печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах АМІТЕЛ ХОЛДІНГ ЛІМІТЕД(AMITIEL HOLDING LIMITED) про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000956 від 04.11.2013, -

В С Т А Н О В И В :

21.12.2022 адвокат ОСОБА_3 в інтересах АМІТЕЛ ХОЛДІНГ ЛІМІТЕД(AMITIEL HOLDING LIMITED) звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 08.12.2022 у справі № 463/8640/22 із забороною відчуження,розпорядження та користуванняна нежитлову будівлю з влаштуванням паркінгу площею 6124.4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, пров. Рильський, буд. 4 (РНОНМ 000), та належить на праві власності компанії «АМІТЕЛ ХОЛДІНГ ЛІМІТЕД» (AMITIEL HOLDING LIMITED).

У клопотанні адвокат зазначає, що арештоване майно належить АМІТЕЛ ХОЛДІНГ ЛІМІТЕДна праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 29.09.2017, який посвідчено приватним нотаріусом та належним чином зареєстровано в реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Зазначає, що арешт на майно АМІТЕЛ ХОЛДІНГ ЛІМІТЕДнакладено Личаківським районним судом м. Львова з порушенням правил підсудності оскільки, орган досудового розслідування ТУ ДБР, розташоване в місті Києві (м. Київ, проспект Голосіївський, 50), навіть якщо орган досудового розслідування у кримінальному провадженні нещодавно змінено, та здійснюється слідчим відділом Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, то вказана обставина не могла призвести до зміни підсудності, оскільки місцезнаходженням Головного слідчого управління ДБР також відноситься до Печерського району м. Києва (м. Київ, вулиця Панаса Мирного, буд. 28). Тобто, клопотання про арешт розглянуто судом в порушення ч. 2 ст. 132 КПК України, не в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. Крім цього, вказують що компанія є добросовісним набувачем та придбало у ТОВ «ЕСТЕЙТ.ПРОПЕРТІ.ГРУП» зазначений об`єкт нерухомого майна у законний спосіб, що підтверджується рішенням Господарського суду м. Києва від 17.09.2018 у справі № 910/6869/18, яким визнано за АМІТЕЛ ХОЛДІНГ ЛІМІТЕД право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна. Належне АМІТЕЛ ХОЛДІНГ ЛІМІТЕДмайно, не є доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, відтак не відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України з метою збереження якого накладено арешт.

Також, адвокат посилається на те, що арешт майна із забороною відчуження,розпорядження та користуванняунеможливлює його використання в господарській діяльності, призводить до надмірного обмеження правомірної діяльності товариства та суперечить ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки відсутні підстави, які виправдовують втручання держави у право на мирне володіння майном особи.

Адвокат ОСОБА_4 , до початку судового засідання подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги клопотання підтримав, просив задовольнити.

Прокурор, за клопотанням якого накладено арешт в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, що відповідності до ст. 174 КПК України не є перешкодою у формі неможливості розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання, дослідивши матеріали, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000956 від 04.11.2013 за ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 388, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 365-2, ч. 4 ст. 426-1, ч. 1 ст. 365-2, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 358 КК України.

За обставинами кримінальних правопорушень в тому числі встановлюється факти незаконного набуття права власності на вищевказаний об`єкт нерухомості компанією «АМІТЕЛ ХОЛДІНГ ЛІМІТЕД» без проведення розрахунків.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 08.12.2022 у справі № 463/8640/22 на нежитлову будівлю з влаштуванням паркінгу площею 6124.4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, пров. Рильський, буд. 4, як на речовий доказ накладено арешт.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 08.12.2022 задовольняючи клопотання прокурора слідчий суддя виходив з того, що оставинами кримінального правопорушення яке розслідується є протиправні діяння, вчинене приватним нотаріусом ОСОБА_5 , тому об`єкт нерухомого майна є речовим доказом у кримінальному провадження, збереження якого є необхідним, оскільки відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Водночас, з наданих слідчому судді Печерського районного суду м. Києва доказів, встановлено, що матеріали кримінального провадження відносно приватного нотаріуса ОСОБА_5 з 27.10.2020 були виділені з матеріалів кримінального провадження на підставі постанови прокурора та станом на день ухвалення рішення про арешт майна вказані обставини не стосуються кримінального провадження № 0000956.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Версія сторони обвинувачення, що нежитлова будівля з влаштуванням паркінгу площею 6124.4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, пров. Рильський, буд. 4, є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000956 від 04.11.2013, з огляду на рішення слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 08.12.2022 - не обгрунтована. З підстав, визнаних слідчим суддею доведених не зрозуміло, чи є нежитлова будівля знаряддям вчинення кримінального правопорушення, або зберігла на собі сліди злочину, або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Наявність лише однієї постанови слідчого про визнання речовими доказами нерухомого майна, на яку посилається слідчий суддя у рішенні від 08.12.2022, не може слугувати безумовною підставою для накладення на нього арешту, оскільки при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд самостійно перевіряє відповідність ознак майна критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України (ч. 2 ст. 173 КПК України).

Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000956 від 04.11.2013 здійснюється на протязі тривалого проміжку часу, докази, які б свідчили про будь-які логічні та об`єктивні підстави для накладення арешту на майно, яке перебуває у власності заявника - відсутні.

Підозра посадовим особам заявника не пред`явлена, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, як і не встановлено розміру збитків у вигляді тяжких наслідків, які ніби то заподіяні державі.

Стороною обвинувачення не надано слідчому судді достатніх доказів, що АМІТЕЛ ХОЛДІНГ ЛІМІТЕДмає відношення до кримінального правопорушення або, що саме його посадовими особами вчинено інкриміновані кримінальні правопорушення, відповідно - відсутні підстави відповідальності компанії за незаконні дії третіх осіб.

Згідно положень ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення ЄСПЛ у справі «Іатрідіс проти Греції» від 25.03.1999). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення ЄСПЛ у справі «Антріш проти Франції» від 22.09.1994, «Кушоглу проти Болгарії» від 10.05.2007).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі ст. 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» від 23.09.1982). Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986).

За наведеного, враховуючи те, що вказаний об`єкт нерухомого майна є приватною власністю АМІТЕЛ ХОЛДІНГ ЛІМІТЕД, як встановлено набуто компанією законним шляхом, відношення його посадових осіб до розслідуваного кримінального провадження не встановлено, про підозру останнім не повідомлено, слідчий суддя вважає, що накладений арешт є надмірно обтяжливим та неспівмірним із завданнями кримінального провадження і порушує право заявника на мирне володіння своїм майном, яке встановлене ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 22, 26, 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 08.12.2022 у справі № 463/8640/22 із забороною відчуження,розпорядження та користуванняна нежитлову будівлю з влаштуванням паркінгу площею 6124.4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, пров. Рильський, буд. 4 (РНОНМ 000), та належить на праві власності компанії «АМІТЕЛ ХОЛДІНГ ЛІМІТЕД» (AMITIEL HOLDING LIMITED), Скасувати заборону власнику майна компанії «АМІТЕЛ ХОЛДІНГ ЛІМІТЕД» (AMITIEL HOLDING LIMITED) відчужувати, розпоряджатися та користуватися нежитловою будівлею з влаштуванням паркінгу площею 6124.4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, пров. Рильський, буд. 4 (РНОНМ 000).

Ухвала підлягає негайному виконанню і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1