15 листопада 2022 року
Справа № 932/6882/22
Провадження №1-кс/932/3327/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, капітана поліції ОСОБА_4 погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Донецька, з повною середньою освітою, офіційно не працевлаштованому, неодруженому, на утриманні неповнолітніх дітей не маючому, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернулась сторона обвинувачення із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263 КК України.

В провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0002117 від 11.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_7 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці виник злочинний умисел, спрямований на придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність свого діяння, в порушення вимог Положення про дозвільну систему (затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. № 576 з наступними змінами), Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів (затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622; зі змінами, внесеними наказом від 13 квітня 1999 року № 292), у невстановленому досудовим розслідуванням час та місці придбав без передбаченого на це дозволу придбав вогнепальну зброю, а саме 5, 45-мм автомат Калашникова укорочений АКС-74У № НОМЕР_1 , 1990 року випуску.

Після чого, ОСОБА_7 , продовжуючи свою злочинну діяльність, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці розпочав носити при собі раніше придбану ним вогнепальну зброю, а саме 5, 45-мм автомат Калашникова укорочений АКС-74У № НОМЕР_1 , 1990 року випуску без передбаченого на це законом дозволу, а саме у невстановлений у ході досудового розслідування час переніс вищевказану вогнепальну зброю за адресою: АДРЕСА_3 , де почав її зберігати без передбаченого на це законом дозволу до 10.11.2022.

Так 10.11.2022, в період часу з 21:04 по 23:27 години співробітниками Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області було проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_3 , у ході проведення якого ОСОБА_7 добровільно видав співробітникам поліції 5, 45-мм автомат Калашникова укорочений АКС-74У № НОМЕР_1 , 1990 року випуску, який відповідно до висновку судової експертизи зброї № СЕ-19/104-22/35865-БЛ від 11.11.2022, являється бойовою нарізною вогнепальною зброєю 5, 45 мм автоматом Калашникова укороченим АКС-74 У № НОМЕР_1 , 1990 року виготовлення; на даний автомат замість штатних частин, а саме: складаного прикладу, пістолетного руків`я, ствольної накладки, цівки, магазина та полум`ягасника, встановлені аналогічні частини іншої конструкції іноземного виробництва, автомат до стрільби придатний.

10.11.2022 об 23 годині 27 хвилин, в порядку ст. 208 КПК України, було затримано ОСОБА_7 .

11.11.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 із вчиненням кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, тобто виправдовує необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК України.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.1 п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

В зв?язку з чим, просять слідчого суддю застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні доводи клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні.

У судовому засіданні підозрюваний просив застосувати більш м?який запобіжний захід аніж тримання під вартою.

Захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання. Свої заперечення обґрунтовували відсутністю будь яких ризиків передбачених ст.. 177 КПК України, при цьому не оспорюючи наявність обґрунтованої підозри. Просили врахувати, той факт, що ОСОБА_7 працює але не офіційно, крім того він має дитину, але вона не записана на його ім?я, та він надає їй матеріальну допомогу, також має цивільну дружину, отже має стійкі соціальні зв?язки. Жоден з зазначених ризиків не має під собою обґрунтування, а є надуманими. Просили застосувати більш м?який запобіжний захід.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

У провадженні СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002117 від 11.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст 263 КК України.

В рамках даного кримінального провадження 10.11.2022 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

11.11.2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. «с» ст. 5 Конвенції законними є арешт або затримання, здійснені з метою до провадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

У той же час, Європейський суд зазначає, що національний суд, який вирішує питання про взяття особи під варту, повинен визначити, чи виправдовують інші підстави, наведені органом досудового розслідування, позбавлення особи свободи.

Суд у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

Обґрунтованість підозри, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

протоколом проведення обшуку від 10.11.2022;

протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 11.11.2022:

протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 11.11.2022;

висновком судової експертизи зброї № СЕ-19/104-22/35865-БЛ від 11.11.2022;

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «К.Г. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 із вчиненням кримінального правопорушення, яке йому інкримінуються, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК України.

Метою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та затримання особи є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

В обґрунтування необхідності обрання запобіжного заходу , саме тримання під вартою, сторона обвинувачення зазначила, що є достатньо підстав вважати, що існують ризики, вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо наявності ризиків, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Прокурором зазначено наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме , що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Наявність даного ризику обґрунтовує ти, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено виключно покарання у виді позбавлення волі, то підозрюваний може умисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду як на території України так і поза її межами з метою уникнення від відповідальності.

При цьому , жодних фактичних доказів на підтвердження своїх доводів суду не надав, так судом встановлено, що ОСОБА_7 має цивільну дружину, має постійне місце мешкання , на території України діє заборона виїзду чоловіків за межі України, тому слідчий суддя вважає недоведеним наявність даного ризику.

Однією з обставин, яка має враховуватись судом при оцінці ризику переховування, є суворість покарання, яке загрожує особі у випадку визнання її винною. Як неодноразово зазначав Європейський суд у своїх рішеннях, ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна, і необхідність в утриманні під вартою відсутня. («Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia), § 106, «Летельє проти Франції», п. 43). Таким чином, сама по собі тяжкість покарання, що може бути застосоване до особи за умови визнання її винуватості, не є самостійною і достатньою підставою для встановлення ризику втечі. Така обставина має значення лише у сукупності з іншими релевантними факторам

Щодо можливості вчинення іншого кримінального правопорушення, то сторона обвинувачення його підтверджує відсутністю у ОСОБА_7 офіційного прибутку, однак слід зауважити, що останній не судимий, зазначає, що має неофіційну роботу не притягувався, а відсутність саме офіційного прибутку не може свідчить підтвердженням можливого подальшого скоєння кримінальних правопорушень. Крім того, слідчий суддя вважає, що наявність у ОСОБА_7 двох оплачуваних захисників, вже говорить про те, що особа має засоби для свого існування, та скоєне ним кримінальне правопорушення не відноситься до таких що посягають на власність або скоєне з метою наживи.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строку тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Виходячи з п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод позбавлення свободи - захід настільки суровий, що виправдати його можна лише у разі, коли інші, менш суворі заходи були розглянуті й визнані недостатніми для того, щоб забезпечити особисті або державні інтереси, які вимагають такого тримання під вартою.

Між тим клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого про наявність у підозрюваного наміру переховуватись та перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України. Доводи, які зазначені в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не знайшли свого підтвердження, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя набуває висновку про те, що клопотання не підлягає задоволенню.

А з урахуванням обставин справи, особистості підозрюваного, того факту, що він має місце роботи до нього слід застосувати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри та може забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст. ст. 183, 193, 194, 197, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Обрати підозрюваному ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши останньому залишати житло, окрім випадків необхідної евакуації або з метою запобігти загрозі життю чи здоров`ю, з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 2 (два) місяці, в межах строку досудового розслідування, тобто з 12 листопада 2022 року по 12 січня 2023 року, включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_9 такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; не відлучатись з Дніпропетровської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, здати на зберігання слідчому паспорт громадянина України , що дозволяє виїзд за межі України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, старшого слідчого слідчої групи у даному кримінальному провадженні та старшого групи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному та прокурору негайно після її оголошення.

Попередити підозрюваного, що в разі невиконання покладених, згідно ухвали слідчого судді, обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, зокрема, тримання під вартою.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в його житло в будь-який час, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань виконання покладених на нього обов`язків.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подача апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1