Справа № 308/3879/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000154 від 19.01.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ужгород Закарпатської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, тимчасово непрацюючого, неодруженого, мешканця АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, -

в с т а н о в и в:

З`ясовано, що 24.02.2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022 строком на ЗО діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, та востаннє, Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023 воєнний стан в Україні продовжено з 05:30 год. 19.02.2023 строком на 90 діб.

Незважаючи на викладене, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 18 січня 2023 року, близько 11 години, перебуваючи на четвертому поверсі будівлі «Профмедцентру», який знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Швабська, 64а, побачив на підвіконні в коридорному приміщенні мобільний телефон марки «Хіаоші Redmi Note 11» блакитного кольору, після чого у останнього виник протиправний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний умисел та корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, взяв вищезазначений мобільний телефон, після чого покинув приміщення «Профмедцентру».

Своїми протиправними діями, ОСОБА_4 , завдав потерпілому у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 , матеріальних збитків на суму 6465,60 гривень.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості, укладеною 13 березня 2023 року між ОСОБА_4 та прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

На підставі наведеного, суд розглянув справу відповідно положень ст. ст. 472, 473, ч. 5 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).

Зі змісту угоди вбачається, що ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, та саме: таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. При цьому, ОСОБА_4 погоджується на призначення покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покласти на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України.

Наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди про визнання винуватості, згідно з ст.ст. 473, 394, 424, 474 КПК України оговорені сторонами.

Потерпілий відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України, надав письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором, про що надав відповідну заяву.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 13.03.2023 укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просив її затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний; характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання; свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України визнав повністю.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану - вірно.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.

Судом, на виконання вимог ст.474 КПК України, сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено. В судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і у тому, що угода про визнання винуватості від 13.03.2023 не є наслідком застосування насильства, примусу погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та оцінені судом, відповідно до ст.94 КПК України, суд приходить до висновку, що мали місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 склад кримінального правопорушення, та які вказують на кваліфікацію діянь за ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України та обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину повністю.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 ч.4 ст.185 КК України - є тяжким злочином.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 13.03.2023 вимогам ст.ст.469, 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угод, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим Кримінальним кодексом України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій кримінальних правопорушень вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Згідно з ч.5 ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

За таких обставин, суд вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_7 може сприяти покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості.

З врахуванням вищевказаного, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода укладена 13.03.2023 між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

За наведених обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Цивільний позов у провадженні не заявлено.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Розподіл процесуальних витрат у кримінальному проваджені, що підтверджуються довідками про витрати на проведення експертиз, вирішено відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, шляхом стягнення вартості проведених експертиз із обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі та керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 395, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Угоду про визнання винуватості від 13 березня 2023 року, укладену між ОСОБА_4 та прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 - затвердити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням із встановленням іспитового строку два роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у вигляді застави до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.02.2023, накладений на мобільний телефон блакитного кольору марки «Хіаоmi Redmi Note 11» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати за проведення товарознавчої експертизи №СЕ-19/107-23/1411-ТВ від 20.02.2023 в розмірі 1132,68 грн. (одна тисяча сто тридцять дві гривні шістдесят вісім копійок).

Речові докази:

- мобільний телефон блакитного кольору марки «Хіаоmi Redmi Note 11» - повернути власнику - потерпілому у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 .

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1