Справа № 298/130/23
Номер провадження 1-кп/298/74/23
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

20 січня 2023 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

доставленого під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань, в смт. Великий Березний, справу по кримінальному провадженні № 0000153 від 23.10.2022 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вишка Великоберезнянського району Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, українця, громадянина України, в силу ст.89 КК України не судимого, увчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, відносно якого подано клопотання про обрання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

До Великоберезнянського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні 0000153 від 23.10.2022 року по обвинуваченню про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України

Ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 19.01.2023 року в даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 подав клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначенням розміру застави.

В обґрунтування клопотання, прокурор посилається на те, що згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч. 1 ст.115 КК України, за наступних обставин.

Так, 23 жовтня 2022 року, в період часу з 07 години 00 хвилин по 09 годину 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , розпивав спиртні напої разом із своєю співмешканкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканкою АДРЕСА_1 .

Під час розпивання алкогольних напоїв між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , виникла сварка на груні ревнощів під час якої ОСОБА_5 словесно погрожував ОСОБА_6 запалити її, в подальшому сварка переросла в бійку, а саме, перебуваючи на кухні в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 почав наносити удари руками та обутими ногами по різних частинах тіла своїй співмешканці ОСОБА_6 , від чого остання впала на підлогу.

Після цього ОСОБА_5 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій розпочав реалізовувати свій раптово виниклий злочинний умисел на позбавлення життя ОСОБА_6 , шляхом підпалу, а саме, ОСОБА_5 вийшов із будинку, попрямував до сараю, який знаходиться на території вказаного дворогосподарства, де взяв пластикову каністру з бензином, повернувся в будинок та почав виливати бензин з каністри на груди ОСОБА_6 , після чого відклав вбік каністру із бензином, дістав із кишені штанів запальничку та підпалив верхній одяг на ОСОБА_6 , після чого відійшов вбік та спостерігав як горить потерпіла.

На крики ОСОБА_6 із сусідньої кімнати вибігла її 8 річна донька ОСОБА_7 , яка налякавшись почала лити на маму воду, після чого ОСОБА_5 взяв покривало та накинув його на палаючу ОСОБА_6 ..

В результаті вказаних неправомірних дій ОСОБА_5 . ОСОБА_6 отримала термічні опіки третього ступеня, а саме, опіки голови та дихальних шляхів.

Згідно висновку проведеної судово-медичної експертизи № 2 від 12 січня 2023 року, своїми неправомірними діями ОСОБА_5 заподіяв тілесні ушкодження , які кваліфікуються за ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення, і за цією ознакою, згідно п. 2.1.3. (р) «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.

23 жовтня 2022 року о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 було затримано на підставі ст.208 КПК України та призначено йому адвоката ОСОБА_4 .

24 жовтня 2022 року ОСОБА_5 було оголошено та вручено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України - тобто незакінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

В даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області щодо ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 21 грудня 2022 року. В подальшому ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області ОСОБА_8 від 20.12.2022 строк обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжено до 23.01.2023, без визначення розміру застави.

Прокурор вважає, що на даний час існує необхідність в обранні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на період судового розгляду обвинувального акту, оскільки це обумовлено наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: що обвинувачений ОСОБА_5 може: незаконно впливати на потерпілу, свідків у даному кримінальному провадженні - цей ризик обґрунтовується тим, що потерпіла, свідки судом не допитані й під впливом обвинуваченого ОСОБА_5 можуть змінити покази на його користь; може переховуватися від органів досудового розслідування та, або суду - даний ризик обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_5 усвідомлює тяжкість кримінального покарання за вчинений злочин, а саме, покарання тільки у виді позбавлення волі, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, оскільки неодружений, офіційно не працевлаштований; може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей або документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення - даний ризик підтверджується тим, що кримінальне правопорушення у якому обвинувачується ОСОБА_5 вчинено у будинку за місцем його проживання й на даний час не проведено всі необхідні слідчі дії (слідчі експерименти, відшукання інших доказів кримінального правопорушення, які не піддались впливу).

При вирішенні питання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу, крім зазначених вище ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, необхідно відповідно до ст. 178 КПК України врахувати наявність наступних обставин: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується - згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 15 років. Обвинувачений ОСОБА_5 не одружений, утриманців не має, що може свідчити про відсутність міцних соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання. Офіційні джерела доходів у обвинуваченого ОСОБА_5 відсутні, що може свідчити про незаконне отримання ним засобів для існування, в тому числі кримінальним шляхом. У обвинуваченого ОСОБА_5 відсутнє постійне місце роботи або навчання.

Таким чином, оцінюючи в сукупності наявність вказаних ризиків та обставин, передбачених ст. 178 КПК України прокурор вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів крім тримання під вартою не може бути застосованим до обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, не усуне вказаних вище ризиків.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання з підстав, наведених в ньому, просив таке задовольнити, наголосивши на наявності ризиків, визначених ст.177 КПК України.

Під час розгляду клопотання обвинувачений ОСОБА_5 просив, щоб думку висловив його адвокат.

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважав за можливе застосувати щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронного браслету, що на думку захисника, буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 . Зазначив про відсутність ризиків в даному кримінальному провадженні з огляду на те, що потерпіла допитана, намір уникати суду вказаний на оціночних поняттях, всі слідчі дії проведено та вилучено всі речові докази, обвинувачений є батьком 3-х неповнолітніх дітей.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу, а також додані до нього матеріали, дійшов такого висновку.

Так, згідно статті 5 п.1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст.29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд дотримується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Відповідно до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу судом встановлено, що стороною обвинувачення ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його проживання, майновий стан обвинуваченого.

Зважаючи на викладене та обґрунтування сторони обвинувачення, особу обвинуваченого, який раніше був засуджений, на даний час йому інкримінуються вчинення злочину, як не закінченого замах на умисне вбивство, суд вважає доведеними під час розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування обвинуваченого від суду, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого він обґрунтовано обвинувачується та суворість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним, що оцінені в сукупності з даними про особу обвинуваченого; можливість незаконного впливу на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, враховуючи характер інкримінованого діяння, можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.

Відносно доводів прокурора про те, що на даний час не проведено всі слідчі дії, то суд такі до уваги не приймає, оскільки досудове розслідування завершене.

За таких обставин, виходячи з вимог ст. ст. 177, 178,183 КПК України та з огляду на обґрунтованість обвинувачення, тяжкість ймовірного покарання, конкретні обставини кримінального правопорушення, необхідність захисту не тільки інтересів особи, а й суспільних інтересів, встановлені ризики, що оцінені в сукупності із даними про особу обвинуваченого, суд вважає, що належний контроль за поведінкою ОСОБА_5 та дієве запобігання встановленим в провадженні ризикам неможливе шляхом застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а тому клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є підставним та підлягає задоволенню.

Доводи сторони захисту зазначених висновків суду не спростовують.

За змістом ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Враховуючи спосіб вчинення злочину обвинуваченим ОСОБА_5 , про який зазначено у обвинувальному акті, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України обставини, а також те, що обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні замаху на умисне вбивство, тобто кримінальне правопорушення, що належить до категорії особливо тяжких, із застосуванням насильства, суддя приходить до висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави у кримінальному провадженні.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом на даному етапі не встановлено та сторонами кримінального провадження не наведено.

Відповідно до положень ч.ч. 1,2 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, з моменту затримання. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.

Керуючись ст.ст. 177,178,183,194,197,314-316,369,372,376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженцю с. Вишка Великоберезнянського району Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 19 березня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Термін дії ухвали закінчується 19 березня 2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ять днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали виготовлено 25 січня 2023 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1