ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2668/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2022 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, освіта вища, раніше не судимого, працює комерційним директором ТОВ «УКРМЕГАТЕК», зареєстрований та мешкає у АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2022 року слідчий СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосовування відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування зазначеного клопотання слідчий зазначив, а прокурор в судовому засіданні підтримав, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні незаконного придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, - канабісу, згальною масою 5,49 г., з метою збуту, який 09.12.2022 року в період часу з 19:02 год. до 20:39 год. було виявлено та вилучено під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, підтверджується протоколом затримання підозрюваного, протоколом обшуку, протоколами допитів свідків та висновком експерта, а також іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Також на думку слідчого та прокурора мають місце ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, зважаючи на тяжкість покарання, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків у зазначеному кримінальному провадженні.

Прокурор зазначив, що інші запобіжні заходи, на його думку, не зможуть забезпечити виконання процесуальних обов`язків підозрюваним.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 та його підзахисний у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого, вважаючи, що зазначені слідчим та прокурором ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не підтверджені. Захисник послався на наявність у ОСОБА_4 постійного місця проживання на території м. Києва, місця роботи, знаходження на його утриманні малолітньої дитини та батьків пенсійного віку, один з яких має інвалідність, тобто наявністю міцних соціальних зв`язків.

Підозрюваний ОСОБА_4 , підтримуючи захисника, просив відмовити у задоволенні клопотання, пояснивши, що готовий виконувати усі передбачені законом обов`язки.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає останнє таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, підтверджується наявними у матеріалах кримінального провадження протоколом обшуку, під час якого у нього було вилучено речовину, частина якої відповідно до висновку експерта № СЕ-19/111-22/53714-НЗПРАП від 10.12.2022 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загальною масою в перерахунку на висушену речовину - 5,49 г., протоколами допитів свідків щодо обставин виявлення та вилучення зазначеного наркотичного засобу, а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Обґрунтована підозра у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин (IlgarMammadov проти Азербайджану, § 88; Erdagoz проти Туреччини, § 51; Fox, Campbell і Hartley проти Сполученого Королівства, § 32).

Оцінюючи докази підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, поза розумним сумнівом є достатні підстави вважати, що остання є обґрунтованою, оскільки на переконання слідчого судді, будь який сторонній спостерігач може бути переконаний у можливості вчинення ОСОБА_4 вказаних кримінальних правопорушень.

При встановленні наявності ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя не може орієнтуватися лише на суворість можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на низку інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko проти Росії, § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev проти Молдови, § 58).

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, раніше не судимий, має постійне місце роботи, певні соціальні зв`язки, зокрема постійне місце проживання на території району розташування органу досудового розслідування, родину, яка складається з малолітньої дитини та батьків пенсійного віку, одна з яких має інвалідність, утримує зазначених осіб.

Враховуючи вище наведене слідчий суддя вважає, що ризик втечі ймовірно може мати місце, проте ступінь останнього не є високим.

Щодо обставин, які дають підстави вважати, що має місце ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, то тяжкість обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення інших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Як вказано вище, підозрюваний раніше не судимий, має певні, зазначені віще, соціальні зв`язки, з огляду на що слідчий суддя вважає, що у даному випадку ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, також ймовірно може мати місце, однак ступінь його є не високою.

Оцінюючи твердження слідчого та прокурора щодо ризиків того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що такі посилання не підтверджено будь-якими фактами або ж обставинами. Сам факт того, що показання свідків викривають підозрюваного не може свідчити про наявність у останнього намірів незаконно впливати на вказаних осіб. З огляду на викладене ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є недоведеним.

Згідно статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Тримання під вартою відповідно до статті 5 § 1 (с) має бути пропорційним заходом для досягнення зазначеної мети (Ladent проти Польщі, §§ 55-56).

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути альтернативні заходи забезпечення явки особи до суду (Idalov проти Росії § 140).

Отже, суд повинен розглянути можливість застосування менш інтрузивних заходів, ніж тримання під вартою (Ambruszkiewicz проти Польщі, § 32).

Слідчий суддя вважає, що застосування такого запобіжного заходу, як тимчасове утримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою, не є обґрунтованим для забезпеченням кримінального провадження, з урахуванням обставин, наведених вище. Зокрема, наявність двох ризиків, які не мають високого ступеня вірогідності, унеможливлює застосування тримання під вартою, а тому слід розглянути альтернативні запобіжні заходи.

Слідчий суддя вважає, що найбільш доцільним запобіжним заходом відносно ОСОБА_4 буде домашній арешт у певний час доби, який забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. В свою чергу, прокурор в судовому засіданні зазначивши, що такий запобіжний захід буде не дієвим, будь яких належних обґрунтувань цьому не надав.

З огляду на викладене клопотання слідчого задоволенню не підлягає, а відносно підозрюваного має бути застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби, що забезпечить виконання ОСОБА_4 його процесуальних обов`язків.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 194, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.

Заборонити ОСОБА_4 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. без дозволу слідчого або прокурора або суду;

Покласти на ОСОБА_4 обов`язок прибувати до слідчого Дарницького УП ГУНП у м. Києві, прокурора та суду за першою вимогоюта утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними у кримінальному провадженні .

Строк дії ухвали до 09 лютого 2023 року включно.

Роз`яснити підозрюваному про те, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Після закінчення строку, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Контроль за виконанням запобіжного заходу на період досудового розслідування покласти на слідчого.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1