Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/3816/23
Провадження №1-кп/523/1069/23
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

29.03.2023 р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

в присутності обвинуваченої - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000096 від 08.02.2023р., за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Новоолександрівка Братського району Миколаївської області, із неповною середньою освітою, перебуваючої у цивільному шлюбі, маючої на утриманні дітей малолітніх дітей 2010, 2013, 2017 років народження, домогосподарки, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої: АДРЕСА_2 , згідно зі ст.89 КК України не маючої судимості,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 достовірно знаючи про військову агресію Збройних Сил Російської Федерації проти України та впровадження на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №2102-ІХ, згідно з яким в Україні запроваджено воєнний стан з 05:30 години 24.02.2022 строком на 30 діб, Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022, затвердженого Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 строком на 30 діб, Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженого Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022, затвердженого Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України від 12.08.2022 №573, затвердженого Законом України від 12.08.2022 №7664 з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб, Указом Президента України від 07.11.2022, затвердженого Законом України від 16.11.2022 №2738- ІХ з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 продовжено строк дії воєнного стану строком на 90 діб, скоїла умисне корисливе кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

07.02.2023р., приблизно о 23год. 00хв., ОСОБА_5 знаходячись біля будинку №64 по вул. Сергія Ядова в м. Одесі, побачила автомобіль марки «DAV», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому знаходився ОСОБА_6 , у якого ОСОБА_5 попросила погрітись у салоні зазначеного автомобіля на, що отримала згоду. Опинившись у салоні вищевказаного автомобіля, між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розв`язалась розмова, в ході якої потерпілий заснув, а ОСОБА_5 в свою чергу побачила речі потерпілого, які вирішила таємне викрасти. Далі, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись, що її дії залишись непоміченими для оточуючих, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів таємно викрала, належне ОСОБА_6 майно: гаманець із грошима в розмірі 200грн., мобільний телефон марки «Samsung», вартістю 5166грн. та грошові кошти в розмірі 32000грн., які зберігались потерпілим під матрацом спального місця. Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим, спричинивши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 37366гривень.

В судовому засіданні, ОСОБА_5 повністю визнала свою вину за пред`явленим та викладеним в обвинувальному акті обвинуваченням, крім того, пояснила суду про час, місце, спосіб та мотиви скоєного нею при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у кримінальному провадженні та фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, враховуючи, що прокурор, обвинувачена не оспорювали фактичні обставини провадження та беручи до уваги, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, при цьому роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та вивченням матеріалів кримінального провадження, що характеризують останню.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю та дії вказаної особи кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом враховується особа ОСОБА_5 , яка є особою згідно зі ст.89 КК України не маючої судимості, вчинила умисне, корисливе кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, із неповною середньою освітою, перебуваючої у цивільному шлюбі, домогосподарки, маючої на утриманні малолітніх дітей 2010, 2013, 2017 років народження, маючої постійне місце реєстрації та проживання, де проживає разом із родиною.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , передбачені ст.66 КК України, суд визнає: щире каяття, повне визнання своєї вини, відсутність будь-яких претензій матеріального та морального характеру з боку потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченої.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно зі статтями 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, беручи до уваги особу ОСОБА_5 , яка є особою згідно зі ст.89 КК України не маючої судимості, вчинила умисне, корисливе кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, із неповною середньою освітою, перебуваючої у цивільному шлюбі, домогосподарки, маючої на утриманні малолітніх дітей 2010, 2013, 2017 років народження, маючої постійне місце реєстрації та проживання, де проживає разом із родиною, враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченій - щире каяття, повне визнання своєї вини, відсутність будь-яких претензій матеріального та морального характеру з боку потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченої та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій, з метою запобігання вчиненню обвинуваченою нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченої та недопущення вчинення нею нових кримінальних правопорушень, можливе без її ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді позбавлення волі з випробуванням (із застосуванням ст.75 КК України).

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі, передбаченого санкцією ч.4 ст.185 КК України, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченої, які створять у неї готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченою покарання у виді позбавлення волі з випробуванням за вчинений злочин, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому, суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 28.05.2020року (справа №753/13972/17; провадження №51-986км20), згідно якої, Верховний Суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Крім того, приймаючи таке рішення, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік, із покладанням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили відносно ОСОБА_4 залишити особисте зобов`язання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси до Судової палати по кримінальних справах Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

Копії вироку вручити під розписку учасникам судового засідання, а також надати іншим заінтересованим особам.

Суддя ОСОБА_1