Справа № 333/5749/19 Провадження № 1-кп/333/43/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисників обвинуваченого ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не має, який реєстрації місця проживання не має, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-17.03.2004 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років;

-26.05.2009 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 317, ст. 69 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 510 гривень;

-23.03.2010 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки 3 місяці;

-19.12.2012 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 1 місяць з конфіскацією майна;

-02.07.2019 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

26 серпня 2019 року приблизно о 03:00 годині ОСОБА_8 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, за попередньою змовою з невстановленими в ході досудового розслідування особами, з корисливих мотивів, достовірно впевнившись в тому, що їх дії залишаються ніким не поміченими, шляхом вільного доступу таємно викрав одну порожню металеву кегу сірого кольору з-під пива з етикеткою «Московське світле пиво», ємністю 50 л, вартістю 3000 гривень, що належала ОСОБА_13 , та знаходилася біля підсобного приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 .

У цей час, протиправні дії ОСОБА_8 та невстановлених осіб були помічені свідками ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які затримали ОСОБА_8 , тим самим запобігли доведенню злочинного умислу до кінця.

Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, що кваліфікується як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, під час якого особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Окрім того, 10 лютого 2020 року приблизно об 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем мешкання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, під час спільного вживання алкогольних напоїв, шахрайським шляхом, зловживаючи довірою під приводом здійснення телефонного дзвінку, попрохав у потерпілого ОСОБА_11 належний йому мобільний телефон «Lenovo А 396», вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №531-20 від 28.04.2020 року складає 466 гривень 67 копійок, після чого не маючи наміру повертати зазначене майно, з метою особистого збагачення, заволодів ним та покинув місце скоєння злочину, розпорядившись зазначеним ним на власний розсуд, збувши у відділенні ПТ «Ломбард перший «ТОВ Мікрофінанс і компанія», тим самим завдавши матеріальної шкоди потерпілому на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, що кваліфікується як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Під час судового розгляду ОСОБА_8 визнав себе винуватим у повному обсязі у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 190 КК України та пояснив, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, зазначеними в обвинувальному акті, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними, належними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбаченими КК України за вказані злочини і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок.

Дійсно, 26 серпня 2019 року приблизно о 03:00 годині він викрав одну порожню металеву кегу сірого кольору з-під пива з етикеткою «Московське світле пиво», ємністю 50 л, вартістю 3000 гривень, що належала ОСОБА_13 , та знаходилася біля підсобного приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 . Також, 10 лютого 2020 року приблизно об 11:00 год. ОСОБА_8 попрохав у потерпілого ОСОБА_11 , після чого не віддав телефон та збув у ломбарді. Протиправне діяння, яке ставляться йому в провину, він не оспорює, в скоєному щиросердно розкаюється.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримав позицію свого підзахисного.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_8 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 190 КК України, та, при обставинах, викладених у обвинувальних актах, приймаючи до уваги, що прокурор, обвинувачений та інші учасники справи не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч. 3 ст. 349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даним епізодам.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Показання обвинуваченого ОСОБА_8 у судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин скоєного злочину, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ у справі «Яременко проти України».

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази суд встановив, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні у справі «Коробов проти України».

Окрім того, 03 травня 2020 року о 11 годинні 00 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого мешкання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу з метою особистого збагачення, таємно викрав холодильник марки «Elenberg», модель MRK-220, білого кольору вартість, якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 10-225 від 06.05.2020 року складає 2866 гривень 33 копійки, що належить його племінниці потерпілій ОСОБА_16 .

Після цього, ОСОБА_8 разом з викраденим майном покинув місце вчинення злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши майнової шкоди потерпілій на зазначену суму.

Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, що кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що винним по цьому епізоду себе не визнає. Дійсно він продав холодильник марки «Elenberg», однак вважає, що даний холодильник був його власністю оскільки був придбаний за його власні кошти, місце злочину він не залишав, оскільки це місце його проживання.

На думку суду, вина ОСОБА_8 у вчиненні даного кримінального правопорушення повністю підтверджується наступними доказами:

-поясненнями потерпілої ОСОБА_16 , яка в судовому засіданні пояснила, що 03.05.2020 року ОСОБА_8 побив її маму та вона забрала її до себе жити. Наступного дня вони повернулися додому, холодильника не було, а ОСОБА_8 був п`яний. Шкоду оцінює у 800 грн. Зазначає, що це холодильник її матері, чи були документи на холодильник не пам`ятає. Квартира за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності належить її матері, ОСОБА_8 , є братом матері та її дядьком. Наполягає на покаранні на розсуд суду.

-даними висновку експерта ОСОБА_17 Запорізький науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України № 10-225 від 06.05.2020 року, згідно якого ринкова вартість холодильника «Elenberg», модель MRK-220, білого кольору в робочому стані, придбаного та введеного в експлуатацію14.04.2017 року з урахуванням зносу на момент скоєння кримінального правопорушення, а саме на 03.05.2020 року складає 2866 гривень 33 копійки.

В судовому засіданні прокурор не наполягав на допиті свідків за цим епізодом , оскільки фактично обвинувачений не заперечує факт продажу холодильника, учасники процесу підтримали клопотання прокурора.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікує:

- по ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, під час якого особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі,

- ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно,

- ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_8 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, що підтверджується його поведінкою під час досудового розслідування та судового розгляду.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_8 відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочину.

Частина 2 статті 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_8 суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації. При цьому, суд враховує ступінь тяжкості скоєних ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, вік та здоров`я обвинуваченого (перебував на обліку у лікаря нарколога з 20.02.2010 року з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднаного вживання алкоголю та опіоїдів, синдром залежності, та з 17.01.2001 року по 30.01.2001 року перебував на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом «парціальні розлади особистості по нестійкому типу у примітивної особистості»), характеризуючи особистість обвинуваченого обставини: раніше неодноразово судимий.

Враховуючи особистість обвинуваченого, конкретні обставини кримінального провадження, наявність пом`якшуючої та обтяжуючої покарання обставин, наявність у обвинуваченого судимостей, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_8 необхідно призначити покарання у межах санкції статей, за якими він визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Обвинувачений ОСОБА_8 з 26.08.2019 року по 28.08.2019 року та з 23.12.2020 року по 04.03.2022 року знаходився під вартою, що складає 439 діб. Таким чином строк перебування обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою складає 439 діб.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

У порядку ст.122, ч.2 ст.124 КПК України документально підтверджені витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349 ч.3, 366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні криманільних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 190 КК України - у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України - у вигляді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 185 КК України - у вигляді 1 (одного) року 2 (двох) місяців 12 (дванадцяти) днів позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді 1 (одного) року 2 (двох) місяців 12 (дванадцяти) днів позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 в строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення за період з 26.08.2019 року по 28.08.2019 року та з 23.12.2020 року по 04.03.2022 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день арешту.

Вважати ОСОБА_8 таким, що відбув покарання повністю.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 326 гривень 88 копійок та в сумі 490гривень 35 копійок.

Речові докази:

-марлевий тампон зі змивом речовини бурого кольору з даху підсобного приміщення, марлевий тампон зі змивом речовини з металевої бочки , об`ємом 50 л, які упаковані до паперового конверту та долучені до матеріалів кримінального провадження, СД-Р диск «Відекс» з відеозаписом з камер спостереження підсобного приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , за 26.08.2019 року, долучений до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження;

-чоловіча кепка чорного кольору з написом «Найк» та чоловіча футболка синього кольору, які було упаковано до картонної коробки та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, знищити;

-порожня металева бочка сірого кольору з биркою «Московське світле пиво», ємністю 50 л, яка передана на зберігання потерпілому ОСОБА_13 залишити останньому за належністю;

-холодильник «Elenberg», модель MRK-220, який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_12 залишити останній за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1