Єдиний унікальний номер справи 183/2801/23
Провадження № 1-кс/183/1016/23

У Х В А Л А

09 березня 2023 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 . Майна, за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділом Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове слідство за фактом вчинення діяння, що за своїми ознаками підпадає під правову кваліфікацію злочину, визначеного ч. 4 ст. 185 КК України (кримінальне провадження від 09 лютого 2023 року № 0000010).

07 березня 2023 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло засобами поштового зв`язку клопотання слідчого у кримінальному провадженні - начальника відділення № 2 СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , про арешт майна, що передано слідчому судді 08 березня 2023 року.

З урахуванням визначеного ч. 1 ст. 170 КПК України завдання арешту майна, а також з огляду на те, що зазначене у клопотанні майно є об`єктом кримінального правопорушення, при вирішенні питання проведення судового розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за доцільне, користуючись наданими ч. 2 ст. 172 КПК України повноваженнями, провести судовий розгляд без повідомлення імовірних власників вилучених речей.

Сторони кримінального провадження, повідомлені належним чином про дату, час та місце проведення судового розгляду клопотання, у судове засідання не з`явились. Прокурор подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність. У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, з урахуванням положень ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя зазначає таке.

09 лютого 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 внесено відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, визначеного ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно з матеріалами, долученими до клопотання, 24 лютого 2023 року під час проведення огляду місця події ОСОБА_5 було добровільно видано зазначене у клопотанні майно, про арешт якого просить сторона обвинувачення у своєму клопотанні, і яке відповідно до протоколу огляду місця події від 24 лютого 2023 року було вилучено співробітниками поліції.

Відповідно до штампу на конверті, у якому до суду надійшло клопотання про арешт майна, відправлення здійснено 27 лютого 2023 року, тобто нібито у строк, передбачений КПК України.

У той же час, за даними сайту УКРПОШТА (track.ukrposhta.ua), поштове відправлення 079, яким органом досудового розслідування на адресу суду направлено клопотання про арешт майна, прийнято відділенням пошти для відправки 01 березня 2023 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Згідно з ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Таким чином, оскільки клопотання про арешт майна подано слідчим до суду засобами поштового зв`язку з порушенням строку, встановленим ч. 5 ст. 171 КПК України, що підтверджується роздруківкою з сайту УКРПОШТА (track.ukrposhta.ua) щодо перевірки статусу відстеження відправлення, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Крім того, відповідно до частин 1, 2 ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті.

Отже, визначення керівником органу прокуратури прокурора (групи прокурорів), який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні є кримінально-процесуальним рішенням, яке утворює, змінює чи припиняє права і обов`язки, тобто має правові наслідки, в конкретному кримінальному провадженні з його початку до завершення та за процесуальною формою має бути передбачено (встановлено) кримінальним процесуальним законом.

У свою чергу постанова керівника відповідного органу прокуратури про призначення (визначення) прокурора або групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, має відповідати вимогам ст. 110 КПК України, у тому числі, постанова прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

Слідчим суддею установлено, що до клопотання не долучено належним чином оформлену постанову про призначення групи прокурорів. Отже, стороною обвинувачення не надано будь-яких документів на підтвердження повноважень прокурора у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя звертає увагу, що витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань не може замінити таку постанову, оскільки він не є кримінально-процесуальним рішенням, яке породжує зазначені правові наслідки в конкретному кримінальному провадженні.

Відсутність зазначеної постанови в матеріалах кримінального провадження або її не підписання керівником відповідного органу прокуратури обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора (прокурорів), який не мав на те законних повноважень. Така позиція була викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22 лютого 2021 року у провадженні № 51-4584кмо18 (справа № 754/7061/15).

За таких обставин, слідчий суддя позбавлений можливості встановити, чи повноважні особи звернулись до суду з відповідним клопотанням.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого у кримінальному провадженні - начальника відділення № 2 СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6