Справа № 211/4637/18
Провадження № 1-в/211/52/22
У Х В А Л А
іменем України
13 грудня 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі подання начальника Довгинцівського РВ філії державної установи «Центр Пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для подальшого відбування покарання стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадяники України, не працюючої, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , засудженої 28.04.2021 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. ст. 309 ч. 1, ст. 15 ч. 3, ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням на 1 рік,-

ВСТАНОВИВ:

На адресу суду надійшло подання начальника Довгинцівського РВ філії державної установи «Центр Пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженої для подальшого відбування покарання стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що засуджена, після ознайомлення з умовами відбування покарання 09.07.2021 року, припинила з`являтися на реєстрацію у визначені дні , не повідомляє причини не явки, була лише 25.10.2021 року та 22.11.2021 року, в усі інші визначені дні не з`явлчється. Таким чином обов`язки, покладені на неї судом ОСОБА_5 не виконувала, а саме: систематично не з`являється на реєстрацію в установлений день до уповноваженого органу пробації, змінювала місце мешкання без відома органа пробації. Викладене свідчить про небажання засудженої стати на шлях виправлення, у зв`язку з чим просив подання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 заперечував, так як минув іспитовий строк.

Засуджена ОСОБА_5 до судового засідання не з`явилася.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що згідно з вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.04.2021 року ОСОБА_5 було засуджено за ст. ст. 309 ч. 1, ст. 15 ч. 3, ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням на 1 рік.

ОСОБА_5 , відповідно до ст. 76 КК України, була зобов`язана не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим оргнаном з питань пробації, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд направляє засудженого для відбування призначеного вироком суду покарання, якщо той не виконує покладені на нього при звільненні від відбування покарання з випробуванням обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

За цим законом направлення засудженого впродовж іспитового строку для відбування призначеного покарання настає у двох випадках: - коли засуджений в період проходження іспитового строку не виконує покладених на нього судом одного чи кількох обов`язків (при цьому суд у кожному випадку повинен з`ясувати причини їх невиконання) або - якщо засуджений протягом іспитового строку систематично (три і більше рази) вчиняв правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення, що дає суду підстави для висновку про небажання засудженого стати на шлях виправлення і необхідності направлення його для реального відбування покарання.

Статтею 166 КВК України передбачено, що: якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України під час виконання вироків місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання призначеного вироком.

Вирок суду ОСОБА_5 не виконувала, але іспитовий строк терміном 1 рік закінчився 28.04.2022 року.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, враховуючи те, що на момент розгляду справи іспитовий строк засудженої закінчився, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання про скасування засудженій іспитового строку слід відмовити, із наведених вище підстав.

Враховуючи вищевикладене, підстави для задоволення подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 на теперішній час відсутні.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за необхідне у задоволенні подання відмовити.

Керуючись ст.75, 78 ч.2 КК України, ст.ст. 537,539 КПК України, ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України,-

У Х В А Л И В:

Подання начальника Довгинцівського РВ філії державної установи «Центр Пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженої для подальшого відбування покарання відносно ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи діб з дня її винесення.

Суддя: ОСОБА_1