Справа №944/992/20
Провадження №1-кп/944/328/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.03.2023 року м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисник - адвокат ОСОБА_5

представник потерпілого адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворові кримінальне провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000062 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Свидниця Яворівського району Львівської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 об 17 год 20 січня 2020 року, знаходячись на території господарства ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 під час конфлікту з ОСОБА_8 , який виник на грунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи намір на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно наніс кулаком правої руки наніс один удар ОСОБА_8 в обличчя в ділянку носа. Після чого, вхопив потерпілого за капішон куртки та потягнув його донизу, наніс один удар правою ногою в лобову ділянку голови зліва.

Крім цього, об 17год 30хв 20 січня 2020 року, перебуваючи в приміщенні житлового будинку, що належить ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , обвинувачений ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний умисел, схопив лівою рукою потерпілого ОСОБА_9 за шию, коли той намагався відштовхнути ОСОБА_4 , приклавши руку до лівої щоки, та вкусив потерпілого за праву руку, заподіявши потерпілому ОСОБА_8 струс головного мозку, синець у лобовій ділянці голови зліва, синець на шкірі повік лівого ока, синець у слизовій оболонці нижньої губи, які відносяться до легкого тілесного ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я, два садна в ділянці другого пальця і садно з крововиливом під ногтьовою пластинкою в ділянці п`ятого пальця правої кисті, що відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Своїми діями, ОСОБА_4 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України.

До початку судового засідання обвинувачений скерував на адресу суду клопотання, в якому просить звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України та закрити провадження у справі.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, на адресу суду скерував заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 подане обвинуваченим клопотання підтримали, просять таке задовольнити.

В судовому засіданні представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 не заперечив щодо задоволення клопотання обвинуваченого.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечив щодо задоволення даного клопотання.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження, слід прийти до наступного.

Статею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності, підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності, обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч.1 ст.49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до

закінчення зазначених у ч.1 ст.49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Санкцією ч.2 ст.125 КК України передбачено покарання у виді штрафу в розмірі від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до одного року, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Відповідно до вимог ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України відносяться до кримінального проступку.

Згідно п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волічи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Як встановлено в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України 20 січня 2020року, строк давності три роки закінчився 20 січня 2023року. Обвинувачений ОСОБА_4 від досудового розслідування не ухилявся, та не вчинив нового кримінального правопорушення.

Частиною 3 ст.4 КК України передбачено, що часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

З п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 року №12, слідує, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 ККУкраїни, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялась від слідства або суду та не вчинила нового злочину.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч.1 ст.49 КК України та за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Судом роз`яснено обвинуваченій наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, зокрема, що таке звільнення не є реабілітуючими підставами, на що остання погодилася.

Відповідно до вимог ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).

У відповідності до вимог ч.3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до приписів п.1 ч.2 ст.284, ч.3 ст.285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених у

ст.49 КК України підстав і відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Відповідне рішення судом приймається у формі ухвали.

Отже системне тлумачення норм кримінального та процесуального закону свідчить про те, що до особи можуть бути застосовані положення ст.49 КК України у випадках, передбачених цією статтею та за наявності клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому таке клопотання подається стороною кримінального провадження, а не виключно підозрюваним, обвинуваченим або засудженим. Разом з тим кримінальний процесуальний кодекс вказує на обов`язковість згоди обвинуваченого на звільнення його саме від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України,

аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у справі №192/3301/16-к від 25.02.2021.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши заявлену згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 , беручи до уваги те, що кримінальне правопорушення, за якими обвинувачується ОСОБА_4 є проступком, суд, приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого слід задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, оскільки, з часу вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, минуло три роки, відтак кримінальне провадження слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 286, 288, 369-372 КПК України, ст.49 КК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України на підставі вимог ч.1 ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000062 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України - закрити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику, представнику потерпілого, та прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ: ОСОБА_1