в подальшому призначило та виплачувало ОСОБА_4 державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям на підставі Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» (в редакції, яка діяла на той час) та «Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям», який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №250 від 24.02.2003 р. (в редакції, яка діяла на той час).

Внаслідок вказаних дій обвинуваченої ОСОБА_4 , направлених на заволодіння чужим майном шляхом обману, рішенням Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради від 26.02.2016 р. ОСОБА_4 було призначено та в подальшому виплачено шляхом грошового переказу на банківську картку обвинуваченої ОСОБА_4 через ПАТ КБ «ПриватБанк» державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям за період з 01.02.2016 року по 31.07.2016 рік у загальній сумі 15858,16 грн., зокрема: 31.03.2016 року о 16:06:53 у сумі 5111,44 грн.; 08.04.2016 року о 14:28:26 у сумі 2555,72 грн.; 10.05.2016 року о 14:01:16 у сумі 2663,13 грн.; 14.06.2016 року о 12:45:24 у сумі 2663,13 грн.; 11.07.2016 року о 18:08:06 у сумі 2864,74 грн.

Вказаними грошовими коштами обвинувачена ОСОБА_4 розпорядилася на власний розсуд.

Продовжуючи свої злочинні дії, охоплені єдиним злочинним умислом, направленим на заволодіння чужим майном шляхом обману, обвинувачена ОСОБА_4 16.08.2016 року в денний час доби (більш точного часу встановити не вдалося) прибула до Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, розташованого за адресою: м. Дніпро, пр. Петра Калнишевського, 55, з метою оформити на своє ім`я державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, та отримала від уповноваженого працівника Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради для заповнення бланк заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг, а також бланк декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги.

Перебуваючи у вказаному місці у вказану дату в денний час доби (більш точного часу встановити не вдалося) реалізуючи вказаний єдиний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, керуючись корисливим мотивом, обвинувачена ОСОБА_4 заповнила від свого імені заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг, а також декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, зазначивши у такій декларації недостовірну інформацію, а саме не зазначила у розділі III декларації «Відомості про житлові приміщення, що перебувають у власності або володінні членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей)» інформацію про другу квартиру, яка належала ОСОБА_4 на праві власності з 05.02.2013, про що ОСОБА_4 було відомо на час заповнення декларації, а саме не зазначила інформацію про квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (загальною площею 48,6 кв. метрів).

Продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, обвинувачена ОСОБА_4 , після заповнення бланків вказаних заяви та декларації надала їх уповноваженому працівникові Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради з метою, щоб вказане управління праці та соціального захисту населення на підставі цих документів в подальшому призначило та виплачувало обвинуваченій ОСОБА_4 державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям на підставі Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» (в редакції, яка діяла на той час) та «Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям», який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №250 від 24.02.2003 р. (в редакції, яка діяла на той час).

Внаслідок вказаних дій обвинуваченої ОСОБА_4 , спрямованих на заволодіння чужим майном шляхом обману, рішенням Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради від 09.09.2016 року обвинуваченій ОСОБА_4 було призначено та в подальшому виплачено шляхом грошового переказу на банківську картку обвинуваченої ОСОБА_4 через ПАТ КБ «ПриватБанк» державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям за період з 01.08.2016 року по 31.01.2017 року у загальній сумі 17925,74 грн., зокрема: 10.10.2016 року о 12:02:16 у сумі 8739,39 грн.; 11.11.2016 року о 14:14:19 у сумі 2913,13 грн.; 21.12.2016 року о 15:01:36 у сумі 3136,61 грн.; 17.01.2017 року о 14:17:51 у сумі 3136,61 грн.

Вказаними грошовими коштами обвинувачена ОСОБА_4 розпорядилася на власний розсуд.

Продовжуючи свої злочинні дії, охоплені єдиним злочинним умислом, направленим на заволодіння чужим майном шляхом обману, обвинувачена ОСОБА_4 03.02.2017 року в денний час доби (більш точного часу встановити не вдалося) прибула до Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, розташованого за адресою: м. Дніпро, пр. Петра Калнишевського, 55, з метою оформити на своє ім`я державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, та отримала від уповноваженого працівника Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради для заповнення бланк заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг, а також бланк декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги.

Перебуваючи у вказаному місці у вказану дату в денний час доби (більш точного часу встановити не вдалося) реалізуючи вказаний єдиний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, керуючись корисливим мотивом, обвинувачена ОСОБА_4 заповнила від свого імені заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг, а також декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, зазначивши у такій декларації недостовірну інформацію, а саме не зазначила у розділі III декларації «Відомості про житлові приміщення, що перебувають у власності або володінні членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей)» інформацію про другу квартиру, яка належала ОСОБА_4 на праві власності з 05.02.2013 р., про що ОСОБА_4 було відомо на час заповнення декларації, а саме не зазначила інформацію про квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (загальною площею 48,6 кв. метрів).

Продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, обвинувачена ОСОБА_4 , після заповнення бланків вказаних заяви та декларації надала їх уповноваженому працівникові Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради з метою, щоб вказане управління праці та соціального захисту населення на підставі цих документів в подальшому призначило та виплачувало ОСОБА_4 державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям на підставі Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» (в редакції, яка діяла на той час) та «Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям», який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №250 від 24.02.2003 р.(в редакції, яка діяла на той час).

Внаслідок вказаних дій обвинуваченої ОСОБА_4 , спрямованих на заволодіння чужим майном шляхом обману, рішенням Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради від 14.02.2017 року обвинуваченій ОСОБА_4 було призначено та в подальшому виплачено шляхом грошового переказу на банківську картку обвинуваченої ОСОБА_4 через ПАТ КБ «ПриватБанк» державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям за період з 01.02.2017 року по 31.07.2017 рік у загальній сумі 19193,85 грн., зокрема: 13.03.2017 року о 12:19:55 у сумі 6273,22 грн.; 10.04.2017 року о 12:35:21 у сумі 3136,61 грн.; 12.05.2017 року о 11:50:16 у сумі 3261,34 грн.; 12.06.2017 року о 13:44:46 у сумі 3261,34 грн.; 11.07.2017 року о 17:13:45 у сумі 3261,34 грн.

Вказаними грошовими коштами обвинувачена ОСОБА_4 розпорядилася на власний розсуд.

При цьому, на час заповнення та подання вказаних вище заяв та декларацій від 22.02.2016 року, 16.08.2016 року, 03.02.2017 року, обвинувачена ОСОБА_4 не мала права на призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з таких підстав.

Заповнюючи вказані декларації, обвинувачена ОСОБА_4 вказала у графі 3 «Члени сім`ї або зареєстровані у житловому приміщенні/будинку особи, члени сім`ї, що проживають окремо (дружина, чоловік, неповнолітні діти)» розділу І «Загальні відомості» сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто вказала двох членів сім`ї.

Також, заповнюючи вказані декларації, обвинувачена ОСОБА_4 вказала у розділі III декларації «Відомості про житлові приміщення, що перебувають у власності або володінні членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей)» інформацію про житло, належне їй на праві власності, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (загальною площею 63,5 кв. метрів).

При цьому обвинуваченій ОСОБА_4 на час заповнення декларацій було відомо, що відповідно до п.10 «Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 250 від 24.02.2003 р. (в редакції, яка діяла на той час), а також статті 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» (в редакції, яка діяла на той час), соціальна допомога не призначається у разі, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 кв. метр на одного члена сім`ї та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю.

Загальна площа житла, належного обвинуваченій ОСОБА_4 на праві власності на час заповнення вказаних декларацій, становила 112,10 кв. метри (житло (квартира) за адресою АДРЕСА_1 (загальною площею 63,5 кв. метри) та житло (квартира) за адресою АДРЕСА_2 (загальною площею 48,6 кв. метри).

При цьому, з урахуванням п.10 «Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 250 від 24.02.2003 р. (в редакції, яка діяла на той час), статті 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» (в редакції, яка діяла на той час) та з урахуванням того, що у вказаній декларації обвинувачена ОСОБА_4 вказала двох членів сім`ї (разом з ОСОБА_4 - три члена сім`ї), однією з умов призначення ОСОБА_4 державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям було не перевищення загальної площі житла, що перебувала у власності малозабезпеченої сім`ї ОСОБА_4 , 73,5 кв. метри (21 кв. метр на кожного з трьох членів сім`ї ( ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ), що становить 63 кв. метри, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю, що в сумі і становить 73,5 кв. метри).

Оскільки загальна площа житла, що перебувала у власності малозабезпеченої сім`ї обвинуваченої ОСОБА_4 на час заповнення та подання вказаних декларацій, перевищувала 73,5 кв. метри, а саме становила 112,10 кв. метри, обвинувачена ОСОБА_4 на час заповнення та подання вказаних декларацій не мала права на призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, про що обвинуваченій ОСОБА_4 було відомо на час заповнення та подання вказаних декларацій.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_4 шляхом обману, а саме шляхом зазначення недостовірної інформації в деклараціях про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 22.02.2016 р., 16.08.2016 р., 03.02.2017 р. та подання таких декларацій Управлінню праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, заволоділа чужим майном, а саме отримала державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям у період з 01.02.2016 року по 31.07.2017 рік у загальній сумі 52977,75 грн.

Таким чином, дії обвинуваченої ОСОБА_4 виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), тобто у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину свою у пред`явленому обвинуваченні, не визнала, суду пояснила, що вона звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, із заявою про призначення їй державної соціальної допомоги. При цьому, заповнюючи декларацію про доходи та майновий стан осіб, вона не вказала квартиру, за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину від 05.02.2013 року, оскільки не знала про необхідність зазначення таких відомостей у зв`язку із тим, що вказана квартира отримана нею шляхом вступу у спадщину, а не придбана нею за власні кошти. Також зазначила, що при заповненні документів зазначила лише ті відомості, які їй вказали заповнювати працівники Управління праці та соціального захисту.

Представник потерпілого ОСОБА_6 суду повідомила, що є представником Лівобережного управління соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради. Їй відомо, що ОСОБА_4 надала недостовірні дані, а саме не зазначила наявну у неї квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , при оформленні документів про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, в результаті чого їй було нараховано соціальну допомогу, яку вона насправді не мала права була отримувати.

Винність обвинуваченої також повністю підтверджується письмовими доказами, наданими прокурором у судовому засіданні та дослідженими безпосередньо судом:

- листами начальника Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у м. Дніпрі ради від 13.02.2018 та 20.10.2017 року, згідно яких ОСОБА_4 інформували про необхідність сплатити грошові кошти у сумі 52977 75 гривень, у зв`язку із навмисно поданими недостовірними відомостями щодо не задекларованого другого житла, що призвело до надмірного отримання коштів по державній соціальній допомозі малозабезпеченим сім`ям за період з 01.02.2016 по 31.07.2017 року;

- розпорядженням та повідомленням про відмову Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у м. Дніпрі ради від 12.09.2017 та 14.09.2017 року, відповідно до яких ОСОБА_4 відмовлено у призначенні допомоги з 01.08.2016 року, згідно п.12 Постанови КМУ №250 від 24.02.2003 р., у зв`язку із недостовірно поданою інформацією про не задеклароване друге житло, площа якого перевищує соціальну норму на сім`ю;

- актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї № 2861 від 07.09.2017 року, №433 від 09.02.2017 року, №1771 від 08.09.2016 року, №325 від 25.02.2016 року, відповідно до яких соціальним інспектором зазначено, що в ході обстеження квартири з`ясовано, що за вказаною адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 мешкає разом з дітьми;

- заявами ОСОБА_4 про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг №803 від 28.08.2017 року, №212 від 03.02.2017 року, №1254 від 16.08.2016 року, №390 від 22.02.2016 року;

- декларацією про доходи та майновий стан ОСОБА_4 , як особи, що звернулася за призначенням соціальної допомоги, в яких у графі щодо права власності на житлові приміщення ОСОБА_4 зазначена одна квартира за адресою: АДРЕСА_1 ;

- витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якого ОСОБА_4 є власницею наступного нерухомого майна: квартири, загальною площею 63,5 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; гаража № НОМЕР_1 , загальною площею 47,07 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , ряд №6, 2-й поверх у авто гаражному кооперативі «Лівобережний»; квартири, загальною площею 48,6 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ;

- випискою з банківського рахунку відкриті в АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджує факт перерахування грошових коштів (державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям) на особові банківські рахунки, на підставі платіжних доручень Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради.

До невизнання своєї провини та показів наданих під час судового розгляду обвинуваченою ОСОБА_4 суд відноситься критично.

Про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, суд приходить до висновку з наступного.

Так, відповідальність за ч. 1 ст. 190 КК України настає за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

Як неодноразово зазначав Верховний Суд, зокрема, у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від 16 листопада 2020 року (справа № 159/3357/18), відповідно до статті 190 КК, шахрайством є заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. Обман як злочинний спосіб може полягати у повідомленні потерпілому неправдивих відомостей (активний обман) та/або приховуванні певних обставин, якщо в особи є обов`язок повідомити про них (пасивний обман). Обман при шахрайстві застосовується винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі їй майна або права на нього. Тому умовою визнання обману ознакою об`єктивної сторони шахрайства є використання його для заволодіння майном чи придбання права на майно. З суб`єктивної ж сторони шахрайство характеризується прямим умислом і корисливим мотивом.

Неповідомлення (не зазначення) відомостей про наявність нерухомого майна як спосіб отримання соціальних виплат (допомоги) є одним із різновидів обману, що характеризується документальною (письмовою) формою та проявляється через пасивну поведінку особи, котра не повідомляє обов`язкової за законом інформації.

Як встановлено судом, обвинувачена ОСОБА_4 , зверталась до Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради для отримання соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, при цьому, не вказала при заповненні декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги про наявність у неї квартири за адресою: АДРЕСА_2 (загальною площею 48,6 кв. метрів).

Оскільки загальна площа житла, що перебувала у власності малозабезпеченої сім`ї обвинуваченої ОСОБА_4 на час заповнення та подання вказаних декларацій, перевищувала 73,5 кв. метри, а саме становила 112,10 кв. метри, обвинувачена ОСОБА_4 на час заповнення та подання вказаних декларацій не мала права на призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

При цьому слід зазначити, що обвинувачена ОСОБА_4 неодноразово зверталась до Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради для отримання соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, а саме 22.02.2016 року, 16.08.2016 року, 03.02.2017 року, та таким чином, у період з 01 лютого 2016 року по 31 липня 2017 рік заволоділа чужим майном, а саме отримала державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям на загальну суму 52977,75 гривень.

Доводи обвинуваченої ОСОБА_4 які сторона захисту покладається як на одну із підстав відсутності у діях обвинуваченої ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, а саме, що ОСОБА_4 при заповненні документів на отримання соціальної допомоги від держави зазначила лише ті відомості, які їй вказав заповнити працівник Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі, а також що не була обізнаною щодо квартири, отриманої у спадщину та необхідності зазначення цього майна, що перебувало у її власності, є неспроможними і навпаки свідчать суду про один із різновидів обману, що характеризується документальною (письмовою) формою та проявляється через пасивну поведінку особи, котра не повідомляє обов`язкової за законом інформації.

Крім цього, на винуватість ОСОБА_4 вказують узгоджені між собою показання представника потерпілого, вищезазначені письмові докази, які в сукупності поза розумним сумнівом доводять винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, а також особу обвинуваченої, який має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_4 в ході судового розгляду, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченої, та вважає за необхідним призначити покарання у виді штрафу у дохід держави.

В той час, як слідує із матеріалів кримінального провадження, вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України є кримінальним проступком згідно зі ст. 12 КК України, та відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за яке передбачене покарання у виді обмеження волі, до набрання вироком законної сили минуло три роки.

Згідно ч.5 ст. 74 КК України, особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст. 49 КК України, а тому суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_4 від покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у дохід держави у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

На підставі ч.5 ст. 74 КК України, звільнити ОСОБА_4 від покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Речові докази копії особової справи ОСОБА_4 , що знаходяться у матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча: ОСОБА_1