Єдиний унікальний номер: 343/111/23
Номер провадження: 1-кс/0343/235/23
У Х В А Л А

про часткове скасування арешту майна

27 квітня 2023 року м.Долина

Слідчий суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявниці ОСОБА_3 та її представника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши заяву ОСОБА_5 про часткове скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернулася до суду із заявою, в якій просила частково скасувати арешт, що накладений ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 25.01.2023 року на автомобіль марки «Volkswagen Touran», державний номерний знак НОМЕР_1 , у кримінальному провадженні № 0000045 від 20.01.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Власниця майна ОСОБА_5 та її представник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні подану заяву підтримали, обґрунтувавши її тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні завершується, вже проведено всі необхідні судові експертизи, тому на даний час немає необхідності в продовженні дії арешту майна в частині заборони користування вказаним автомобілем, тим більше, що він зберігається на території відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області на відкритій неохоронюваній території, що може призвести до негативних наслідків. При цьому, ОСОБА_5 зобов`язується зберігати автомобіль у встановленому законом порядку та надати його на першу вимогу.

Слідчий в кримінальному провадженні - заступник начальника слідчого відділення відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву, в якій вказав, що просить розгляд справи проводити без його участі, щодо вирішення питання про зняття арешту з майна покладається на розсуд суду.

Дослідивши заяву та долучені до неї матеріали, слідчий суддя прийшов до таких висновків.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 КПК України.

Статтею 2 даного Кодексу визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, визначеним ч. 1 ст. 7 КПК України.

Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинні встановлювати справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.

В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОЗІ проти Сполученого Королівства" [Agosi v. United Kingdom, 24/10/1986, A108]). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), заявник скаржився на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування. Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п. 35).

Ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 25.01.2023 року накладено арешт, зокрема, на тимчасово вилучений під час огляду місця події від 20.01.2023 року автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Touran», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , жителька АДРЕСА_1 , та яким на момент ДТП керував ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , позбавлено права на відчуження, розпорядження та/або користування арештованим майном осіб, які наділені правами на вищевказані дії.

Задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя виходив з того, що даний транспортний засіб відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, та має значення для забезпечення доказів, а метою накладення арешту на майно є забезпечення можливості проведення експертиз.

Як ствердили в судовому засіданні власниця майна ОСОБА_5 та її представник адвокат ОСОБА_4 , всі експертизи в кримінальному провадженні, для яких необхідним було дослідження автомобіля, вже проведено.

З поданої слідчим ОСОБА_6 заяви від 24.04.2023 року (а.с. 7) вбачається, що він не заперечує щодо часткового скасування арешту, накладеного на автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Touran», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 .

З матеріалів справи встановлено, що власником вказаного вище автомобіля є ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , і для забезпечення збереження транспортного засобу, як речового доказу по справі, а також не порушення прав власника цього майна, цілком виправданим буде зняття арешту в частині користування даним транспортним засобом без права розпорядження ним та відчуження.

Такий висновок не буде процесуальною перешкодою для забезпечення належного правового статусу автомобіля у цьому провадженні як речового доказу.

Зважаючи на наведене, дотримуючись засад кримінального провадження щодо законності, верховенства права та недоторканності права власності, слідчий суддя прийшов до переконання, що немає потреби і надалі обмежувати власника майна в користуванні цим майном, продовження арешту майна може спричинити збитки інтересам останнього, а тому підстав для подальшого збереження арешту в частині заборони користування цим транспортним засобом немає, в зв`язку з чим заява підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Заяву задоволити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 25 січня 2023 року, на автомобіль «Volkswagen» моделі «Touran», державний номерний знак НОМЕР_1 , у кримінальному провадженні № 0000045 від 20.01.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, в частині позбавлення права користування цим майном, без права розпорядження ним та відчуження.

Повернути автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Touran», державний номерний знак НОМЕР_1 , його законній власниці, в якої він був вилучений - ОСОБА_5 , жительці АДРЕСА_1 , без права розпорядження та відчуження, яку попередити про необхідність збереження арештованого майна та про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: