Справа № 303/1964/23
Провадження № 1-кп/303/159/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2023 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Мукачево кримінальне провадження за № 0000112 від 24.01.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Великі Лучки Мукачівського району Закарпатської області, громадянин України, українець, освіта середня - спеціальна, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працює, зареєстрований та мешкає АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

04 січня 2023 року, ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з оголошенням Указом Президента України № 69-2022 від 24.02.2022 загальної мобілізації та призовом на військову службу у Збройні Сили України, де пройшов медичний огляд, відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, за результатами якої визнаний здоровим.

Цього ж дня, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_2 , будучи належним чином у встановленому законом порядку повідомленим працівниками вищевказаного центру про призов на військову службу під час загальної мобілізації, а також про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу під час мобілізації, оголошеної Указом Президента України № 69-2022 від 24.02.2022, достовірно знаючи, що відповідно до Указу Президента України № 64-2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану на території України», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, з метою ухилення від призову за мобілізацією, без поважних причин, діючи умисно, в порушення вимог ст.65 Конституції України, ст.ст.1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України від 25 березня 1992 року № 2232-XII, ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII, та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 69-2022 письмово відмовився від проходження військової служби і за таких обставин ухилився від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України визнав у повному обсязі, пояснив, що дійсно будучи військовозобов`язаним, пройшов комісію ВЛК та був признаний придатним він в письмовому вигляді відмовився від призову на військову службу, оскільки в на його утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей 6-ти років і 1,5 місяці, на той час жінка була вагітна. Крім того з ним мешкає і його матір, яка являється пенсіонеркою і також знаходиться на його утриманні. Щиро кається у вчиненому.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 336 КК України, а саме ухилення від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період.

Обвинувачений ОСОБА_4 характеризується формально, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, раніше не судимий, має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працює.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст..66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст..67 КК України, судом не встановлені.

Суд також враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який визнав вину та щиро розкаявся, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у межах санкції ст. 336 КК України у виді позбавлення волі, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, так як виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід в рамках даного кримінального провадження щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначає у 3 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації.

На вирок може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1