Справа № 643/1462/23
Провадження № 1-кс/643/280/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2023 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000121 від 19.02.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СВ Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження №0000121 від 19.02.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

В ході розслідування встановлено, що 18.02.2023 до ХРУП №2 надіи?шла заява, від ОСОБА_3 , про те, що невстановлена особа близько о 17:55 за адресою: м. Харків, вул. Салтівське Шосе, 43, нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЖЄО 3434, 3438 від 18.02.2023).

18.02.2023 року у період часу з 19:10 до 19:38 годин, за адресою м. Харків, Салтівське Шосе, 43 було проведено огляд місця події. Під час огляду було виявлено автомобіля Nissan, сірого кольору, д.н.з НОМЕР_1 , який на момент огляду знаходився з відчиненими дверями, поруч з яким було виявлено: прозору пластикову пляшку із під пива зі слідами РБК, яка має маркування з написом «Львівське м`яке»; чорну чоловічу куртку зі слідами РБК, фрагмент тканини рожевого кольору зі слідами РБК.

В ході досудового розслідування було зателефоновано свідку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає: АДРЕСА_1 , мобільний телефон: НОМЕР_2 , яка повідомила, що фрагмент тканини рожевого кольору (зі слідам РБК ймовірно потерпілого ОСОБА_4 ), належить останній, а прозора пластикова пляшка із під пива зі слідами РБК, яка має маркування з написом «Львівське м`яке» та чорна чоловіча куртка зі слідами РБК належить потерпілому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мобільний телефон: НОМЕР_3 , місце проживання не встановлено, які є безпосереднім предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, зберегли на собі його сліди, та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження

Таким чином, прокурор, враховуючи положення ст. 98 КПК України, що вказані речі є речовими доказами, тобто предметом кримінального правопорушення, та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою їх збереження в якості речових доказів та позбавлення можливості його знищення або переховування , звернувся з клопотанням про накладення арешту на вказане майно.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання з доданими до нього документами, приходить до висновку про необхідність повернути клопотання прокурору, виходячи з наступного.

Разом з клопотанням про арешт майна прокурором подано клопотання про поновлення строку на подачу клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000121 від 19.02.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Причиною пропуску процесуального строку, для звернення з клопотанням про арешт майна, прокурором вказано те, що дізнавач СД Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 перебувала на добовому чергуванні та в інших кримінальних провадження проводила великий обсяг невідкладних слідчих (розшукових) дій, що унеможливило подання клопотання у встановлений законом строк.

Вказане не може бути прийнято слідчим суддею до уваги, оскільки з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000121 від 19.02.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, звертається прокурор ОСОБА_2 , а не дізнавач СД Харківського РУП №2 ОСОБА_5 , тому доречно було б вказати причини пропуску строку для звернення до суду з клопотанням саме прокурором, а не дізнавачем.

Крім того, згідно ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2, ч. 3 цієї статті, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

До того ж, відповідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею за участю власника майна.

В порушення вимог ч.2 ст.171 КПК України клопотання прокурора про арешт майна не містить відомостей, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, третіми особами таким майном.

Відсутність повної інформації про місце знаходження власника майна та його засоби зв`язку не дозволяє суду виконати вимоги ст.ст.22, 24-28, 172 КПК України.

Таким чином, в клопотанні про арешт майна обов`язково повинно бути зазначено відомості про власника майна чи особу, у володінні якої перебуває майно (засоби телефонного зв`язку, електронної пошти), що необхідно для виклику цієї особи у судове засідання.

Також, до клопотання про арешт майна не долучено процесуальні рішення, якими підтверджуються повноваження слідчого та прокурора у цьому кримінальному провадженні.

В постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.10.2020 по справі №724/86/20 (провадження №51-1353кмо21) викладено правовий висновок, що приписами статей 39, 110, ч.1 ст.214 КПК рішення про призначення (визначення) групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування, визначення старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих, обов`язково приймається у формі, яка повинна відповідати визначеним кримінальним процесуальним законом вимогам до процесуального рішення у формі постанови.

Разом із цим, до матеріалів, які обґрунтовують клопотання, не долучено копію постанови про призначення (визначення) групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування.

В постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду по справі №754/7061/15 (провадження №51-4584кмо18) викладено правовий висновок, за змістом статей 36, 37, 110 КПК України рішення про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, та у разі необхідності групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, обов`язково повинно прийматись у формі постанови, яка має міститись у матеріалах досудового розслідування для підтвердження факту наявності повноважень.

Однак, до матеріалів, які обґрунтовують клопотання, не долучено копію постанови про призначення групи (визначення) прокурора (групи прокурорів).

Відповідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання прокурору з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє його права після усунення недоліків в строки, передбачені ст. 172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.

При повторному зверненні з клопотанням про арешт майна прокурору слід усунути вказані недоліки, обґрунтувати причини пропуску строку для звернення з клопотанням про арешт майна, , вказати відомості про власника виявленого та вилученого майна, місце його знаходження, засоби зв`язку з ним, надати докази обставин, викладених у клопотанні, повноваження слідчого, прокурора у цьому кримінальному провадженні тощо.

Керуючись ст. ст. 170-173, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000121 від 19.02.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, повернути для усунення недоліків.

Встановити для усунення недоліків строк в 72 години з моменту отримання копії ухвали прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч.3 ст.171 КПК України тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотання про усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1