Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1685/22
Провадження № 1-кс/542/73/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2023 року смт Нові Санжари

Слідчий суддя Новосанжарського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні, в залі суду в смт Нові Санжари скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача відділення поліції №3 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про закриття кримінального провадження,-

В С Т А Н О В И В :

13.03.2023 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій він просить скасувати постанову дізнавача відділення поліції №3 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_4 від 28.02.2023 року про закриття кримінального провадження №0000184, внесеного до ЄРДР 16.11.2022 за його заявою за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

Вказана скарга була передана слідчому судді 13.03.2023 року.

Ухвалою слідчого судді від 13.03.2023 року було відкрито провадження за вказаною скаргою та призначено скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Скаржник скаргу обґрунтовує тим, що 06.11.2022 року близько 11-00 год під час відсутності його вдома в АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 незаконно проник до його домоволодіння та самовільно, всупереч установленому законом порядку незаконно заволодів в два прийоми за допомогою свого трактора належним спільно їм трьом майном: зчепкою борін та гноєрозкидачем РОУ-6 (яке замкнув у своєму ангарі), чим заподіяв їм значну шкоду.

06.11.2022 року, виявивши, незаконне проникнення до його двору, він в телефонному режимі запитав у ОСОБА_5 чи це він вчинив, на що останній заперечив. Тоді він телефоном повідомив про подію в поліцію, і лише після приїзду поліції ОСОБА_5 відчинив свій ангар, в якому виявили техніку, яка зникла.

16.11.2022 року на підставі ухвали слідчого судді Новосанжарського районного суду сектором дізнання відділення поліції № 3 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області було внесено інформацію до ЄРДР за №0000184 з попередньо правовою кваліфікацією за ст.356 КК України.

Дізнавачем було допитано потерпілого, долучено ряд документів, проведено огляд місця події, яким підтверджено, що дійсно ОСОБА_5 незаконно проник на територію володіння ОСОБА_3 звідки в два прийому самовільно заволодів сільськогосподарською технікою, яку в подальшому приховав, і заперечував заволодіння нею до втручання поліції на звернення потерпілого.

28.02.2023 року дізнавачем була винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0000184 на підставі ст.284 КПК України.

Рішення про закриття мотивоване тим, що: ОСОБА_5 заволодів майном, яке належить трьом особам (спільно з ОСОБА_5 ) на праві спільної власності, що він взяв це майно (зчіпку борін і гноєрозкидач) для власних потреб та залишив у своєму господарстві, а також, що ОСОБА_5 надав можливість поліцейським сфотографувати техніку (тобто ніяк процесуально не оформили).

Дізнавач описав, що самоуправство матиме місце при умові, якщо з об`єктивної сторони для наявності розглядуваного злочину необхідно встановити сукупність таких трьох ознак: а) самовільне вчинення будь-яких дій; б) оспорювання правомірності цих дій іншими громадянами або юридичною особою (підприємством, установою чи організацією); в) заподіяння такими діями значної шкоди інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника. Самовільне вчинення будь-яких дій має місце тоді, коли винний реалізує своє дійсне або уявне право незаконними методами.

Тому вважає, що ОСОБА_5 мав право користуватись майном відповідно до договору, мав вільний доступ до земельної ділянки, де зберігалось майно з його дозволу та забрав з метою його збереження.

Також дізнавач зазначила, що ОСОБА_3 не зазначив розмір шкоди, яка повинна бути значною, викрадена техніка на зберіганні у ОСОБА_5 , тому реальних збитків йому не заподіяно.

Зазначає, що вказана постанова дізнавача є незаконною з таких підстав.

Під час незаконного проникнення і заволодіння майном ОСОБА_5 порушив умови договору, так як не поставив до відома про свої дії, а в подальшому замкнув це майно, тобто заволодів ним у своїх інтересах і не надає можливості користуватись іншим співвласникам, чим заподіяв значну шкоду, яка полягає, крім вартості викраденого майна, в неможливісті його використання в обробітку землі сам в той час, коли вона повинна використовуватись, крім цього він заперечив незаконне проникнення до чужого володіння і заволодіння майно до звернення до поліції. Навіть після такого звернення він створював перепони для фіксації цього факту - тобто саме проникнення було здійснено з протиправно метою заволодіння майном і його приховування і можливого розпорядження самовільного і одноосібного. В разі не фіксування факту заволодіння цим майно поліцією, ОСОБА_5 міг би пред`явити йому претензії за його зникнення з вимого компенсації відповідної вартості. До цього часу ОСОБА_5 не надав вказане майно для огляду органу дізнання.

В даному випадку заволодіння було здійснено всупереч його волі як власника володіння (що підтверджується також зверненнями до поліції) і без його відома і з порушенням встановлено порядку, - це дізнавач описала в постанові, але зробила протилежний, незаконний висновок, так як дізнавач вказала, що ОСОБА_5 вчинив свої дії самовільно, їх дійсно оспорюються співвласниками майна, чому розпочате кримінальне провадження, заподіяна шкода дійсно є значною.

Одним із мотивів закриття кримінального провадження дізнавач в постанові вказала, що потерпілий не вказав під час допиту розмір заподіяної шкоди - що не є правдою, так як він стверджував, що шкода є значною, і ставив питання перед дізнавачем про призначення відповідної економічної чи товарознавчої експертизи для встановлення реальної вартості викраденої техніки на день скоєння, що було проігноровано, і незаконно зазначено йому претензії щодо результатів саме своєї бездіяльності.

Крім цього, в кримінальному провадженні не проведено ще ряд слідчих дій: не проведений огляд викраденої техніки, чому перешкоджає ОСОБА_5 , що підтверджує незаконність його дій, а тому цей огляд необхідно провести за ухвалою слідчого судді, оглядом техніки підтвердиться факт незаконного заволодіння сільськогосподарською технікою, не вирішено питання щодо накладення арешту майна, передачі його на зберігання його іншим співвласникам, враховуючи ненадання доступу і можливості користуватись іншими співвласниками, не зібрано характеризуючих даних на ОСОБА_5 , не вирішено питання щодо оголошення йому підозри.

Також сама постанова містить у своєму змісті суттєві розбіжності, так як дізнавач вказала, що відсутні ознаки кримінального правопорушення передбаченого ст.356 КК України, однак в резолютивній частині вказала, що закриває кримінальне провадження через відсутність складу кримінального правопорушення, - що є різними нормами ст.284 КПК України.

Зазначає, що це кримінальне провадження вже двічі закривалось дізнавачем і постанови про його закриття вже були скасованаі, однак дізнавач у цьому кримінальному провадженні після скасуванні постанови про закриття не провів жодної слідчої дії і повторно закрив кримінальне провадження, змінивши в постанові лише дату прийняття рішення про закриття та додав допит старости села, яка дала показання зі змістом, що нічого не чула і нічого не знає.

Таким чином, винесена постанова є незаконною і підлягає скасуванню.

В судове засідання заявник ОСОБА_3 не з`явився, надавши заяву про розгляд скарги без його участі (а.с. 13).

Дізнавач відділення поліції №3 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області в судове засідання не з`явилася, надавши пояснення, в яких зазначила про те, що сектором дізнання відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області проводилося досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000184 від 16.11.2022 року за ст. 356 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження було проведено всі необхідні слідчі дії, у зв`язку з чим 28 лютого 2023 року було прийнято рішення про закриття вказаного кримінального провадження у відповідності до 284 ч.1 п.2 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Вважає, що подана до суду скарга є необгрунтованою, оскільки в ході досудового розслідування було встановлено, що між ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 22.12.2021 року укладено Договір про спільне володіння та користування майном, а саме: дискової борони БДФП -2,4, гноєрозкидача РОУ - 6, зчіпки зубових борін СЗБ - 8 навісної та візку для жниварок. Його дійсність підтвердили сторони ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . З показів сторін договору на протязі п`яти років співвласники користувались даним майном, яке постійно зберігалось поруч з домоволодінням на земельній ділянці ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , до якого мали вільний доступ ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . При огляді вище вказаної території встановлено, що територія де знаходилось спільне майно була не огороджена та до неї мається вільний доступ.

ОСОБА_5 пояснив, що на даний час стосовно вище вказаного майна існують порушення умов договору зі сторони ОСОБА_3 і ОСОБА_6 . У зв`язку з цим ОСОБА_5 з метою захищення своїх прав на вищевказане майно відповідно до «Договору про спільне володіння та користування майном» від 22.12.2021, взяв зчіпку борони та гноєрозкидач для власних потреб та залишив їх на даний час у своєму домогосподарстві.

Під час виїзду СОГ на місце події ОСОБА_5 добровільно надав пояснення та надав дозвіл працівникам поліції на фотографування вищевказаної техніки, яка перебувала у нього на підставі Договору про спільне володіння та користування майном від 22.12.2021 року.

Зазначає, що в даному випадку відсутня об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, так як ОСОБА_5 мав право користуватись майном відповідно до укладеного договору, мав вільний доступ до вказаної земельної ділянки з дозволу ОСОБА_3 , на якій знаходилось майно, та забрав майно з метою його збереження.

Злочин вважається закінченим з моменту настання наслідків - значної шкоди інтересам громадянина, державним або суспільним інтересам або інтересам власника. У зв`язку з тим, що техніка не продана, не пошкоджена та на даний час знаходиться на зберіганні у ОСОБА_5 реальних збитків потерпілому ОСОБА_3 не завдано. Також варто зазначити те, що потерпілий ОСОБА_3 під час допиту не зазначив про заподіяну йому значну шкоду.

Також зазначає, що в даному випадку відсутня суб`єктивна сторона злочину, так як в ОСОБА_5 добросовісно вважає, що він має право користуватися вищевказаним майном на підставі Договору про спільне володіння та користування майном від 22.12.2021, саме тому і взяв зчіпку борони та гноєрозкидач, а не з метою завдати значної шкоди інтересам ОСОБА_3 .

У зв`язку з вищевикладеним просила відмовити в задоволенні скарги. Скаргу просила розглядати за її відсутності (а.с.10-12).

Дослідивши матеріали кримінального провадження №0000184, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.5 ст.38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

При цьому, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно положень п.4 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, в тому числі, рішення дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчій суддя при розгляді скарги повинен перевірити як дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, так й підстави його закриття.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до положень Глави 24 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Для виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Метою досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобом збирання доказів, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 та 6 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Так, слідчим суддею встановлено, що 16.11.2022 року на підставі ухвали слідчого судді були внесені відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 за фактом самоправства та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000184 із правовою кваліфікацією за ст.356 КК України.

Постановою дізнавача СД відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 від 29.11.2022 року кримінальне провадження №0000184 закрито за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Начальником Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури 08 грудня 2022 року постановою скасовано постанову дізнавача про закриття кримінального провадження.

Постановою дізнавача СД відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 від 23 грудня 2022 року кримінальне провадження №0000184 знов закрито за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України.

Ухвалою слідчого судді від 08 лютого 2023 року скасовано постанову дізнавача від 23 грудня 2022 року про закриття кримінального провадження.

28 лютого 2023 року дізнавачем СД ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області повторно закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000184 від 16.11.2022 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Постанова про закриття провадження обґрунтована тим, що в ході досудового розслідування встановлена відсутність об`єктивої сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, так як ОСОБА_5 мав право користуватись майном, відповідно до укладеного договору, мав вільний доступ до вказаної земельної ділянки з дозволу ОСОБА_3 , на якій знаходилось майно, та забрав майно з метою його збереження; а також відсутність суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, так як ОСОБА_5 добросовісно вважав, що він має право користуватися вищевказаним майном на підставі Договору про спільне володіння та користування майном від 22.12.2021, саме тому і взяв зчіпку борони та гноєрозкидач, а не з метою завдати значної шкоди інтересам ОСОБА_3 .

При цьому статтею 356 КК України встановлено кримінальну відповідальність за самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

Так, з досліджених матеріалів кримінального провадження №0000184 від 16 листопада 2022 року, вбачається, що 22 грудня 2021 року між ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 був укладений Договір про спільне володіння та користування майном, відповідно до умов якого всі вони є власниками спільного майна, оскільки майно було придбано на спільні кошти у рівних частинах (кожному належить на 1/3 частині придбаного майна) та таким майном є: борона дискова, гноєрозкидач б/у, зчіпка борони, візок для жниварок. Також за умовами даного договору використання спільного майна здійснюється за згодою сторін, сторона має право за необхідності використовувати спільне майно, здійснювати контроль за цільовим використанням майном. Співвласник має право на виділення в натурі із спільного майна частки. Сторони зобов`язані повідомляти про використання майна, узгоджувати час.

Вказані обставини під час допиту в якості потерпілого та свідка, та відібрання пояснень, відповідно, були підтвердженні ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , які також пояснили, що з серпня 2022 року між ними, як співвласниками спірного майна, виникли розбіжності та спір щодо подальшого користування ним, а також можливого розподілу. Про що також свідчить й наявна в матеріалах кримінального провадження претензія ОСОБА_5 від 29.08.2022 року, що була адресована ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , в якій він зазначив про порушення ними умов договору та пропонував виділити йому майно в натурі.

06.11.2022 року ОСОБА_5 взяв спірне майно, яке згідно його пояснень, було необхідне йому для обробітку землі та залишив в ангарі, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому умовами договору не визначені конкретний порядок та певне місце зберігання спірного спільного майна.

Таким чином, виходячи із встановлених обставин, вбачається, що ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 є співвласниками спірного майна, які мають право володіти, користуватися та розпоряджатися ним згідно з умовами договору та вимог закону, тобто між ними існують цивільно-правові відносини. При цьому між ними, як сторонами договору, виникли розбіжності та спір щодо подальшого користування спільним майном та можливим його розподілом, що має вирішуватися в цивільному судочинстві шляхом пред`явлення відповідного позову до суду, зокрема про поділ майна, усунення перешкод в його користуванні, витребування майна, визначення порядку користування тощо.

Дії же ОСОБА_5 , який є одним з співвласників такого майна, щодо користування ним, не становлять обєктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

Таким чином, сдідчий суддя доходить висновку, що у даному кримінальному провадженні дізнавачем вжито всіх необхідних заходів для повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, разом з цим, під час розслідування не було встановлено наявність в діях ОСОБА_5 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України і такий висновок дізнавача ґрунтується на зібраних у справі доказах і є належним чином вмотивованим. Оскаржувана постанова відповідає вимогам ст. 110, 284 КПК України, є мотивованою, її зміст відповідає фактичним обставина, встановленим матеріалами справи.

З урахуванням вище викладеного, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 на постанову дізнавача відділення поліції №3 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про закриття кримінального провадження від 28 лютого 2023 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000184 від 16.11.2022 за ознаками кримінального порушення, передбаченого статтею 356 КК України задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову дізнавача відділення поліції №3 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про закриття кримінального провадження від 28 лютого 2023 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000184 від 16.11.2022 за ознаками кримінального порушення, передбаченого статтею 356 КК України - відмовити.

Повернути кримінальне провадження №0000184 до СД відділення поліції №3 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Новосанжарського

районного суду Полтавської області ОСОБА_1