Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

12 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0000972 щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Старі Петрівці Вишгородського району Київської області,

громадянина України, військовослужбовця військової служби за призивом

під час мобілізації на посаді начальника радіостанції відділення

енергозабезпечення інформаційно-телекомунікаційного вузла в/ч НОМЕР_1 ,

що зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1, ч.2 ст.263 КК України,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 30 листопада 2022 року,

у с т а н о в и л а :

До Вишгородського районного суду Київської області скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1, ч.2 ст.263 КК України.

Як зазначено в обвинувальному акті, ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 31 серпня 2022 року близько 23 години 04 хвилин він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в громадському місці приміщенні SPA-комплексу міні-готелю Вишеград, розташованого за адресою: Київська область, м. Вишгород, вул. Шолуденка, 17-А, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка виразилась у прагненні продемонструвати свою зверхність та виразити явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки в суспільстві, застосовуючи вогнепальну зброю автомат АК-74, в хаотичному порядку здійснив 27 пострілів, пошкодивши майно міні-готелю.

Крім того, ОСОБА_7 , перебуваючи на території Київської області, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 31 серпня 2022 року, придбав без передбаченого законом дозволу корпус ручної осколкової гранати Ф-1, спорядженої вибуховою речовиною, уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ, 67 патронів калібру 5,45 х 39 мм, ніж з гравіюванням на клинку Україна понад усе! (зображення малого герба України), які носив і зберігав без передбаченого законом дозволу. 1 серпня 2022 року під час затримання в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, в кімнаті № 14 міні-готелю Вишеград за вказаною раніше адресою в ході обшуку було виявлено та вилучено корпус ручної осколкової гранати Ф-1, спорядженої вибуховою речовиною, уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ, 67 патронів калібру 5,45 х 39 мм та ніж які відносяться до вибухових пристроїв, бойових припасів та холодної клинкової зброї колюче-ріжучої дії.

Ухвалою підготовчого судового засідання Вишгородського районного суду Київської області від 30.11.2022 призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акта. Цією ж ухвалою за клопотанням прокурора застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 суд постановив вважати продовженим на строк 60 днів по 28.01.2023 включно. Також суд залишив без змін визначений раніше ухвалою слідчого судді розмір застави 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 124 050 гривень, та обов`язки, покладені на обвинуваченого у разі внесення застави.

Зі змісту апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 вбачається, що він просить ухвалу суду першої інстанції в частині продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора та обрати його підзахисному запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою, або визначити розмір застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Посилаючись на положення ст.315 КПК України, зазначає, що під час підготовчого судового засідання суд має право обрати, змінити чи скасувати запобіжний захід, у той час як суд задовольнив клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу, чим вийшов за межі своїх повноважень. Враховуючи те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, вважає, що суд не проаналізував наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, про які зазначив прокурор, не дослідив докази на підтвердження їх існування і продублював припущення прокурора, чим порушив вимоги ст.62 Конституції України.

Крім того, вказує, що визначений судом розмір застави як альтернативного запобіжного заходу є непомірним як для ОСОБА_7 , так і для його сім`ї. Що стосується особи обвинуваченого, то він проживає у Вишгородському районі Київської області, не судимий, утримує 18-тирічну доньку, яка є студенткою, та матір, яка страждає на низку захворювань, тобто має міцні соціальні зв`язки. ОСОБА_7 є військовослужбовцем, в перший день повномасштабного вторгнення Російської Федерації до України добровільно вступив до лав Збройних Сил України, брав участь в обороні м. Києва, а з 2014 по 2017 роки брав участь в АТО і має статус учасника бойових дій. Також обвинувачений потребує хірургічного втручання на колінному суглобі в інституті травматології, що не може бути здійснено під час перебування на гауптвахті або у військовому шпиталі, до якого можлива доставка під конвоєм.

Враховуючи викладені обставини та відсутність доказів існування ризиків незаконно впливати на свідків, переховуватись від органу досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інші кримінальні правопорушення, вважає, що є всі підстави для зміни ОСОБА_7 запобіжного заходу.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи захисника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити; доводи прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною, обґрунтованою і вмотивованою; провівши судові дебати, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Згідно з ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до вимог цих норм у сукупності з положеннями ст.199 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених ризиків, які не зменшилися, або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, та неможливість завершення судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання, суд першої інстанції з огляду на обставини, передбачені ст.178 КПК України, погодився з доводами прокурора про наявність ризиків переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам.

Зважаючи на те, що положеннями ч.3 ст.315 КПК України передбачено право суду за клопотанням прокурора продовжити запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого, доводи в апеляційній скарзі захисника, що суд вийшов за межі наданих йому повноважень, не ґрунтуються на вимогах закону.

Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримано, викладені в ухвалі висновки є обґрунтованими і доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Суд першої інстанції врахував вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, оскільки санкціями ч.1 ст.263 і ч.4 ст.296 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків у місці постійного проживання, його репутацію, майновий стан, відсутність судимостей.

Дав суд належну оцінку і доводам захисника про необхідність невідкладного лікування ОСОБА_7 в іншому медичному закладі, ніж у військовому госпіталі, а так само зменшення розміру застави, і дійшов правильного висновку, що надані стороною захисту медичні документи не підтверджують ці обставини, і що визначений слідчим суддею під час досудового розслідування розмір застави не є завідомо непомірним для обвинуваченого.

Дані про особу обвинуваченого не спростовують твердження захисника про відсутність ризиків, які були встановлені судом. Ймовірність реалізації вказаних ризиків не зменшилася на даний час, і на це вказують, крім встановлених судом обставин, посада та рід занять ОСОБА_7 , який є військовослужбовцем, має доступ до зброї, володіє спеціальними навичками та знаннями, тобто ризик летальності. Заслуговують на увагу і мотиви, якими керувався обвинувачений відповідно до пред`явленого обвинувачення, зокрема, хуліганський мотив, прагнення виразити свою зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки в суспільстві. Свідки у цьому кримінальному провадженні, показання яких суд має сприймати безпосередньо, ще не допитувалися.

Залишений без змін визначений ОСОБА_7 розмір застави як альтернатива триманню під вартою співрозмірний тому ступеню довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави у випадку нехтування покладеними на обвинуваченого обов`язками буде достатнім стримуючим фактором, щоб унеможливити перешкоджання особою судовому розгляду кримінального провадження.

А тому застосування більш м`якого запобіжного заходу або визначення мінімального розміру застави не буде доцільним, не забезпечить виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків та не запобігатиме спробам вчинити вказані дії.

Отже, ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і вмотивованою, тому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 4221 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 30 листопада 2022 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3