Провадження № 1-кс/761/7431/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представників власника майна адвокатів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання старшого слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві капітан поліції ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Київської міської прокуратуриОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000360, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 липня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.332 КК України,

В С Т А Н О В И В :

У провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання старшого слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві капітан поліції ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Київської міської прокуратуриОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000360, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 липня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.332 КК України, що належить ОСОБА_8 , а саме 13 331(тринадцять тисяч триста тридцять одна) доларів США, 6 410(шість тисяч чотириста десять) Євро.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000360 від 12.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи в складі організованої групи в складі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 маючи умисел, направлений на сприяння на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів, повторно, на виконання заздалегідь розробленого плану, 22.12.2022 перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Політехнічна 25/29, в приміщенні КНП «Київська міська студентська поліклініка», зустрівся з ОСОБА_12 , достовірно знаючи, що ОСОБА_12 має тимчасове посвідчення військовозобов`язаного, яке дає право на виїзд за кордоном терміном до 2-х місяців, повідомив останньому, що він може вирішити питання про видачу медико-соціальною експертною комісією посвідчення про наявність групи інвалідності, що слугує підставою для безперешкодного виїзду особи за кордон, усунувши таким чином перешкоди в незаконному переправленню через державний кордон України. За виконання вказаних дій, ОСОБА_9 висунув пропозицію надання йому грошових коштів у розмірі 3 000 доларів США, на що останні погодився.

26.12.2022 приблизно о 15 год. 00 хв., під час зустрічі ОСОБА_12 повідомив ОСОБА_9 , що має лише половину суми та зможе передати решту грошових коштів коли отримає результат медико-соціальної експертної комісії, на що ОСОБА_9 погодився та отримав від ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 1500 доларів США. Також ОСОБА_9 реалізуючи злочинний умисел спрямований на усунення перешкод при незаконному переправленні через кордон України, повідомив, що крім наявного пакету документів, необхідно пройти додаткове обстеження та фіктивно пролікуватися в КНП «Олександрівська клінічна лікарня міста Києва», за адресою: м. Київ, вул. Шовковична, 39/1 та надав контактні дані лікаря вказаної лікарні ОСОБА_8 , пояснивши, що до неї потрібно звернутись для госпіталізації. При цьому ОСОБА_9 в невстановлені досудовим розслідування час та місці вирішив залучити до злочинної діяльності з усунення перешкод в переправлянні державного кордону лікаря КНП «Олександрівська клінічна лікарня міста Києва» ОСОБА_8 , надавши їй пропозицію за грошову винагороду виготовити завідомо неправдиві документи щодо перебування ОСОБА_12 на стаціонарному лікуванні в КНП «Олександрівська клінічна лікарня міста Києва», що є необхідним для позитивного висновку медико-соціальної експертизи про присвоєння групи інвалідності ОСОБА_12 та таким чином усунення перешкоди для незаконного переправляння ОСОБА_12 за кордон України, на що ОСОБА_8 надала свою згоду.

15.02.2023 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Відповідно до ст.12 КК України, інкриміноване ОСОБА_8 кримінальне правопорушення є тяжким та за яке передбачає покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.

При цьому, як зазначає слідчий у клопотанні, у ході досудового розслідування органом досудового розслідування встановлено, що 15.02.2023 в ході обшуку в приміщенні житлової квартири, яка належить ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: грошові кошти (загальна сума вилучених коштів в доларах 13331, загальна сума вилучених коштів в євро 6410).

Крім того, під час обшуку, серед зазначених грошових коштів було вилучено п`ять купюр номіналом 100 долларів США, які були використанні під час контролю за вчинення злочину у вигляді спеціального слідчого експерименту та на яку ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києві ОСОБА_13 накладено арешт з метою збереження речового доказу.

Враховуючи вище викладене, у органа досудового розслідування виникла необхідність у зверненні до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_8 з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити, наклавши арешт на вказане в клопотанні майно. Також долучив копію повідомлення про підозру.

Представник власника майна ОСОБА_5 у судовому засіданні просив залишити клопотання без задоволення. Також, зауважив, що грошові кошти не належать підозрюваній. Повідомив, що у зверненні з клопотанням порушено строк на таке звернення.

Представник власника майна ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання. Повідомила, що гроші отримані на лікування ОСОБА_14 на підставі позики і вже прийшов час їх повертати.

Представник власника майна ОСОБА_7 заперечив щодо задоволення клопотання.

Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, заслухавши пояснення прокурора, слідчого, власника майна, представника власника майна суд приходить до висновку про наявність підстав для його задоволення, виходячи із наступного.

Встановлено, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000360 від 12.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Київською міською прокуратурою.

15.02.2023 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

При цьому, як зазначає слідчий у клопотанні, у ході досудового розслідування органом досудового розслідування встановлено, що 15.02.2023 в ході обшуку в приміщенні житлової квартири, яка належить ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: грошові кошти (загальна сума вилучених коштів в доларах 13331, загальна сума вилучених коштів в євро 6410).

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, (справа№761/6626/23) у клопотанні про арешт майна, а саме в частинні 13 331(тринадцять тисяч триста тридцять одна) доларів США, 6 410(шість тисяч чотириста десять) Євро, з метою збереження речового доказу, слідчому, в межах вказаного провадження, було відмовлено.

Разом з тим, у органа досудового розслідування виникла необхідність у зверненні до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_8 з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, долучені до клопотання у копіях, вважає встановленою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих ОСОБА_8 злочинів, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованих злочинів, в межах розслідування яких ставиться питання про подальше тримання підозрюваного під вартою.

При цьому, як свідчить практика Європейського Суду з прав людини, «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину", про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин (рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України").

А відтак, вимоги ст. ст. 177, 178 КПК України передбачають, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення повинна бути підтверджена вагомими доказами, які являють собою досить переконливі факти, та в сукупності наданої ним розумної оцінки надають підстави вважати причетність особи до вчинення кримінального правопорушення достатньо вірогідною.

Між цим, Європейський Суд з прав людини у рішенні в справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" вказав, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Разом із цим, слід зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Також, згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна може передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном, використовувати та відчужувати його.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Між тим, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

В першу чергу суд аналізує доводи щодо прийнятності вказаного клопотання з огляду на твердження адвоката про порушення строку передбаченого чинним законодавство для подачі клопотання про арешт майна.

Згідно з ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до ст. 41 Конституції України Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Тобто встановлюючи строк для подачі клопотання про арешт майна законодавець захищає власників майна від безпідставного обмеження їх права власності, разом з тим наслідком подачі такого клопотання понад строк визначений в КПК України визначено виключно обов`язок повернути таке майно власнику після спливу строку, однак така подача клопотання не може слугувати підставою для автоматичної відмови в задоволенні клопотання про арешт майна. Суд роз`яснює учасникам, що у разі неповернення тимчасово вилученого майна яке утримується органом досудового розслідування без належних підстав власники майна, їх представники мають право звернутись до слідчого судді зі скаргою в порядку ч.1 ст. 303 КПК України, водночас ця скарга має розглядатись окремо, а вирішення цього питання в межах розгляду даного клопотання про арешт майна було б невиправданим з точки зору закону виходом за межі судового розгляду.

Так, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт грошових коштів 30.03.2023 року з метою конфіскації майна підозрюваного, як виду покарання, оскільки відповідно до ст.12 КК України, інкриміноване ОСОБА_8 кримінальне правопорушення є тяжким та за яке передбачає покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.

Таким чином суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні клопотання по суті лише на підставі того що воно подане не на наступний робочий день після проведення обшуку. Крім того, судом враховується, що вперше до суду клопотання про арешт вказаного майна ( до слідчого судді ОСОБА_13 ) було подано вчасно, тобто в передбачені ч.5 ст. 171 КПК України строки, при цьому прямої заборони на повторну подачу клопотання про арешт майна законом не встановлено.

Крім того, суд вважає за необхідне окремо зупинитись і на доводах про необхідність відмови в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на грошові кошти начебто вони належать ОСОБА_15 та роз`яснити, що в даному випадку також було застосовано презумпцію права власності за особою, яка володіє (реально панує, здійснює фактичний контроль над річчю - corpus possessionis), оскільки жодних документів на підтвердження належності цих коштів ОСОБА_15 , окрім не завіреної в законний спосіб розписки надано не було.

Разом з тим, щодо доводів сторони захисту, що за адресою: АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_8 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 та грошові кошти можуть мати відношення до інших членів сімї слідчий суддя пзвертає увагу на наступне.

Згідно з ст.59 КК України, покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Окрім того, відповідно до ст.48 КВК України, суд, який постановив вирок, що передбачає як додаткове покарання конфіскацію майна, після набрання ним законної сили надсилає виконавчий лист, копію опису майна і копію вироку для виконання органу державної виконавчої служби, про що сповіщає відповідну фінансову установу. У разі відсутності у справі опису майна засудженого надсилається довідка про те, що опису майна не проводилося.

Між тим, згідно з ст.49 КВК України, конфіскації підлягає майно, що є власністю засудженого, в тому числі його частка у спільній власності.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи що санкція ч. 3 ст. 332 КК України, за якою ОСОБА_8 повідомлена про підозру, передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, має на меті забезпечення виконання вироку суду в частині можливої конфіскації майна, зважаючи на наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно може бути приховане або відчужене, а тому клопотання в цій частині підлягає задоволенню.

Разом з тим, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання, в частині заборони користування, розпорядження та відчуження грошовими коштами, оскільки з його ж змісту вбачається, що на день розгляду клопотання, грошові кошти не знаходяться у власності ОСОБА_8 , а вилучені органом досудового розслідування.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -На підставі викладеного та керуючись ст. 59 КК України, ст. ст. 98, 167, 170,171, 172, 309, 395 КПК України, ст. ст. 48, 49 КВК України, ст. 94 КАС України слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві капітан поліції ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Київської міської прокуратуриОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000360, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 липня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.332 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на грошові кошти, а саме 13 331(тринадцять тисяч триста тридцять одна) доларів США, 6 410(шість тисяч чотириста десять) Євро, які було вилучено 15.02.2023 під час проведення обшуку в приміщенні житлової квартири, яка належить ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В решті вимог клопотання - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1