Дата документу 14.03.2023 Справа № 335/3516/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/3516/22 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/456/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який працює старшим оперуповноваженим 4-го відділу Управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, без місця реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 ,

представника цивільного позивача - адвоката ОСОБА_10 ,

захисника - адвоката ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції.

Представник цивільного позивача ( ОСОБА_12 ) - адвокат ОСОБА_10 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 01 вересня 2022 року, якою звільнено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000086 від 12 вересня 2021 року стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч.1 ст.286 КК України закрито.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 вересня 2021 року на автомобіль «Nissan Maxima», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та на автомобіль «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_2 скасовано.

Цивільний позов ОСОБА_12 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди залишено без розгляду, та роз`яснено позивачу право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь Держави витрати на залучення експертів в сумі 9610,72 грн.

Вирішена доля речових доказів.

В апеляційній скарзі представник цивільного позивача - адвокат ОСОБА_10 просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

В обґрунтування скарги зазначає, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою.

Вказує, що ОСОБА_12 , який зазнав майнової та моральної шкоди в результаті вчинення кримінального правопорушення, у встановлений законом строк звернувся до суду із цивільним позовом, який прийнятий судом.

Станом на 01 вересня 2022 року жодної копійки обвинувачений не відшкодував.

Таким чином, апелянт вважає, що не дотримано вимоги ст.46 КК України, щодо відшкодування чи усунення спричиненої злочином шкоди.

Крім того, зазначає, що ОСОБА_6 визнав свою вину у вчинені інкримінованого злочину лише в судовому засіданні 01 вересня 2022 року.

До того часу, перебуваючи у дружніх стосунках з потерпілою, вони не надавали слідчим медичні документи, що ускладнювало проведення експертизи.

Після проведення експертизи та встановлення середньої тяжкості тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 відмовилась визнавати себе потерпілою.

Апелянт вважає, що обвинувачений домовився з потерпілою та формально примирився у розумінні ст.46 КК України. ОСОБА_8 одразу визнала себе потерпілою та подала відповідне клопотання до суду.

Згідно з ухвалою суду, 11 вересня 2022 року, приблизно о 20 годині 30 хвилин, у темну пору доби, водій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючи автомобілем «Nissan Maxima», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух по проїзній частині вул.Прибережна магістраль в м.Запоріжжі, з боку вул.Української в напрямку вул.Лермонтова, з перевищенням дозволеної швидкості руху в населеному пункті, в районі АЗС «Патріот», маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити пішоходів, які перетинали проїзну частину та маючи при цьому технічну можливість уникнути наїзду на них, за умови руху з максимально допустимою швидкістю, діючи зі злочинною недбалістю, відповідних заходів, направлених на дотримання дозволеного швидкісного режиму не вжив, застосував небезпечний та невиправданий дорожньою обстановкою маневр відвороту вправо, а потім вліво, допустив занос керованого ним транспортного засобу, внаслідок чого скоїв зіткнення передньою правою частиною кузова керованого ним транспортного засобу із задньою лівою частиною попутного автомобіля «BMW 535», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та подальший виїзд керованого ним автомобіля на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення задньою лівою частиною автомобіля «Nissan Maxima» із задньою лівою частиною зустрічного автомобіля «Nissan Primera», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Своїми діями, водій ОСОБА_6 порушив вимоги п.п.10.1, 12.3, 12.4, 12.9б чинних на момент ДТП, Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.

Порушення водієм ОСОБА_6 вимог п.12.4, 12.9б Правил дорожнього руху, відповідно до висновку інженерно-транспортної експертизи з дослідженням обставин і механізму ДТП від 15 лютого 2022 року № СЕ-19/108-22/17-ІТ, знаходяться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Nissan Maxima», реєстраційний номер НОМЕР_1 неповнолітня ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , отримала тілесне ушкодження середньої тяжкості.

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України.

Як убачається з обвинувального акту, затвердженого 23 червня 2022 року, в розумінні кримінально-процесуального права ОСОБА_8 в якості потерпілої по кримінальному провадженню не залучена.

В ході проведення досудового розслідування, в присутності свого адвоката та законного представника, на підставі ч.7 ст.55 КПК України, ОСОБА_8 письмову згоду на залучення в якості потерпілої не надала, тим самим відмовилась від набуття статусу потерпілої та реалізації своїх прав.

29 серпня 2022 року від ОСОБА_8 надійшло клопотання (заява) про залучення її як потерпілої, оскільки остання отримала тілесні ушкодження після ДТП, вчиненого ОСОБА_6 , крім того під час досудового розгляду справи остання не була залучена в якості потерпілої, що підтверджується обвинувальним актом від 23 червня 2022 року.

Ухвалою суду від 01 вересня 2022 року ОСОБА_8 визнано потерпілою та залучено до розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000086 від 12 вересня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_11 заявила клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою ОСОБА_8 , оскільки він раніше не судимий, вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є не тяжким, примирився з потерпілою ОСОБА_8 , відшкодував завдані їй збитки.

Обвинувачений підтримав клопотання та просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою.

29 серпня 2022 року на адресу суду надійшло клопотання від ОСОБА_8 про те, що вона підтримує клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням сторін.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 клопотання захисника обвинуваченого підтримала, зазначивши, що матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має, просила закрити справу, оскільки примирилася з обвинуваченим.

Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_14 , а також захисник неповнолітньої потерпілої - адвокат ОСОБА_9 також підтримали вказане клопотання та просили його задовольнити.

Представник цивільного позивача - адвокат ОСОБА_10 проти такого клопотання заперечував, зазначивши, що цивільному позивачу спричинені матеріальні збитки не відшкодовано.

Прокурор щодо задоволення клопотань обвинуваченого та потерпілої не заперечувала, так як вони не суперечать вимогам закону.

Заслухавши доповідь судді; представника цивільного позивача, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; обвинуваченого, його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; представника потерпілої, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вважала ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала суду вказаним вимогам закону відповідає.

Так, згідно з матеріалами провадження та оскаржуваною ухвалою, в судовому засіданні захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_11 заявила клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою ОСОБА_8 , оскільки він раніше не судимий, вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є не тяжким, примирився з потерпілою ОСОБА_8 , відшкодував завдані їй збитки.

Вказане клопотання підтримано обвинуваченим та потерпілою.

Положенням ст.46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до положень ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 1 ст.285 КПК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі такого звільнення кримінальне провадження підлягає закриттю (п.1 ч.2 ст.284 КПК України).

Враховуючи те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні вперше нетяжкого злочину, примирився з потерпілою та матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого остання не має, суд першої інстанції за результатами розгляду клопотання захисника звільнив ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України (у зв`язку з примиренням його з потерпілою), а кримінальне провадження закрив.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням суду першої інстанцій, оскільки воно відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Доводи апелянта про те, що обвинувачений формально примирився з потерпілою, є припущенням.

Те, що саме ОСОБА_8 є потерпілою від кримінального правопорушення, зазначено у самому обвинувальному акті та підтверджується іншими матеріалами провадження.

Перевіряючи доводи представника цивільного позивача про те, що ОСОБА_12 зазнав майнової та моральної шкоди в результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, проте ця шкода обвинуваченим не відшкодована, колегія суддів звертає увагу на таке.

Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 439/397/17 термін «потерпілий» у ст.46 КК України необхідно розуміти у його кримінально-правовому значенні, як особу, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо заподіюється фізична, моральна та/або майнова шкода або створюється загроза її заподіяння.

В той же час, об`єктивна сторона злочину, в тому числі і передбаченого ч.1 ст.286 КК України, включає такі обов`язкові ознаки: 1) діяння, 2) обстановку, 3) наслідки та 4) причинний зв`язок між діянням і наслідками.

Між тим, кримінальна відповідальність за ч.1 ст.286 КК України настає, зокрема за умови заподіяння потерпілому наслідків у вигляді фізичної шкоди, яка є не менш небезпечною, ніж середньої тяжкості тілесне ушкодження.

З цивільного позову ОСОБА_12 убачається, що останньому завдано лише майнову шкоду, отже саме кримінальне правопорушення щодо нього не вчинене.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про достатність факту примирення обвинуваченого ОСОБА_6 з потерпілою ОСОБА_8 як підстави поряд з іншими, визначеними у ст.46 КК України умовами, для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

В свою чергу, згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Тобто, у випадках закриття кримінального провадження як на стадії досудового розслідування, так і в суді, цивільний позов розгляду не підлягає, що не перешкоджає пред`явленню аналогічного позову у порядку цивільного судочинства.

Вказаний висновок колегії суддів узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 24 травня 2018 року (справа№531/2332/14-к), в якій зазначено, що відповідно до вимог ч.4 ст.286 КПК України, якщо сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. У разі закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності цивільний позов не розглядається.

Отже, вищевказані позовні вимоги можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, залишення ухвали суду першої інстанції без змін не позбавляє цивільного позивача ОСОБА_12 права на звернення до місцевого суду із позовними вимогами в порядку цивільного судочинства, про що було роз`яснено судом першої станції в оскаржуваній ухвалі.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування ухвали суду чи неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність колегією суддів не встановлено, а тому підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду та призначення нового судового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст.404-405, 418-419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу представника цивільного позивача ( ОСОБА_12 ) - адвоката ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 01 вересня 2022 року, якою звільнено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000086 від 12 вересня 2021 року стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч.1 ст.286 КК України закрито, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4