Справа №760/3838/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, одруженого, непрацюючого, з повною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 в кримінальному провадженні №0000459 від 18.02.2023, яке відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Документом, що підтверджує надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, які його обґрунтовують, є розписка.

Подане клопотання обґрунтовується тим, що в провадженні слідчого відділу Солом`янського управління поліції ГУНП в місті Києві, перебувають матеріали кримінального провадження №0000459 від «18» лютого 2023року, зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за фактом нанесення умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечному в момент заподіяння за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

У клопотанні слідчий вказує, що 17.02.2023 року приблизно о 18 год. 30 хв., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , направлявся до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив біля під`їзду №2 раніше йому незнайомого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Між чоловіками розпочався діалог на тему української та російської мов. Під час спілкування ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_5 провести разом час та вжити алкогольні напої, на що останній погодився, оскільки був в пригніченому настрої.

Після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_5 направилися до ТРЦ «Аркадія» , а саме до магазину «Сільпо», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 154, де придбали алкогольний напій «Jamesson», об`ємом 0,5 л. Вживати алкогольні напої чоловіки вирішили в під`їзді №2 за адресою: м. Київ, вул. Вадима Гетьмана, буд. 40 на балконі загального користування третього поверху.

Як вказує у клопотанні слідчий під час вживання спиртних напоїв, між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_7 наніс один удар ліктем правої руки ОСОБА_5 в ділянку шиї зліва, після чого ОСОБА_7 почав штовхати та тримати за одяг ОСОБА_8 .

Так, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесного ушкодження потерпілому, небезпечного для життя в момент заподіяння, ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, стоячи навпроти ОСОБА_7 , наніс йому невизначену кількість ударів ногами, кулаками правої та лівої рук по голові та по тілу.

Слідчий у клопотанні вказує, що в результаті протиправних дій ОСОБА_5 , відповідно до довідки КНП «Київська міська клінічна лікарня №17» № 152, завдав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, перелому основи черепа, які відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя).

Таким чином слідчий стверджує, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

18.02.2023 о 20 год. 08 хв. ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

У клопотанні слідчим постановлено питання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, та у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Під час судового розгляду прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Підозрюваний та його захисник просили відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати більш м`який запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та надані в суді документи, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_5 підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази, зокрема, копію протоколу огляду місця події від 18.02.2023, копію протоколу огляду місця події від 18.02.2023, копію протоколу огляду місця події від 18.02.2023, копію довідки № 152; копію протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 18.02.2023; копію протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 18.02.2023, копію протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 18.02.2023, копію протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 18.02.2023, копію протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 18.02.2023; копію протоколу допиту свідка ОСОБА_14 від 18.02.2023; копію протоколу огляду від 18.02.2023, копію протоколу обшуку від 18.02.2023, копія повідомлення про підозру ОСОБА_15 від 18.02.2023, копію протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 18.02.2023, копію протоколу огляду місця події від 18.02.2023, копію протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 18.02.2023, копію протоколу проведення слідчого експерименту від 18.02.2023, копія протоколу огляду комп`ютерного диску від 18.02.2023.

Таким чином, надані суду докази обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Так, в ході судового розгляду клопотання знайшли своє підтвердження ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, та з моменту повідомлення про підозру пройшов незначний проміжок часу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти власності, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, його майновий та сімейний стан, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, тому, слідчий суддя, вважає необхідним застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів, який на думку слідчого судді буде достатнім для завершення досудового розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_16 підозрюється у вчиненні злочину поєднаного із застосуванням насильства, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави.

За таких обставин, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 202, 206, 207, 208, 209, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжній захід у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі строком на 30 днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 18 лютого 2023 року 12 год. 00 хв.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчується 19 березня 2023 року о 12 год. 00 хв.

В задоволенні іншої частини поданого клопотання відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Солом`янську окружну прокуратуру м. Києва.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваний - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1