КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0000788 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , представника цивільного відповідача ПАТ "Страхова Група "ТАС" - адвоката ОСОБА_7 , представника цивільного відповідача ТОВ "Авто-Логістик-Комплекс" - адвоката ОСОБА_8 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 21 червня 2022 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. В`язівок Городищенського району Черкаської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, працюючого водієм у ТОВ "Авто-Логістик-Комплекс", зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_10

представника цивільного відповідача ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 21 червня 2022 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 07 (сім) років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 03 (три) роки. Частково задоволено цивільний позов. Стягнуто процесуальні витрати.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, захисник ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 21 червня 2022 року та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з недоведеністю винуватості останнього.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник ОСОБА_6 зазначає, що місцевим судом було взято до уваги докази сторони обвинувачення, які є неналежними та недопустимими. Крім того, апелянт стверджує, що висновок та акт щодо обстеження ОСОБА_5 на стан сп'яніння є недійсним, а отже недопустимим доказом.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, представник цивільного відповідача ТОВ "Авто-Логістик-Комплекс" - адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд змінити вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 21 червня 2022 року в частині стягнення з ТОВ "Авто-Логістим-Комплекс", яким стягнути з ПАТ "СГ "ТАС" матеріальну та моральну шкоду в розмірі 260 000 (двісті шістдесят тисяч) гривень, у задоволенні інших позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог представник цивільного відповідача ОСОБА_8 зазначає, що місцевий суд неправильно вирішив питання щодо цивільного позову. Так, апелянт вказує, що стягнення в розмірі 4 559 181 гривень 88 копійок в рахунок матеріальної шкоди є необґрунтованим, оскільки на підтвердження саме такої уми витрат потерпілим не надано жодного належного та допустимого доказу. Крім того, адвокат ОСОБА_8 наголошує, що місцевий суд не взяв до уваги, що обов'язок утримання дитини покладається як на батька, так і на матір. До позовної заяви не було додано доказів того, що померла ОСОБА_11 була єдиним годувальником у сім'ї. Також апелянт звертає увагу, що судом не було враховано сплачені в добровільному порядку ТОВ "Авто-Логістик-Комплекс" 15 000 (п'ятнадцять тисяч) гривень, які були спрямовані на поховання.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, представник цивільного відповідача ПАТ "Страхова Група "ТАС" - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 21 червня 2022 року в частині стягнення з ПАТ "Страхова Група "ТАС" на користь ОСОБА_12 матеріальну шкоду в розмірі 260 000 (двісті шістдесят тисяч) гривень та відмовити у цивільному позові ОСОБА_12 до ПАТ "Страхова Група "ТАС".

В обґрунтування апеляційних вимог представник цивільного відповідача ОСОБА_7 зазначає, що вирок місцевого суду в частині вирішення цивільного позову є незаконним та необґрунтованим, оскільки ОСОБА_12 не перебував на утриманні ОСОБА_11 та не пред`являв цивільний позов як законний представник, а тому підстав стягнення матеріальної шкоди пов`язаної з втратою годувальника немає.

Від представника цивільного відповідача ОСОБА_7 надійшли заперечення на апеляційну скаргу представника цивільного відповідача ТОВ "Авто-Логістик-Комплекс" - адвоката ОСОБА_8 , згідно яких представник цивільного відповідача ОСОБА_7 просить залишити без задоволення апеляційну скаргу представника цивільного відповідача ОСОБА_8 .

Від представника потерпілого ОСОБА_10 надійшли заперечення на апеляційні скарги, згідно яких остання просить залишити вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 21 червня 2022 року без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Фактичні обставині, встановлені судом першої інстанції.

За встановлених судом першої інстанції обставин, ІНФОРМАЦІЯ_3 року приблизно о 13 годині 48 годин ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним спеціальним вантажним автомобілем - сміттєвозом марки «SCANIA P280B6X2*4NA», державний номер НОМЕР_1 , рухався заднім ходом по дворовій території ( житловій зоні) будинку АДРЕСА_3 , наближаючись до сміттєвих контейнерів, установлених за вказаною адресою, з метою збирання безпечних відходів.

В цей час, по зазначеній (житловій зоні) дворовій території, позаду вказаного автомобіля, рухались пішоходи ОСОБА_11 та її малолітній син ОСОБА_13 .

Під час руху ОСОБА_5 допустив порушення вимог п.п. 1.5, 1.7, підпункту «б» п. 2.3, підпункту «а» п. 2.9. та п. 10.9 Правил дорожнього руху України, а саме перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, який впливає на увагу і реакцію водія, а також порушує його координацію, будучи обізнаним, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, умисно та зухвало ігноруючи вимоги Правил дорожнього руху України, безвідповідально ставлячись до можливості настання негативних наслідків, розпочав керування технічно справним спеціальним вантажним автомобілем - сміттєвозом марки «SCANIA P280B6X2*4NA», державний номер НОМЕР_1 , в процесі якого, рухаючись заднім ходом по проїзній частині житлової зони двору будинку АДРЕСА_3 , усвідомлюючи, що перебуває в умовах обмеженої оглядовості дорожньої обстановки з робочого місця водія, обумовленої рухом заднім ходом та конструктивними особливостями кабіни транспортного засобу, достовірно знаючи, що рух в житловій зоні вимагає особливої уваги від водіїв, тому що на даній ділянці найбільш вірогідна поява пішоходів (в тому числі дітей) та в будь-який момент дорожня обстановка може змінитися, створюючи небезпеку для життя та здоров`я громадян, маючи змогу звернутися за допомогою до інших осіб, зокрема до ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які знаходились в салоні автомобіля, проявив бездіяльність, відволікся від керування транспортним засобом, внаслідок чого задньою частиною транспортного засобу здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_11 і ОСОБА_13 , які рухались проїзною частиною житлової зони двору будинку позаду вказаного транспортного засобу.

У результаті наїзду вказаного автомобіля, ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження, від яких померла на місці події. Тілесні ушкодження отримані ОСОБА_11 під час дорожньо-транспортної пригоди мають прямий причинний зв`язок із настанням її смерті. Порушення вимог п.п. 1.5, 1.7, підпункт «б» 2.3, підпункт «а» 2.9. та 10.9 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками.

Позиції учасників судового провадження.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора та представника потерпілого, які заперечили щодо задоволення апеляційних скарг, доводи обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту, доводи представника цивільного відповідача, яка підтримала власну апеляційну скаргу, їх пояснення, відповіді на запитання суду, вирішивши у судовому засіданні клопотання захисника, заслухавши учасників кримінального провадження в судових дебатах та останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Мотиви апеляційного суду.

Насамперед слід зазначити, що суд апеляційної інстанції вжив всі необхідні заходи для забезпечення явки сторін кримінального провадження у судове засідання. Жодних заяв, клопотань про відкладення справи від сторін не надходило.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Апеляційна скарга захисником вноситься в частині оспорювання фактичних обставин справи. Апеляційні скарги представників цивільних відповідачів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вносяться лише в частині вирішення цивільного позову.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 , під час допиту в суді першої інстанції, вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав частково, заперечив щодо визнання цивільного позову.

Винуватість ОСОБА_5 за вказаними у вироку обставинами також підтверджується доказами на які послався суд першої інстанції і які ним були досліджені безпосередньо, а саме:

- показаннями обвинуваченого ОСОБА_5 , який підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема, що він працював на час події водієм сміттєвоза в ТОВ "Авто-Логістик-Комплекс". ІНФОРМАЦІЯ_3 з 08 годин ранку сміттєвозом "Scania P280B6X2*4NA", державний номер НОМЕР_1 , керував ОСОБА_14 , однак приблизно об 11 годині ОСОБА_5 змінив напарника та сів за кермо. Окрім нього в салоні знаходилося дві особи - ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Пізніше, за адресою: м. Київ, вул. Флоренції, 9, з метою збирання відходів ОСОБА_5 , керуючи автомобілем, наближався заднім ходом до сміттєвих контейнерів, та через необережність здійснив наїзд на жінку, яка рухалась позаду автомобіля, через "сліпу зону". ОСОБА_5 додав, що під час руху заднім ходом камерою заднього виду чи допомогою сторонніх осіб він не користувався, однак сигнал, який сповіщає про рух автомобіля заднім ходом, був ввімкнений. Про той факт, що під час руху автомобіля заднім ходом, згідно інструкції, має стояти дві людини, він не знав, оскільки не був повідомлений про це роботодавцем.

- показаннями потерпілого ОСОБА_12 , який повідомив, що ІНФОРМАЦІЯ_3, точний час не пам'ятає, йому зателефонував старший син та сказав, що його дружина ОСОБА_11 померла. Пізніше, цього ж дня, з ним зв'язався інспектор поліції та підтвердив, що дружина померла в результаті наїзду на неї автомобіля. Також йому повідомили, що їхню дитину, яка була разом з дружиною, забрали в лікарню "Охматдит" і тому він одразу направився в лікарню. Додав, що обвинувачений жодним чином не намагався відшкодувати завдану шкоду;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , який повідомив, що працював разом з обвинуваченим в ТОВ "Авто-Логістик-Комплекс" водієм. ІНФОРМАЦІЯ_3 йому подзвонив ОСОБА_5 , поскаржився на стан здоров'я та попросив разом з ним виїхати на маршрут. Цього ж дня близько 08 години вони виїхали з бази та почали рухатись по запланованому маршруту на сміттєвозі з державним номером НОМЕР_1 . Окрім них в автомобілі також знаходився ОСОБА_15 . Приблизно об 11 години ОСОБА_5 повідомив, що він вже краще себе почуває і може сісти за кермо сміттєвоза, тому вони обмінялись місцями в кабіні автомобіля. Пізніше, при заїзді на прибудинкову території поблизу будинку №9 по вул. Флоренції у м. Києві, під час руху заднім ходом, сміттєвоз, під керуванням ОСОБА_5 , під`їжджаючи до сміттєвого баку, здійснив наїзд на жінку, яка рухалась позаду сміттєвоза. Коли вони вийшли із автомобіля, то побачили жінку, яка лежить на дорозі та мала дуже багато видимих ушкоджень, біля неї стояла малолітня дитина. Потім він (свідок) викликав швидку медичну допомогу. Коли приїхали працівники поліції, спочатку він (свідок) повідомив, що керував автомобілем, але згодом ОСОБА_5 зізнався, що за кермом в момент наїзду був саме він. Крім цього, свідок пояснив, що під час виконання своїх службових обов'язків, щоранку водії мають проходити огляд на стан сп'яніння, але в день події такий огляд вони не проходили;

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.08.2020, з якого вбачається, що ОСОБА_5 , керуючи автомобілем "Scania P280B6X2*4NA", державний номер НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом по дворовій території будинку №9 по вул. Флоренції у м. Києві, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_11 ;

- протоколом огляду транспортного засобу та місцевості від 28.11.2020, з якого вбачається, місцем огляду є ділянка місцевості, яка знаходиться на території АТП 0810, що за адресою: м. Київ, вул. Колекторна, 17. Під час огляду даної ділянки було встановлено, що на її територію в'їзд здійснюється через металеві ворота, які відчиняються охороною. В ході огляду було встановлено, що на території знаходиться автомобіль сміттєвоз "Scania P280B6X2*4NA", державний номер НОМЕР_1 . Під час огляду вказаного автомобіля було встановлено, що на задній частині контейнеру для сміття знаходиться камера, яка працює в режимі онлайн та передає зображення на дисплей, який знаходиться в салоні (кабіні) автомобіля. Під час руху заднім ходом до стіни будівлі було встановлено, що на відстані 9,50 м від задньої крайньої частини автомобіля до стіни, видно нижню частину стіні, тобто на відстані 10 м від краю сміттєвого контейнеру. Також в ході огляду встановлено, що при вмиканні коробки передач в положення заднього ходу, автомобіль подає звуковий сигнал, вказаний звуковий сигнал звучить під час руху заднім ходом на різних швидкостях.

- протоколом огляду цифрового носія інформації від 27.08.2020, відповідно до якого на диску наявний відеофайл "ch04_4840".mp4. Відео відтворюється з нерухомої камери, яка встановлена на фасаді входу до під`їзду, що за адресою: м. Київ, вул. Флоренції, 9 . З часом на показнику системного таймеру кадру (13:49:05), з'являється жінка, яка штовхає дитячий велосипед з дитиною поперед себе та яка о 13:49:11 виходить з-за припаркованих автомобілів та можна розглянути тілобудову жінки та дитини. З часом на показнику системного таймеру кадру (13:49:12) у кадрі з'являється автомобіль синього кольору сміттєвоз, який рухається заднім ходом проїзною частиною дороги вул. Плеханова у м. Києві, та, не зупиняючись,о 13:49:18 здійснює наїзд на жінку та дитину, які також рухаються, не зупиняючись. Після наїзду автомобіль продовжує траєкторію руху, та протягує тіло жінки під колесами по дорожньому покриттю. З часом на показнику таймеру кадру (13:49:23), тіло жінки відчепилося від нижніх деталей автомобіля та залишилось на проїзній частині дороги та сміттєвоз проїхав повз нього, зупинившись на невеликій відстані від тіла. (13:49:26). З часом на показнику таймеру кадру (13:49:33), видно як на місці, де відбувся наїзд на пішоходів, видно як піднялася дитина та в подальшому вибігла за межі проїзної частини на тротуар та зелену зону. Після чого, з кабини автомобіля вийшов водій, одягнутий у коричневу/помаранчеву футболку та сині штани, після чого з місця пасажирів вийшли два чоловіки (13:49:45).

- висновком експерта №12-1/2318 від 13.08.2020, відповідно до якого, при дослідженні автомобіля "Scania P280B6X2*4NA", державний номер НОМЕР_1 , несправностей технічного стану гальмівної системи, рульового управління та ходової частини не виявлено.

- висновком експерта №021-1889-2020 від 25.08.2020 - 23.09.2020, згідно якого при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_11 виявлено наступні тілесні ушкодження: розлитий синець на обличчі зліва, що займає всю ліву половину обличчя, охоплюючи ліву вушну мушлю, розлитий синець на передній поверхні грудної клітини від рівня ключиць до лівого підребер`я, між навкологрудинною лінією справа та лівою передньою пахвовою лінією, численні садна на спині справа, у надлопаткових ділянках, що подекуди зливаються між собою та поширюються на лопаткові ділянки, садна у правій лопатковій ділянці, орієнтоване в тому-ж напрямку у вигляді полоси з просвітленням в середній її частині шириною близько 1,5 см, яке починається у надлопатковій ділянці справа та доходить до рівня правої лопаткової лінії на рівні краю ребер, синець на внутрішній поверхні правого плеча у верхній його третині, садно на зовнішній поверхні правого плеча у верхній його третині, садно на задній поверхні правого плеча на межі передньою та верхньою третин, садно на зовнішній поверхні правого плеча у середній третині, садно на тильній поверхні правого передпліччя у середній третині, рвана рана у правій пахвинній ділянці, що йде по ходу пахвової складини з випадінням через неї всіх внутрішніх органів, крім легенів, по одному садну на середньо-зовнішній поверхні правого колінного суглобу та на зовнішній поверхні правої гомілки, рвана рана на зовнішній поверхні правого гомілково-стопового суглобу з якої виступають головки гомілкових кісток зі відколами кісткової тканини у місцях кріплення сухожиль та розірвані сухожилля, численні переломи ребер по всіх анатомічних лініях, розрив хребта між 2 та 3 грудними хребцями з повний розривом спинного мозку, розриви стравоходу, трахеї, аорти, серця, повне руйнуванням селезінки та печінки, розриви легень, перелом правого стегна, розрив зв`язок правого гомілкового-стопового суглобу, крововилив у м`які тканини лобно-тім`яної ділянки зліва, крововилив під оболонки мозку. Виявлені ушкодження виникли внаслідок дії тупих предметів, безпосередньо перед настанням смерті та могли утворитися внаслідок дорожньо-транспортної пригоди при переїзді колеса важкого автомобіля через тіло потерпілої. Всі виявлені тілесні ушкодження у своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Смерть ОСОБА_11 настала внаслідок руйнування тіла. Отримані тілесні ушкодження ОСОБА_11 під час дорожньо-транспортної пригоди мають прямий причинний зв`язок із настанням її смерті.

- висновком експерта №042-1433-2020 від 21.09.2020 - 12.10.2020, згідно якого, дані, наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідчать про те, що під час звернення за медичною допомогою ІНФОРМАЦІЯ_3 о 14:08, у нього мало місце тілесне ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку,забійна рана тім'яної ділянки голови. Вказані тілесні ушкодження за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Характер та морфологія виявленого ушкодження свідчать про те, що воно утворилось внаслідок травматичної дії тупим предметом, що могло бути при транспортній травмі, за давністю може відповідати вказаному терміну, тобто ІНФОРМАЦІЯ_3.

- висновком експерта №СЕ-19/111-29/45790-ІТ від 23.09.2020, згідно якого, в даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, водій автомобіля "Scania P280B6X2*4NA", державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 повинен був керуватися вимогами п. 10.9 ПДР України. В даній ситуації в діях водія експертом вбачаються невідповідності вимогам п. 10.9 ПДР України.

- оглядом на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого вбачається, що ОСОБА_5 на час обстеження - ІНФОРМАЦІЯ_3 о 15 год. 52 хв., за допомогою приладу "Драгер", перебував у стані алкогольного сп'яніння. Результат тесту - 1,91%.

- актом медичного огляду на виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №004992 від ІНФОРМАЦІЯ_3, згідно якого ОСОБА_5 на час обстеження ІНФОРМАЦІЯ_3 о 17 год. 13 хв., перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду вважає доводи захисника ОСОБА_6 щодо заперечення фактичних обставин злочину непереконливими, оскільки вони спростовуються вищевказаними доказами, які суд першої інстанції визнав допустимими, належними і достатніми у своїй сукупності для визнання вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України з дотриманням критерію доведеності - поза розумним сумнівом.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях зазначає, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (п. 29-30 рішення у справі "Руїз Торія проти Іспанії"). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§2 рішення у справі "Хірвісаарі проти Фінляндії").

Колегія суддів апеляційної інстанції, враховуючи фактичні обставини та наслідки вчинення кримінального правопорушення, висновки Європейського суду з прав людини, погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині доведеності вини обвинуваченого.

При призначенні покарання суд першої інстанції дотримався положень, передбачених ст. ст. 50, 65 КК України і призначив покарання з урахуванням принципу індивідуалізації покарань. Врахував положення ст. 12 КК України і визначив співмірний розмір виду покарання, особу обвинуваченого, який розлучений, має двох малолітніх дітей, працює водієм в ТОВ "Авто-Логістик-Комплекс", на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, також судом враховано його вік та стан здоров`я. Обставини, що обтяжують та пом'якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

Щодо доводів захисника ОСОБА_6 про встановлення обставин, які не підтверджені жодним доказом сторони обвинувачення, апеляційний суд вважає такі доводи надуманими, оскільки місцевий суд ретельно дослідив усі докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Доводи захисника ОСОБА_6 щодо недійсності висновку та акту обстеження обвинуваченого на стан алкогольного сп`яніння є такими, що не відповідають дійсності, адже спростовуються доказами, які були досліджені судом першої інстанції. Крім того, навіть сам обвинувачений при допиті в місцевому суді вказував, що ввечері попереднього дня вживав алкогольні напої, приблизно три пляшки пива, та зауважив, що тільки через відсутність іншого водія йому довелося вийти на роботу.

Щодо апеляційних скарг представників цивільних відповідачів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався положень КПК при вирішенні цивільних позовів у кримінальному провадженні, а також цивільного законодавства, належним чином вмотивувавши своє рішення.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим кодексом (КПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно ч. 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Положенням ч. 1 ст. 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Тобто аналіз приписів ст. ст. 1172, 1187, 1188 ЦК України дає підстави для висновку про те, що шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який не відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Володільцем джерела підвищеної небезпеки, а саме автомобілем-сміттєвозом марки "Scania P280B6X2*4NA", державний номер НОМЕР_1 , який був предметом заподіяння тілесних ушкоджень та настання смерті ОСОБА_11 є ТОВ "Авто-Логістик-Комплекс", та обвинувачений ОСОБА_5 на час події перебував у трудових відносинах з ТОВ "Авто-Логістик-Комплекс".

Відтак, місцевий суд правильно вирішив питання щодо стягнення моральної та матеріальної шкоди з ТОВ "Авто-Логістик-Комплекс".

Також колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції щодо стягнення з АТ "СГ "ТАС" матеріальної шкоди в розмірі 260 000 гривень, адже цивільна відповідальність власника транспортного засобу "Scania P280B6X2*4NA", державний номер НОМЕР_1 , застрахована згідно полісу №АО/6851249 на страхову суму за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю в розмірі 260 000 гривень.

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.2001 р. №5) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, який підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілих, колегія суддів, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховує характер та обсяг фізичних і душевних страждань, які зазнали потерпілі, характеру немайнових втрат (їх тривалості і можливості відновлення), тяжкість вимушених змін у їх життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, погоджується з сумою компенсації моральної шкоди стягненої судом першої інстанції.

Зазначені обставини свідчать про те, характер немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у життєдіяльності малолітнього ОСОБА_13 , час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, судом першої інстанції об?єктивно оцінено у виді моральної та матеріальної шкоди з цивільного відповідача - ТОВ "Авто-Логістик-Комплекс" та матеріальної шкоди з цивільного відповідача - АТ "СГ "ТАС".

За таких обставин, оскільки в поданій апеляційній скарзі апелянтами не наведено об`єктивних доводів стосовно скасування вироку, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування вироку і призначення нового розгляду під час апеляційного перегляду не встановлено.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , представника цивільного відповідача ПАТ "СГ "ТАС" - адвоката ОСОБА_7 , представника цивільного відповідача ТОВ "Авто-Логістик-Комплекс" - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 21 червня 2022 року відносно ОСОБА_5 , визнаного винуватим за ч. 2 ст. 286 КК України, - залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Верховного суду протягом 03 (трьох) місяців шляхом подання касаційної скарги, а обвинуваченим, який тримається під вартою, з часу отримання копії ухвали суду апеляційної інстанції.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 .